Справа № 1 - 258/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007
року Конотопський міськрайонний суд
Сумської області в складі:

головуючого
судді Буток Т.А.

при
секретарі Калишенко
О.В.

з участю
прокурора Удод О.В.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Конотоп справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Конотоп Сумської
області, українця, громадянина України, директора Конотопського краєзнавчого
музею, неодруженого, не судимого,
проживаючого в АДРЕСА_1

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
367 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 є директором Конотопського краєзнавчого музею, призначений на цю посаду згідно наказу
завідувача відділом культури Конотопської міської ради №10 від 05.03.04р.

Відповідно
до функціональних обов'язків на підсудного ОСОБА_1 було покладено
визначення, формування, планування,
здійснення і координація всіх видів діяльності музею, організація роботи виробничих одиниць, відділів та інших підрозділів музею, організація обліку наявності і руху музейних
фондів, їх розміщення в спеціальних
фондосховищах, забезпечення використання
і зберігання закріпленого за музеєм майна,
тобто організаційно-розпорядчі обов'язки. Згідно Інструкції про облік та
зберігання музейних цінностей директор музею несе відповідальність за створення
належних умов для зберігання музейних цінностей, за їх повну схоронність, за стан обліку, наукову інвентаризацію, за забезпечення їх охорони в денний і нічний
час. Внутрішня передача предметів з
одного відділу музею до іншого відділу,
від одного матеріально-відповідального зберігача іншій
матеріально-відповідальній особі проводиться за згодою директора згідно акту, який підлягає його затвердженню та скріпленню
печаткою музею. Встановлений в музеї режим охорони повинен передбачати порядок
опломбування і опечатування сховища і експозиційних приміщень, який виключає можливість проникнення в них
сторонніх осіб і який забезпечує збереження музейних предметів, які перебувають на матеріально
відповідальному зберіганні зберігачів. Про всі випадки викрадення музейних
предметів директор зобов'язаний негайно повідомити органи культури, а також слідчі органи з метою вжиття
невідкладних заходів по розшуку викрадених предметів.

Відповідно
до Закону України «Про музеї та музейну справу» від 29.06.95р. №249/95-ВР, Положення про Музейний фонд України, затвердженого Постановою КМУ від 20.07.0р.
№1147 музеї є культурно-освітніми закладами,
призначеними для вивчення,
збереження та використання пам'яток природи, матеріальної і духовної культури, прилучення громадян до надбань національної і
світової історико-культурної спадщини. Музейний фонд України - це сукупність
рухомих пам'яток природи, матеріальної і
духовної культури, які мають художнє, історичне,
етнографічне та наукове значення,
не залежно від їх виду, місця
створення і форми власності, та
зберігаються на території України, а
також нерухомих пам'яток, що знаходяться
в музеях України, обліковані в
порядку, визначеному Мінкультури, та підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до
законодавства. Унікальні пам'ятки Музейного фонду України, а також ті,
що мають виняткове художнє,
історичне, етнографічне та
наукове значення заносяться до Державного реєстру національного культурного
надбання. Музейний фонд є національним багацтвом України і невід'ємною
складовою частиною її культурної спадщини. Музеї зобов'язані забезпечити
ведення обліку музейних предметів, їх
охорону, збереження і використання.

Являючись, таким чином,
службовою особою на протязі 2004-2006 pp. підсудний
ОСОБА_1 неналежним чином ставився до виконання покладених на нього службових
обов'язків по створенню відповідних умов для зберігання музейних
цінностей, їх повної схоронності та
обліку. Так, відповідно до наказу про
реекспозицію залів музею №53 від 01.09.04р.

