Справа № 603/1129/13-к
Провадження № 1-в/603/60/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2013 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіян І. М.

при секретарі Пшеничняк В.Й.

засудженого ОСОБА_1

прокурора Ребизант Т.Л.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Монастириська
Тернопільської області заяву ОСОБА_1
про розстрочку та зміну порядку
виконання вироку Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 18.04.2013 року зміненого ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області в частині штрафу та стягнення
по цивільному позову ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
розстрочку виконання вироку в частині
покарання у вигляді штрафу в розмірі
42500 грн. та в частині стягнення за
цивільним позовом в дохід державного
бюджету 96109 грн. 65 коп., обґрунтовуючи її
тим, що вироком Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 18 квітня 2013 року його засуджено та
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 та ч. 2
ст. 190 КК України та призначенно
покарання у вигляді 42500 грн. штрафу та
96109 грн. 65 коп. стягнуто за цивільним
позовом в дохід державного бюджету
України, які він не взмозі сплатити так
як на даний час його підприємницька
діяльність мінімальна і він не має
таких коштів і перебуває в скрутному
матеріальному становищі.

В заяві просить розстрочити
вищевказані виплати по 1000 грн. на
місяць до повної сплати всієї суми.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи заяви, суд вважає, що заява не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 вироком Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 18 квітня 2013 року було визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2, ч. 1
ст. 366 КК України та призначено
покарання у вигляді 42500 грн. штрафу та
стягнуто 96109 грн. 65 коп. за цивільним
позовом в дохід державного бюджету
України.

17.07.2013 року ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області вирок
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 18 квітня 2013
року змінено, а саме, застосовано до
ОСОБА_1 ст. 69 КК України щодо додаткової
міри покарання передбаченої ч. 1 ст. 365-2
КК України та призначено йому
покарання за ч. 1 ст. 365-2 КК України у
виді штрафу в розмірі 42500 грн., без
позбавлення права займатися
підприємницькою діяльністю пов'язаною
із перевезенням пасажирів.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у
виді штрафу в розмірі 42500 грн., без
позбавлення права займатися
підприємницькою діяльністю пов'язаною
із перевезенням пасажирів. В решті
вирок суду залишено без зміни.

Монастириським районним судом
Тернопільської області виданий
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
вказаних сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України
питання, які виникають під час та після
виконання вироку вирішуються судом за
клопотанням (поданням) прокурора,
засудженого, його захисника, законного
представника, органу або установи
виконання покарань, а також інших осіб,
установ або органів у випадках,
встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач,
цивільний відповідач та інші особи
мають право звертатися до суду з
клопотаннями про вирішення питань, які
безпосередньо стосуються їх прав,
обов'язків чи законних інтересів.

Роз'ясненнями Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених у Постанові № 3 від
01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» визначено, що правилами статті
373 ЦПК України регулюються питання
відстрочки і розстрочки виконання,
зміни чи встановлення способу
виконання судових рішень у цивільних
справах. Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
кримінальному провадженні,
вирішуються відповідно до розділу VIIІ
КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26
Кримінально-виконавчого кодексу
України засуджений зобов'язаний
сплатити штраф у місячний строк після
набрання вироком законної сили, а
частиною 3 цієї статті передбачено, що у
разі несплати засудженим штрафу у
строк, передбачений частиною першою
цієї статті, суд розглядає питання про
розстрочку виплати не сплаченої суми
штрафу.

Положеннями ч. 4 ст. 53 КК України
передбачено, що з урахуванням
майнового стану особи суд може
призначити штраф із розстрочкою
виплати певними частинами строком до
одного року.

Однак, як видно з провадження за заявою
ОСОБА_1, останнім не надано суду жодного
об'єктивного і достовірного доказу про
скрутне матеріальне становище
засудженого, про дійсний розмір його
заробітку та відсутність інших джерел
доходів.

Самі ж твердження ОСОБА_1 про його
скрутне матеріальне становище без
підтвердження відповідними доказами є
недостатніми для задоволення його
заяви.

Отже у задоволенні заяви про
розстрочку виплати штрафу та сум за
цивільним позовом слід відмовити за
недоведеністю скрутного майнового
становища засудженого.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
розстрочення покарання у вигляді
штрафу та сум за цивільним позовом
призначених вироком Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 18.04.2013 року із врахуванням ухвали
апеляційного суду Тернопільської
області від 17.07.2013 року за яким ОСОБА_1
засуджено за ч. 1 ст. 365-2 КК України, ч. 1
ст. 366 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України -
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Тернопільської області в порядку та
строки передбачені КПК України.

Засудженому та прокурору копію ухвали
вручити негайно після її проголошення.

Учасникам судового провадження
видати негайно копію ухвали після її
проголошення.

Суддя
І.М. Галіян