КОПІЯ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року Справа №542/244/15-к

Провадження № 1-кп/542/39/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

ахисника адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

представників цивільних відповідачів ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Полтавський хлібокомбінат «Кулиничі», проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:
18 листопада 2014 року близько 11 год. 25 хв. виконуючи трудові обов`язки з ТОВ «Полтавський хлібокомбінат «Кулиничі» ОСОБА_5 керуючи, у тверезому стані, технічно-справним автомобілем марки ГАЗ AC-G 3302 АХХІ ЗНГ д.н. НОМЕР_1 , який належить фермерському господарству «Кегичівське» та знаходиться в оренді ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівське», рухався по автодорозі Полтава-Олександрія зі сторони м. Полтави у напрямку м. Кременчука. В цей час по вказаній автодорозі Полтава-Олександрія у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль MAZDA 626 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 .

Рухаючись по даному напрямку по 23 км. вказаної автодороги Полтава Олександрія, водій автомобіля ГАЗ AC-G 3302 АХХІ ЗНГ д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, в результаті чого на слизькому відрізку дороги допустив занос керованого ним автомобіля, частковий виїзд його на смугу зустрічного руху, де в цей час рухався автомобіль MAZDA 626 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 ..

У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, водій автомобіля MAZDA 626 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 06.12.2014 року відноситься до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, а в даному випадку як такі, що спричинили його смерть.

За вищевказаних обставин та згідно висновку судової-автотехнічної експертизи № 51 від 06.02.2015 року причиною ДТП та наставших наслідків є невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля ГАЗ AC-G 3302 АХХІ ЗНГ д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно з якими:

п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Органами досудового слідства діяння ОСОБА_5 кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно скоїв ДТП за вищезазначених обставин.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 18 листопада 2014 р. їй стало відомо, що її батько смертельно травмований внаслідок ДТП. Просила цивільний позов залишити без розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла, її представник, захисник, цивільні відповідачі не оспорювали фактичні обставини провадження і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, допитавши потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, кваліфіковано вірно.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який офіційно працює, має постійне місце проживання, думку потерпілої, яка просила призначити останньому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, вважає за необхідне призначити останньому основне покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому, надання на протязі досудового та судового слідства правдивих показань, які сприяли встановленню істини в справі, що судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, перебуваючи під домашнім арештом ніяких протиправних дій не вчиняв, від розслідування й суду не ухилявся, що у сукупності з даними про особу обвинуваченого свідчать про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, і про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, частково відшкодував моральну шкоду потерпілій, думку потерпілої, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

При цьому, суд, також, виходить з того, що вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, за вимогами ст.75 КК України не є перешкодою для застосування щодо нього звільнення від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у судовому засіданні свою вину у вчинені злочину визнав повністю, давав послідовні та логічні показання по пред`явленому обвинуваченню, чим сприяв встановленню істини по справі.

Що ж стосується додаткового покарання, позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає, що за наявності вище зазначених обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного то до обвинуваченого не доцільно застосовувати, оскільки, позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до порушення, передбаченого ст. 43 Конституції України, права заробляти на своє життя своєю працею та позбавлення засобів до існування не тільки обвинуваченого, а його свою сім`ю. Судом встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні матір похилого віку, дитину інваліда та є єдиним працездатним з самостійним заробітком у сім`ї. Суд також при цьому враховує, що обвинувачений на спецобліках не перебуває, позитивно характеризується на роботі і в побуті.
Цивільний позов залишити без розгляду, відповідно заяви потерпілої і представника
Речові докази відсутні.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавленні волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 1081 (тисячу вісімдесят одну гривню) 08 коп. за проведення експертиз.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити без змін домашній арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу.

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_12