впродовж
2004-2005рр. в Конотопському краєзнавчому музеї тривало підняття експонатів по
групі «Пам'ятники писемності. Книги»,
віднесених до основного фонду
музею, з фондосховища, приміщення,
спеціально пристосованого для їх зберігання, до приміщення бібліотеки та передача їх від
головного зберігача фондів ОСОБА_3 до в.о. бібліотекаря ОСОБА_4. При цьому, директором не були створені належні умови для
зберігання та обліку книг, передачі їх у
встановленому порядку від одного матеріально-відповідального працівника до
іншого згідно актів визначеного зразка,
натомість запроваджені безконтрольність та вільний доступ до музейних
експонатів, що призвело до викрадення
невстановленими особами, справа відносно
яких відділена в окреме провадження,
п'ятидесяти шести (56) одиниць музейного фонду, віднесених до вказаної групи. Крім того, одержавши в грудні 2004р. інформацію про
нестачу книг, підсудний ОСОБА_1 не
виконав свої обов'язки
по інформуванню органів
Міністерства культури та правоохоронних органів, не забезпечив тим самим умови для вжиття
невідкладених розшукових заходів викраденого майна, а також не попередив подальше викрадення
музейних експонатів по даній групі на протязі 2005-2006р. Лише наприкінці
вересня 2006р про факт нестачі матеріальних цінностей музею з оперативних
джерел стало відомо Конотопському MB УСБУ. Як
наслідок, під час інвентаризації
основного фонду Конотопського краєзнавчого музею встановлена нестача таких
книг: 1. «Словар исторический
или сокращенная библіотека, заключающая въ себъ житія и дьянія партіарховь, царей, императоров и
королей...», ч. V, Москва-1791 р.,
2. «Словарь исторический, или сокращенная библіотека, заключающая
въ себе житія и
дьянія партіарховь, царей, императоров и королей...», ч. XII,
Москва-1793р., 3. «Минерва» И. Кронеберг, ч. I,
Харьковъ-1835р., 4. «Уголовное право» П.А. Фейербах, кн. 2,
С.
-Петербург-1811р., 5. «Древняя исторія объ египтянахъ, о карфагенянахъ, объ ассіріанахь, о
мидянахъ, персах, о македонянахъ и о греках» Г.
Роллень, т. III,
С. -Петербург-1752р., 6. «Древняя исторія объ египтянахъ, о карфагенянахъ, объ ассіріанахь, о
мидянахъ, персах, о македонянахъ и о греках» Г. Роллень, т. 6,
С.
-Петербург-1760р. 7. «Мъстечко
Любечъ» (Прежде бывший городъ) Г. Милорадович,
Чернигов, С.
-Петербург-1855-1859рр., 8. «Достопамятные сказанія и деянія
изьявляющія свойство
Фридриха Второго короля Прусского», С.
-Петербург-1786р., 9. «Опытъ о пользъ трезвыя жизни» Л.К. Венеціанин, Москва-1768р., 10. «История Карла XII,
короля Шведского» Г. Вольтер,
ч. III. Москва-1804р., 11. «Отвътъ
генералъ майора Болтина на письмо Князя Щербатова, Сочинителя Российской Исторіи», С. -Петербуг-1789р., 12. «Труды
и записки общества исторіи и
древностей россшскихъ», Москва-1826р., 13. «Роллень
для юношества или начертание древней истории»,
ч. III, Москва-1822р., 14. «История царствования
Людовика XIV
и Людовика XV, королей
французскихъ съ присовокуплениемъ словаря
всехъ знаменательныхъ французских
мужей, министров, полководцевъ, писателей
и художниковъ, прославившихъ царствование сихъ государей» Г. Вольтер, ч. III,
Москва-1809р., 15. «Начальныя основанія прикладной математики», Москва-1802р., 16. «Стихотворенія Фаддея
Болгарина», С. -Петербург-1830р., 17. «Географический
лексиконъ россійскаго государства, или словар,
описуючий по азбучному
порядку ръки, озера и др. достопамятные
мъста», Москва-1773р., 18. «Землеописаніе Россшской имперіи для всех
состояній», С. -Петербург-1810р., 19. «Твореній Миколая Петровича Николаева,
Императорской Российской Академій Члена», ч. X, Москва-1798р., 20. «Житіє и
дъла Марка Аврелія Антоніа Цезаря
Римскаго», С. -Петербург-1740р., 21. «Словар
юридический», ч. II,
1755р., 22. «Вергілиева
Енеїда, вывороченная на изнанку», С. -Петербург-1791р., 23. «Словар
историческій» Москва-1809р., 24. «Прежние
досуги или опыты в некоторых родах стихотворства» Н. Остоломов, Москва-1816р., 25. «Плач Эдуарда Юнга, или мощныя размьішленія о жизни и безсмертіи», Москва-1785р., 26.
«Исторія малой
Россіи. Оть присоедіненія
сей страны къ Россійскому
Государству до избранія
в Гетманы Мазепы», ч. 2,
Москва-1830р., 27. «Памятникъ
изъ законовъ, собранный трудами
колежского ассесора Олександра Правинова»,
ч. 6, С.
-Петербург-1814р., 28. «Собрание
образцовых русских сочинений и переводов
в стихах», С. -Петербург-1821р.,
29. «Указы Всепресвътлъйгшя
державньйшія Великія Государыни Императрицы Екатерины Алексъевны, самодержицы Всероссьійскія, составлявшіеся съ 1766 июля
съ 1 генваря по 1 число 1767 года», Москва-1766р. 30.
«Руководство къ
построению деревянныхъ домовъ...»,
С. ­Петербург-1831р., 31. «Въстникъ импереторскаго русскаго
географическаго общества», ч. 15, С.
­Петербург-1855р., 32. «Волынь. Историческія судьбы юго-западного края». С.
-Петербург-1888р.,

33.
«Вспомагательная
книга для помещиков и сельских хозяев» В.А. Крейсиг, С. -Петербург-1836р.

