Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа №1-7/2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Мантуляка Ю.В.

при секретарі Данилишиній М.О.,

з участю прокурора Кисіля В.М.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого вчителем Яськовецької загальносвітньої школи І-ІІІ ступенів, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.368, ч.2 ст.368, ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, працюючи директором Яськовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Яськівці Деражнянського району, будучи службовою особою, на яку відповідно до ст.39 Закону України "Про загальну середню. освіту", п.57 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 14 червня 2000 року, посадової інструкції директора загальноосвітнього навчального закладу, затвердженої начальником відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації від 25.04.2004 року покладено обов'язки по забезпеченню адміністративно-господарської діяльності школи, здійснення підбору, прийому на роботу і розстановку кадрів, 1 червня 2009 року прийняв на роботу технічного працівника ОСОБА_3, видавши наказ №17. Достовірно знаючи, що ОСОБА_3 на роботу не виходила та обов'язки технічного працівника у період червнясерпня 2009 року не виконувала, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді заробітної плати ОСОБА_3, вніс в офіційні документи - відомості на отримання заробітної плати технічним персоналом Яськовецької ОСОБА_4 ступенів за червень 2009 року неправдиві відомості про відпрацьовані ОСОБА_3 160 годин, у відомості на отримання заробітної плати технічним персоналом Яськовецької ОСОБА_4 ступенів за липень 2009 року неправдиві відомості про відпрацьовані ОСОБА_3 184 години, у відомості на отримання заробітної плати технічним персоналом Яськовецької ОСОБА_4 ступенів за серпень 2009 року неправдиві відомості про відпрацьовані ОСОБА_3 160 годин. Вказані відомості, ОСОБА_2 підписав та подав у відділ освіти Деражнянської районної державної адміністрації.

На підставі поданих ОСОБА_2 відомостей відділом освіти Деражнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 була нарахована до видачі заробітна плата за червень 2009 року 602 гривні 15 копійок, за липень 2009 року 602 гривні 15 копійок, за серпень 2009 року 602 гривні 15 копійок, які платіжними дорученнями №941 від 30 червня 2009 року, №968 від 17 липня 2009 року, №1015 від 25 серпня 2009 року були перераховані на заробітну банківську картку ОСОБА_2, який перераховані безпідставно державні кошти у вигляді заробітної плати ОСОБА_3 в сумі 1806 гривень 45 копійок умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем заволодів, привласнивши їх та використавши на власні потреби.

Підсудний ОСОБА_2 вину в одержанні хабарів та заволодінні чужим майном не визнав, вину у службовому підробленні визнав повністю та показав, що в квітні та травні 2009 року він дійсно здавав приміщення спортивного залу в оренду мешканцям села Яськівці ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від яких отримав кошти в якості орендної плати та плати за використану електроенергію в сумі відповідно 600 гривень та 572 гривні, які використав на проведення ремонту школи. Оренда приміщення спортзалу школи оформлялася письмовими договорами, які були втрачені після його звільнення. 1 червня 2009 року він прийняв на роботу технічним працівником ОСОБА_3 Оскільки влітку роботи в школі для неї не було, він попросив її у період червня-серпня 2009 року на роботу не виходити, повідомивши, що гроші у вигляді її заробітної плати будуть використані на потреби школи. У відділ освіти Деражнянської районної державної адміністрації він подавав відомості, в яких зазначав дані про кількість відпрацьованих годин ОСОБА_3, хоча знав, що вона на роботу не виходила. Заробітна плата ОСОБА_3 перераховувалася на його банківську заробітну карточку, оскільки остання не мала на той час свої картки. Кошти він використав на потреби школи.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, його вина по епізоду вчинення службового підроблення та заволодіння державними коштами підтверджується наступними дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, із показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що 1 червня 2009 року її було прийнято на роботу на посаду технічного працівника Яськовецької загальноосвітньої школи. Після того, як вона написала заяву про прийняття на роботу директор школи ОСОБА_2 повідомив їй, що у період з червня по серпень 2009 року вона на роботу виходити не буде, а її заробітна плата буде використана на потреби школи. За вказівкою директора вона розписалася у відомостях на отримання заробітної плати, хоча кошти директор їй не видавав.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що у період червня-серпня 2009 року ОСОБА_3 в Яськовецькій школі прибиральницею не працювала, а на роботу вийшла у вересні 2009 року. Про те, що вона була прийнята 1 червня того ж року на роботу не знали.

ОСОБА_9 в суді показала, що вона як бухгалтер відділу освіти здійснювала з червня 2009 року нарахування заробітної плати технічному працівнику Яськовецької ОСОБА_4 ступенів ОСОБА_3 Нарахування здійснювалось на підставі наказу про прийняття на роботу та відомостей на отримання заробітної плати технічним персоналом школи. Заробітну плату ОСОБА_3 в сумі біля 1800 гривень було перераховано на банківську картку ОСОБА_2, оскільки у ОСОБА_3 банківської зарплатної картки на той час не було.

Факт прийняття 1 червня 2009 року на роботу на посаду технічного працівника підтверджується копією заяви ОСОБА_3 (а.с.16), копією наказу №17 від 1 червня 2006 року про прийняття ОСОБА_3 на роботу (а.с.18), факт внесення неправдивих даних в офіційні документи про кількість відпрацьованих годин ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні відомостями на отримання заробітної плати технічним персоналом Яськовецької ОСОБА_4 ступенів за червень-серпень 2009 року, згідно яких ОСОБА_3 у червні 2009 року відпрацьовано 160 годин, у липні 2009 року - 184 години, у серпні 2009 року - 160 годин.

Із копій розрахункової відомості нарахування заробітної плати за червень-серпень 2009 року відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації встановлено, що ОСОБА_3 була нарахована до видачі заробітна плата за червень 2009 року 602 гривні 15 копійок, за липень 2009 року 602 гривні 15 копійок, за серпень 2009 року 602 гривні 15 копійок.

Згідно довідки відділу освіти від 25 травня 2010 року №183 заробітна плата в сумі по 602 гривні 15 копійок кожного місяця ОСОБА_3 платіжними дорученнями №941 від 30 червня 2009 року, №968 від 17 липня 2009 року, №1015 від 25 серпня 2009 року були перераховані на заробітну банківську картку ОСОБА_2

Факт перебування ОСОБА_2 на посаді директора школи підтверджується копіями наказів №37 від 18 січня 1995 року та №248 від 1 грудня 2009 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у заволодінні державними коштами не визнав та показав, що наміру їх заволодіти не мав, а витратив кошти на потреби школи. Суд критично оцінює ці показання і вважає їх спробою уникнути кримінальної відповідальності з наступних міркувань.

Так, під час досудового слідства ОСОБА_2 давав показання, що на потреби школи використав біля 600 гривень, а 1200 гривень зберігав в сейфі і після звільнення забрав додому, де в січні 2010 року ці кошти позичив сину під час поїздки останнім на навчальну сесію (а.с.176-177).

Крім того, злочин у вигляді привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем вважається закінченим в момент, коли винний злочинно заволодів майном і має можливість розпорядитися ним на свій розсуд.

Таким чином, суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 незаконно отриманими державними кошти у вигляді заробітної плати ОСОБА_3 міг розпорядитися після перерахування на його особистий банківський рахунок, злочин був закінченим після такого перерахування.

Також, ОСОБА_2 обвинувачується за ч.1 та ч.2 ст.368 КК України в тому, що будучи службовою особою - директором Яськовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Яськівці Деражнянського району в приміщенні службового кабінету отримав за надання дозволу на проведення весілля в приміщенні спортивного залу школи 26 квітня 2009 року від ОСОБА_5 хабар в сумі 600 гривень, а 19 травня 2009 року отримав від ОСОБА_6 хабар в сумі 572 гривні.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.368 КК України, у зв'язку з чим він підлягає виправданню за вказаними епізодами пред'явленого обвинувачення.

