АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/442/15-к Номер провадження 11-сс/786/168/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого зварювальником ТОВ «Мехсервісгруп», в силу ст.89 КК України не судимого,

Згідно ухвали слідчого судді, заступник начальника СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Великобагачанського району ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000084 від 22.03.2015 року звернувся до районного суду з клопотанням про обрання ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2015 року близько 08 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку за адресою с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинив сварку з ОСОБА_11 . В ході сварки ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар лезом саморобного предмету, який складається із руків`я та металевого загостреного стрижня, в область живота. Від отриманого удару у потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани, проникаючої в черевну порожнину з пошкодженням шлунку, печінко-дуоденальної зв`язки і жовчного міхура поверхнево; розлитий перитоніт, які могли утворитися від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, яким також міг бути предмет, наданий на експертизу, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Органами досудового розслідування, 25.03.2015 року ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0000084 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, суд першої інстанції своє рішення мотивував його тим, що прокурором доведено обставини та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_12 . Крім того, існують ризики продовження вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень і він може переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення покарання за вчинений тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою для проходження ним стаціонарного лікування в лікувальному закладі.

Зокрема вказує, що судом при винесені ухвали не було враховано, без належної перевірки, стан здоров`я підозрюваного. Згідно з медичними висновками ОСОБА_8 хворіє на посттромбофлебітичний синдром вен лівої нижньої кінцівки, хронічну венозну недостатність в стадії декомпенсації «б» з трофічними виразками, а тому потребує стаціонарного лікування.

На думку захисту, лікування наявної у ОСОБА_8 хвороби можливе лише під наглядом лікарів - судинного хірурга чи флеболога з дотриманням певних вимог догляду за враженою хворобою кінцівкою. Відсутність лікування призводить до постійних больових страждань хворого. У медичній частині Полтавського слідчого ізолятору відсутні необхідні лікарі та умови для належного лікування ОСОБА_8 .

Зазначає, що ОСОБА_8 має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботу, на роботі характеризується позитивно.

А тому, вважає, що висновки слідчого судді про неможливість застосування ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу є хибними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, дослідивши матеріали до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Судове рішення місцевим судом постановлено у відповідності до вимог цих законів.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі.

Наявність підозри підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновком судово-медичної експертизи.

Разом з тим ОСОБА_8 , який на підставі ст.89 КК України є несудимим, з місця події зник, відмовляється давати будь-які показання на досудовому розслідуванні, а тому перебуваючи на волі може впливати на показання потерпілого та свідків, переховуватись від органів слідства та суду.

Окрім того обставини, викладені в підозрі, вказують на існування ризиків продовження вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

Доводи апеляції захисника про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою для проходження ним стаціонарного лікування в лікувальному закладі, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сам підозрюваний в судовому засіданні повідомив, що останній раз проходив лікування восени 2014 року, а направлення на лікування отримав на другий день після вчинення кримінального правопорушення, за яке йому повідомлено про підозру.

З врахуванням викладених обставин, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, а саме особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3