Дата документу Справа № 317/1/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ №317/1/14-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-сс/778/9/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 у режимі відеозвязку

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з СІЗО №10 м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 03 січня 2014 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нор Кянк, Артикського району, Республіка Вірменія, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України за наступних обставин.

01.10.2013 року, близько 18.00 години, знаходячись біля магазину розташованого в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли між ними, ОСОБА_7 став незаконно впливати на працівника правоохоронного органу, а саме на дільничного інспектора міліції СДІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_9 , який знаходився на території обслуговування при виконанні своїх службових обов`язків та здійснював заходи щодо недопущення протиправних дій серед порушників громадського порядку, що виразилося у висловлюванні ОСОБА_7 на адресу дільничного інспектора міліції ОСОБА_9 нецензурної лайки, погроз вбивства, насильства та знищення майна, та умисно пошкодив одяг працівника міліції.

Не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої дії проти авторитету державної влади, ОСОБА_7 наніс декілька ударів в область обличчя дільничного інспектора міліції ОСОБА_9 , який знаходився на своїй території обслуговування при виконанні службових обов`язків та здійснював заходи щодо недопущення протиправних дій серед порушників громадського порядку, в результаті чого потерпілому ОСОБА_9 , заподіяно тілесні ушкодження, які в сукупності, згідно висновку експерта № 4551 від 02.12.2013 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, синець в області правої кисті у ОСОБА_9 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

02 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001951 було внесено відомості про кримінальні правопорушення за ознаками ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України.

31 грудня 2013 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України, яке вручено ОСОБА_7 під розписку 02 січня 2014 року о 13-оо год.

02 січня 2014 року слідчий СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги клопотання слідчий обгрунтував можливістю підозрюваного ОСОБА_7 безперешкодно залишити місце проживання з метою уникнення можливого покарання до п`яти років позбавленні волі, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та неможливістю запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання слідчого і приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя в ухвалі зазначив, що з урахуванням доведеності слідчим у клопотанні обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його соціальної значимості, його віку, стану здоров`я, та неможливості запобігти ризикам зазначеним у клопотанні шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_7 впливає на свідків та потерпілого, належних висновків для себе не зробив та продовжує погрожувати потерпілому, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки він вчинив насильство відносно потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , посилається на необгрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали, порушення норм кримінально-процесуального закону, оскільки повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 з порушенням вимог ч.1 ст. 278 КПК України, чим, в свою чергу, було порушено принцип змагальності сторін та право підозрюваного на захист, розслідування даного кримінального провадження з порушенням правил підслідності слідчим райвідділу, а не прокуратури, як того вимагає закон, постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу без дослідження обставин, які повинні бути враховані під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, необгрунтованість в ній, як і в клопотанні слідчого неможливості застосування до підозрюваного інших передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів та підстав відхилення клопотання захисника про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням до нього електронних засобів контролю.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 , який просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, який вважав постанову слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчим, з дотриманням вимог ст. 184 КПК України в клопотанні зазначені обставини щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.1 та 2 ст. 345 КК України, наведені доводи на підтвердження обставин, що свідчать про наявність можливості його зникнення з поля зору органів досудового розслідування, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених саме п. 1, 3, 4, ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки суддя, дослідивши докази по справі, які вказують на існування саме цих ризиків та, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставини справи, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, обрав щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає положенням п.2 ст. 183 КПК України, оскільки доведено, що ОСОБА_7 вчиняв заходи незаконного впливу на потерпілого та свідків, чим перешкоджає кримінальному провадженню.

Наведені обставини виключають можливість застосування щодо ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що аргументи адвоката ОСОБА_8 про необхідність обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та невмотивованість ухвали слідчого судді не обґрунтовані, та спростовуються доказами, які містяться матеріалах кримінального провадження, в тому числі і тими, що стосуються даних, які характеризують особистість ОСОБА_7 та даними про застосування впливу на потерпілого та свідка.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, винесена з урахуванням всіх обставин справи, підстави для обрання саме такого запобіжного заходу належним чином мотивовані, а тому правових підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали та прийняття іншого рішення, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 03 січня 2014 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д я:

1. 2. 3.