БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/15/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Литвиненко В.В.

з участю прокурора Сєрик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 30 березня 1984 року

народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1

Вінницького району Вінницької області, українку,

громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не

працюючу, не одружену, прож. в с. Шаповалівка

Борзнянського району Чернігівської області, раніше

судиму : 26 січня 2006 року Борзнянським районним

судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України

до 2-х років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК

України звільнено від відбування покарання з

іспитовим строком на два роки. Постановою

Борзнянського районного суду від 13 березня 2007 року

скасовано звільнення від відбування покарання.

Звільнена з місць позбавлення волі 11 березня 2009 року

відповідно до Закону України „ Про амністію.

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, 29 серпня 1975 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4,

не одруженого, не працюючого, прож. в с. Шаповалівка

вул. Чапаєва,17 Борзнянського району Чернігівської обл.

раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 та ч. 2 ст.15 ст.198 КК України,-

в с т а н о в и в:

13 грудня 2010 року близько 8 год. підсудна ОСОБА_1 з метою крадіжки чужого майна прибула до господарства ОСОБА_3, яке розташоване в с. Шаповалівка вул. Перемоги,19 Борзнянського району Чернігівської області, де проникла до господарського сараю звідки таємно викрала 3-х гусей загальною вартістю 270 грн., з розрахунку вартості однієї гуски 90 грн. та один мішок вартістю 1 грн.50 коп. чим заподіяла потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 271 грн.50 коп.

Підсудний ОСОБА_2 достовірно знаючи, що ОСОБА_1 з господарства ОСОБА_3 скоїла крадіжку 3-х гусей, тобто вичнила тяжкий злочин, не повідомив про це правоохоронним органам, а з метою приховування даного злочину запропонував підсудній ОСОБА_1 збути викрадене майно. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_2 13 грудня 2010 року близько 20 год. з метою зазделегідь не обіцяного збуту 3-х гусей, достовірно знаючи що вони викрадені, намагався їх збути мешканці с. Забілівщина ОСОБА_4, але не довів свій злочинний намір до кінці з причин, які не залежали від його волі, так як остання відмовилася придбати в нього викрадених гусей.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в предявленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що вранці 13 грудня 2010 року вона прийшла в господарство ОСОБА_3 Оскільки останній був відсутнім за місцем свого проживання, то вирішила скоїти крадіжку гусей, які, як достовірно їй було відомо, знаходяться в сараї. Відкривши сарай взяла мішок в який вкинула трьох гусей і віднесла їх додому. Вдома заховала їх в кладові. Коли прокинувся ОСОБА_2, який в цей день спав в неї , то вона йому повідомила, що гусей взяла у ОСОБА_5 На що ОСОБА_2 запропонував, з метою скрити сліди злочину, продати викрадених гусей. Цього ж дня в вечірній час, забравши гусей, разом з ОСОБА_2 віднесли їх до мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 В.А., якій хотіли продати, але вона відмовилася в них їх придбати. Після чого принесли додому і на слідуючий день зарізалита вжили в їжу. Щиро розкаюється в скоєному і просить суд суворо не наказувати.

Підсудний ОСОБА_2 винним себе в предявленому обвинуваченні також визнав повністю і пояснив, що дійсно вранці 13 грудня 2010 року він спав в житловому будинку ОСОБА_1 Коли прокинувся, то остання йому повідомила, що взяла трьох гусей в господарстві ОСОБА_3. Він запропонував їх продати, щоб отримати кошти на спиртне, а також скрити факт крадіжки. Дійсно, коли йому стало відомо про факт викрадення гусей ОСОБА_1 у ОСОБА_5 то він не повідомив до правоохоронних органів, як і не запропонував їй їх повернути господарю, а вирішив продати. Також щиро розкаюється в скоєному.

Заслухавши підсудних, допитавши свідків та вивчивши матеріали кримінальної справи суд находить, що вина підсудних в предявленому їм обвинуваченні, крім їх особистого зізнання, підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він знаходився в дружніх стосунках з підсудними. ОСОБА_1 дуже часто приходила до нього в господарство, були випадки, що надавала йому по господарству допомогу. В своєму господарстві станом на 13 грудня 2010 року в нього було троє гусей, яких він утримував в сараї. Вранці 13 грудня 2010 року він знаходився на своєму робочому місці і коли біля 10 год. повернувся додому, то побачив, що відкриті двері сарая і відсутні троє гусей. По слідах зрозумів, що в господарство приходила ОСОБА_1 Пішовши до неї, за місцем проживання її не виявив. Пізніше, зі слів односельців дізнався, що бачили, як ОСОБА_1 з ОСОБА_6 йшли в сторону с. Високе і за плечами несли мішок в якому щось знаходилося.

Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події ( а.с. 36 ) підсудна ОСОБА_1 докладно розповідала за яких обставин, звідки вона здійснила крадіжку трьох гусей з господарського сараю ОСОБА_3

Вартість викраденого підтверджується відповідними довідками на а.с. 22,23.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, повторно, шляхом проникнення в приміщення, то тим самим вона вчинала злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися в зазделегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, то тим самим вчинив злочин передбачений ч.1 ст.396 КК України, а своїми умисними діями, які виразилися в замаху на збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, то тим самим вчинив злочин передбачений ч.2 ст.15, ст. 198 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудним суд приймає до уваги суспільну небезпечність вчинених підсудними злочинів: злочин вчинений ОСОБА_1 законом віднесено до тяжких злочинів. Злочини вчинені ОСОБА_2 віднесені до злочинів сеоредньої тяжкості. Кожний з підсудних за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони, щиро розкаюються у вчиненому їми діянні, потерпілий до підсудних ніяких претензій немає, ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності притягується вперше. Зазначені обставини суд визанє як такі, що помякшують покарання підсудним.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудним судом не встановлено.

Щодо обтяжуючих обставин, які органом досудового слідства вміняються підсудній ОСОБА_1 вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецедив злочину, то вони підлягають виключенню з обвинувачення, оскільки ні органом досудового слідства, ні в судовому засіданні не добуто доказів, які б свідчили що нею злочин вчинено в стані алкогольного спяніння. Щодо обставини рецедив злочину, то в обвинувачення підсудній вміняється як кваліфікуюча ознака її дій повторність.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудним суд вважає, що оскільки кожний з підсудних має кілька обставин, що помякшуєть покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними злочину , з урахуванням особи підсудних, а також кількості і вартості викраденого, прохання потерпілого суворо підсудних не наказувати, то суд вважає за можливе застосувати до підсудних ст.69 КК України і призначити їм більш мякий вид покарання ніж зазначено в санкції статті по якій вони притягуються до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 323-324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання з застосуванням ст.69 КК України - 2 ( два ) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання призначеного вирокм суду з випробуванням з іспитовим строком в один рік, зобовязавши її відповідно до ст. 76 КК України періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти останні про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.396 КК України, ч.2 ст.15 ст.198 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України по ч.1 ст.396 200 год. громадських робіт, по ч.2 ст.15 ст.198 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 150 год. громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_2 призначити 200 год. громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду черз Борзнянський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва