Справа №
ВИРОК

Іменем
України

14 жовтня 2008
р.
Печерський районний суд м. Києва

в складі :
головуючого судді Мосьондза І.А.

при секретарі
Табала Я.

з участю
прокурора Байдюка Д.А.,

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не одруженого,
працюючого на посаді менеджера з продажу в ТОВ ПТК «Агромат», зареєстрованого
АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_2
13.04.2008р. приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись на території автостоянки
магазину «Бумі Маркет», розташованого по вул.. Червоноармійській, 145/2 в м.
Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою незаконного
заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_3, підійшов до останнього і під
приводом пошуку цигарок, почав перевіряти вміст його кишень.

Продовжуючи свої
злочинні дії, ОСОБА_2 дістав з кишені штанів ОСОБА_3 та відкрито викрав його
мобільний телефон «LG» вартістю 350 грн. з сім-карткою «Лайф» вартістю 15
грн., з залишком грошей на рахунку в розмірі 24 грн. і кабель до мобільного
телефону «Нокіа-6290» вартістю 25 грн., а всього майно потерпілого на загальну
суму 414 грн., чим завдав неповнолітньому ОСОБА_3 матеріальну шкоду.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав
повністю і показав суду, що дійсно 13.04.2008р. приблизно о 22 год. 30 хв.,
знаходячись на території автостоянки магазину «Бумі Маркет», по вул..
Червоноармійській, 145/2 в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, підійшов до ОСОБА_3 і під приводом пошуку цигарок, дістав з кишені
штанів та викрав належні йому мобільний
телефон «LG» та кабель. У вчиненому розкаюється, просить суд його
суворо не карати.

Відповідно до
ч.3 ст.299 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та
інші учасники і які ніким не оспорюються.

Тому суд
обмежився проведення дослідження доказів допитом підсудного та дослідженням тих
матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

Суд приходить до
висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадення майна
ОСОБА_3, в зв'язку з чим його дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні
підсудному міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
вчиненого ним злочину, обставини справи,
особу підсудного, а саме те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, є особою молодого віку, має постійне місце роботи та проживання, за
якими характеризується позитивно, шкоди його злочинними діями не завдано.

Відповідно до
ст. 66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_2, суд визнає його
щире каяття у вчиненому.

Обставиною, яка
обтяжує покарання ОСОБА_2, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення
злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

За таких
обставин суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у вигляді позбавленням волі,
оскільки інші менш суворі види покарань, передбачені санкцією ч.1 ст.186 КК
України, будуть недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним
нових злочинів. Враховуючи тяжкість
вчиненого злочину, особу винного, суд вважає за можливе виправлення засудженого
без відбування покарання, звільнивши ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу щодо підсудного до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без
змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Долю речових
доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Судові витрати
по справі відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити
йому покарання у вигляді позбавлення
волі строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 75
КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання
з випробуванням з іспитовим строком 1 (один)
рік.

Відповідно до
положень ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця
проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу щодо підсудного до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без
змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по
справі - мобільний телефон «LG» з сім-карткою «Лайф» і кабель до мобільного телефону
«Нокіа-6290», що знаходяться на
відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_3, залишити йому за належністю
як законному володільцю.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту
проголошення.

Суддя