Так, підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні цих злочинів не визнав та показав, що дійсно брав вищевказані кошти за оренду приміщення спортивного залу та за витрачену електроенергію, про що із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладалися письмові договори оренди приміщення. Отримані кошти були використані на ремонт приміщення школи.

Із показань ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що вони звернулися до директора Яськовецької школи ОСОБА_2 з питання проведення весілля їх дітей в приміщенні спортивного залу школи, на що останній погодився, повідомивши, що за оренду спортзалу необхідно заплатити кошти. Після підписання договору оренди Гаврилюк в кінці квітня до проведення весілля передала ОСОБА_2 600 гривень, а ОСОБА_6 після проведення весілля передала ОСОБА_2 572 гривні. На руки директор школи їм видав копії договорів та перепустки. Про те, що вони дають кошти в якості хабара не знали.

Свідок ОСОБА_10 показав, що працює сторожем в Яськовецькій загальноосвітній школі. В травні 2009 року в приміщенні спортивного залу школи проводилось весілля Гаврилюк та ОСОБА_6, яких він допустив до приміщення лише після пред'явлення ними перепустки від директора школи.

Із показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11 встановлено, що кошти на ремонт школи не виділялися, а ремонт влітку 2009 року проводився за рахунок коштів, зібраних батьками та коштами, які надав директор школи ОСОБА_2. На ремонт закуплялися будівельні матеріали, фарба та інші речі. Мали місце випадки закупівлі товарів на ринку. При цьому свідок ОСОБА_7 повідомила, що з батьків було зібрано батьківським комітетом школи, головою якого вона є, біля 600 гривень. Вона чула, як ОСОБА_2 в присутності інших працівників школи повідомляв в травні-червні 2009 року, що ним отримані кошти від оренди спортивного залу, які будуть використані не ремонт.

Згідно повідомлення відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації №42 від 21 січня 2010 року кошти на ремонт Яськовецької ОСОБА_4 ступенів у 2009 році не спрямовувалися (а.с.120). Ці ж обставини підтверджуються копія накладних №14 від 10 лютого 2009 року, №208 від 7 жовтня 2009 року, №212 від 11 жовтня 2009 року (а.с.121-123).

Із досліджених в судовому засіданні накладних №123 від 9 червня 2009 року, №223 від 9 червня 2006 року, №17 від 16 липня 2009 року, №48 від 20 вересня 2009 року, квитанцій до прибуткового касового ордеру №2116 від 10 червня 2009 року, №2626 від 11 вересня 2009 року встановлено, що ОСОБА_2 упродовж червня вересня 2009 року витратив 1373 грн. на потреби школи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 5 "Про судову практику у справах про хабарництво" давання й одержання хабара тісно пов'язані умислами осіб, які вчинюють ці злочини. Якщо особа, вручаючи службовій особі незаконну винагороду, з тих чи інших причин не усвідомлює, що дає хабар (наприклад, у зв'язку з обманом чи зловживанням довірою), вона не може нести відповідальність за давання, а службова особа - за одержання хабара. Дії останньої за наявності до того підстав можуть кваліфікуватись як зловживання владою чи службовим становищем, обман покупців або замовників, шахрайство тощо.

Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передавали ОСОБА_2 в якості плати за оренду приміщення спортивного залу школи та плату за електроенергію, а не як хабар директору школи, в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочинів одержання хабара.

Таким чином, судом кваліфікуються дії підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

При призначені покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої та злочин середньої тяжкості. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні. Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

З урахуванням вищевказаних обставин суд визнає за необхідне призначити підсудному основне покарання у виді обмеження волі та додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов'язків із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки вказані покарання є необхідними і достатніми для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Речові докази необхідно залишити при справі.

Керуючись ст.ст. 321 - 324 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.368 КК України виправдати.

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських обов'язків на строк один рік і шість місяців;

-за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських обов'язків на строк один рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських обов'язків на строк один рік і шість місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76, 77 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік, зобов'язавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_2 попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази відомості на отримання заробітної плати технічним персоналом Яськовецької ОСОБА_4 ступенів за червень-серпень 2009 року залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Мантуляк Ю.В.