«История Нидерландской революцій».
С. -Петербург-1871р.,
35. «Комедія всемирной
исторіи, С. -Петербург-1871р., 36. «Описане Черниговской
губерній» А.А. Русова, Черниговъ-1899р., 37. «Литературный
сборникъ», С. -Петербург-1849р., 38. «Библейско-биографический
словарь» Ф.Н. Яцкович т. IV, С. -Петербург-1849р., 39. «Исторія евреевъ
від давніх часів до наших
днів» вып. 54-й,
Одеса-1906 р., 40.
Щомісячний журнал «Хуторское
хазяйство» №11 за 1916 г. Безкоштовний
додаток до журналу «Сельскій
хозяинъ», 41. «Полный
пантеонъ самыхъ лучшихъ блестящихъ фейерверковъ», Москва-1881р., 42. Журнал
"Побут", ч. 4-5, Київ-1929р.,
43. „Культурно-историческое
изучение небольшого района" 1927р.,
44. "Материнство"
П. Попова, Болгарія-1979р., 45. "Женщины
в труде» Б. Дустев, Софі-
1980р., 46. "Западноевропейская и
американская

живопись из музеїв США" 1976р., 47. „Завдання спілок молоді". В.І. Ленін., 48. "Семисотенница" П. Оровецький, Київ-1955р.,
49. Журнал "Архіви України" №6, Київ-1969р.,
50. „Учение о
наследственности" Р. Гольдшмидт,
Москва-1936р., 51.
Зошит для дошкільнят для письма,
математики, малювання. Д.К.
Ковтун 1997р., 52, 53. Зошит комбінований для дошкільнят та
школярів для письма, математики, малювання та виконання інших різних завдань.
Ковтун Д.К. (2 шт.), 54. „Місто кохане-мій Конотоп", Конотоп-1998р., 55. „Воронізька сотня 1654-1781 pp., села і сотники (з книги О. Лазаревського
„Полк Ніжинський 1893р.",
Шостка-2002р., 56 Листівка
-перелік підприємств України, що
приватизуються у липні 1995р.

Всі
перелічені експонати віднесені до музейного фонду Конотопського краєзнавчого
музею, є пам'ятками матеріальної і
духовної культури, які мають художнє, історичне,
етнографічне та наукове значення. При цьому, ряд з них (1-29) є унікальними пам'ятками
(стародруками, рідкісними друкованими
виданнями), які відповідно до п.п.
2.6-2.8 Інструкції про порядок відбору рукописних книг, рідкісних і цінних видань з бібліотечних
фондів до Державного реєстру національного культурного надбання», затвердженої Наказом Міністерства культури і
мистецтв України від 20.11.01р. №708, через
своє виняткове художнє, історичне, етнографічне і наукове значення для вітчизняної
і світової історико-культурної спадщини й інформаційних ресурсів суспільства
підлягають занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання.
У зв'язку з цим їх втрата має тяжкі наслідки для інтересів держави.

Виконуючи
свої обов'язки не так як того вимагають інтереси служби, підсудний ОСОБА_1 не передбачав настання
суспільно-небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді втрати музейного
фонду по групі «Пам'ятки писемності. Книги»,
хоча повинен був та міг їх передбачити. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив
злочин, передбачений ст.
367 ч.2 КК України - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою
своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним
законом державним інтересам.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просить звільнити його від кримінальної
відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки колективу музею на
підставі ст. 47 КК України, запевняє,
що більше такого не повториться.

Прокурор проти
задоволеня клопотання не заперечує.

Захисник ОСОБА_2
клопотання підтримує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення підсудного, думку прокурора, захисника,
вважає, що клопотання підлягає
задоволенню.

Підсудний
ОСОБА_1 щиро кається у вчиненому,
позитивно характеризується відділом культури Конотопської міської
Ради, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався. Вчинений ним злочин відноситься до злочинів
середньої тяжкості.

Від
трудового колективу Конотопського краєзнавчого музею ім. О.М. Лазаревського надійшло клопотання про
передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу та звільнення його від
кримінальної відповідальності.

Перелічені
обставини є підставою для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності
у зв'язку з передачею його на поруки трудового колективу, на підставі
ст. 47 КК України.

Керуючись ст. 47
КК України, п. 4 ст.
7-1, 10, 282 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності,
передбаченої ст. 367 ч. 2 КК України, на підставі
ст. 47 КК України - з передачею
його на поруки трудового колективу Конотопського краєзнавчого музею ім. О.М.
Лазаревського за умови, що він
протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного
характеру, не порушуватиме громадського
порядку, а справу провадженням закрити.

Міру
запобіжного заходу - підписку про невиїзд залишити до вступу постанови в
законну силу.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом семи діб з
дня її винесення.

Постанова
виготовлена на комп'ютері та має силу оригіналу.