АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2900/13-к
Номер провадження 11/786/599/2013
Категорія:ст.81 КК України УДЗ
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А.
Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді - Герасименко
В.М.

суддів - Кожевнікова О.В.,
Тараненка Ю.П.

при секретарі - Погорілій Ю.І.

з участю прокурора - Акулової С.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві матеріали за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на
постанову Полтавського районного суду
Полтавської області від 25 липня 2013
року, -

Цією постановою відмовлено у
задоволенні спільного подання
Крюківської виправної колонії УДПтС
України в Полтавській області №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації про
умовно-дострокове звільнення
засудженого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Чорнобиль Київської області,
українця, громадянина України, освіта
незакінчена вища, не одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

засудженого 07.06.2004 року
Шевченківським районним судом м.Києва
за ч.1 ст.115, ч.4 ст.185, 70 КК України на 10
років 6 місяців позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні
спільного подання, місцевий суд
послався на те, що хоча ОСОБА_3 відбув ?
частини строку покарання і відповідно
до рішення спільного засідання
адміністрації установи та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації засуджений
довів своє виправлення і до нього
можливе застосування
умовно-дострокового звільнення, проте
у судовому засіданні не було доведено
той факт, що засуджений сумлінною
поведінкою та ставленням до праці
довів своє виправлення.

З постановою місцевого суду не
погодився засуджений, який у поданій
апеляційній скарзі прохає постанову
скасувати та звільнити його
умовно-достроково, врахувавши його
поведінку як під час відбування
покарання, так і до засудження, а також
його незадовільний стан здоров'я, та те,
що він є постраждалим-переселенцем
внаслідок аварії на ЧАЕС, переведений
на режим мінімального рівня безпеки,
потерпіла сторона ніяких претензій до
нього не має, по справі цивільного
позову не заявлено.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, думку прокурора з приводу
поданої засудженим апеляційної скарги,
який вважає, що постанова суду підлягає
до скасування, а матеріали справи слід
направити до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд, перевіривши
матеріали справи та мотиви апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, приймаючи рішення за поданням,
суд першої інстанції допустив
суперечність у своїх висновках. Так,
встановив підстави передбачені ч.ч. 2,3
ст.81 КК України для умовно дострокового
звільнення від відбування покарання,
про що вказав у своєму рішенні, однак не
привівши мотивів, вказав про
недоведеність того факту, що
засуджений сумлінною поведінкою та
ставленням до праці довів своє
виправлення.

Між тим, із матеріалів подання та
особової справи засудженого
вбачається, що ОСОБА_3 під час тримання
в СІЗО м.Києва допустив порушення
режиму утримання за що притягувався до
дисциплінарної відповідальності,
разом з тим, має заохочення у виді подяк
в кількості п»яти. За місцем відбування
покарання характеризується позитивно,
має достатньо стабільний
психоемоційний стан, постійний у своїх
вчинках, в скоєному розкаюється.

Саме за наведених обставин
адміністрація виправної установи та
спостережна комісія при Полтавській
райдержадміністрації прийшла до
висновку що ОСОБА_3 сумлінною
поведінкою та ставленням до праці
довів своє виправлення.

Згідно зі статтею ст. 81 КК України
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути
застосоване в тому разі, якщо особа
засуджена за скоєння особливо тяжкого
злочину сумлінною поведінкою і
ставленням до праці довела своє
виправлення та відбула не менше трьох
чвертей строку покарання.

Як видно суд першої інстанції
встановив підстави передбачені ч.ч. 2,3
ст.81 КК України для умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_3, про що вказав у своєму рішенні,
але не привівши мотивів, прийшов до
висновку про недоведеність того факту,
що засуджений ОСОБА_3 сумлінною
поведінкою та ставленням до праці
довів своє виправлення. Однак
приведені вище дані спростовують
суперечливі висновки суду першої
інстанції, та свідчать про те, що ОСОБА_3
на час розгляду щодо нього подання
відбув більше як 3/4 строку призначеного
покарання та сумлінною поведінкою і
ставленням до праці довів своє
виправлення.

При таких обставинах колегія
суддів вважає, що ухвала Полтавського
районного суду щодо ОСОБА_3 підлягає
скасуванню, з постановленням
апеляційною інстанцією своєї ухвали,
за якою спільне подання адміністрації
Крюківської виправної колонії №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації про його
умовно-дострокове звільнення підлягає
задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Полтавського районного
суду Полтавської області від 25 липня 2013
року стосовно нього скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
спільне подання адміністрації
Крюківської виправної колонії УДПтС
України в Полтавській області №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації задовольнити.

Звільнити засудженого вироком
Шевченківського районного суду м.Києва
від 07.06.2004 року ОСОБА_3 від відбування
основного покарання
умовно-достроково на не відбутий строк
3 місяці 26 днів.

С У Д Д І:

Герасименко В.М.
Кожевніков О.В. Тараненко Ю.П.