Справа № 1-1324-81/11
провадження №1-81/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого-судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

з участю прокурора Стечкевич С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 05.04.2001 року Трускавецьким міським судом за ст. 140 ч.2, 17, 81 ч. 3, 42 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки, на основі ст. 46-1 КК України відтерміновано виконання вироку на 2 роки, штраф 680 грн.; 11.12.2002 року Трускавецьким міським судом за ст.ст.185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 15, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки 6 місяців, 01.07.2004 року звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 2 роки 1 місяць 5 днів; 07.02.2005 року Трускавецьким міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 3 роки; 05.10.2009 року Трускавецьким міським судом за ст. 395 КК України до арешту на 2 місяці, у вчиненні злочинів передбаченого ст.ст. 15, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 07.02.2011 року, близько 16.00 год. за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2, зайшли на територію пансіонату «Форест», що на вулиці Дрогобицькій, 18 в м. Трускавці Львівської області, де ОСОБА_3 залишився неподалік вагончика для подачі сигналу тривоги, а в цей час ОСОБА_2 шляхом злому вхідних дверей вагончика проник всередину, звідки таємно викрав 10 рулонів сітки обгороджувальної «Рябиця», загальною вартістю 2330 грн.; 30 штук металевих стовпців висотою 2,2 м., загальною вартістю 4710 грн. ; 3 штуки металевих стовпців, висотою 2,2 м., загальною вартістю 633 грн.; один рулон колючого дроту, довжиною 100 м., вартістю 107 грн.; 2 металеві кутники довжиною 2,40 м., загальною вартістю 72 грн. 2 металевы кутники довжиною 2,44 м., загальною вартістю 74 грн.; арматуру діаметром 18 мм., довжиною 2,84 м, вартістю 37 грн.; арматуру діаметром 14 мм, довжиною 2,1 м, вартістю 16 грн., а всього таємно, за попередньою змовою групою осіб викрали майна на загальну суму 7979 грн.

Крім цього, 23.03.2011 року близько 21.30 год. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі № 56 на вулиці Івасюка, 17 що в м. Трускавці Львівської області, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 5300», вартістю 130 гривень, однак свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий у квартирі власницею даного мобільного телефона ОСОБА_4, чим завдав потерпілій шкоди.

ОСОБА_2, 07.02.2011 року, близько 16.00 год. за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна зайшли на територію пансіонату «Форест», що на вулиці Дрогобицькій, 18 в м. Трускавці Львівської області, де ОСОБА_1 залишився неподалік вагончика для подачі сигналу тривоги, а в цей час ОСОБА_2 шляхом злому вхідних дверей вагончика проник всередину, звідки таємно викрав 10 рулонів сітки обгороджувальної «Рябиця», загальною вартістю 2330 грн.; 30 штук металевих стовпців висотою 2,2 м., загальною вартістю 4710 грн. ; 3 штуки металевих стовпців, висотою 2,2 м., загальною вартістю 633 грн.: один рулон колючого дроту, довжиною 100 м., вартістю 107 грн.; 2 металеві кутники довжиною 2,40 м., загальною вартістю 72 грн.; 2 металеві кутники довжиною 2,44 м., загальною вартістю 74 грн.; арматуру діаметром 18 мм.. довжиною 2,84 м., вартістю 37 грн.; арматуру діаметром 14 мм., довжиною 2.1 м. вартістю 16 грн., а всього таємно, за попередньою змовою групою осіб викрав майна на загальну суму 7979 грн.

В ході судового розгляду підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в скоєних злочинах, щиро розкаявся у вчиненому, просить не застосовувати до нього суворе покарання, а по суті предявленого йому обвинувачення пояснив, що на початку лютого 2011 року зранку він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_2 Мар'яна і вони домовилися, про зустріч біля РЦ «Міленіум», що в м. Трускавці. На зустріч із ним він пішов разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5. Зустрілися вони о 16.00 годині. Між ним та ОСОБА_2 в цей час почалася розмова під час якої, він ОСОБА_6 сказав, що можна піти до місця, де ведеться будівництво, неподалік колишнього ресторану «Старий Дуб», так як там можна викрасти залізо. На дану пропозицію ОСОБА_6 погодився. Дійшовши неподалік «Старого Дуба» він сказав ОСОБА_6, щоб вона їх тут чекала, що вони двоє мають дещо зробити, на що вона погодилася і чекала їх. А вони в цей час пішли лісовий масив, де знаходиться «Старий Дуб». В лісі вони зупинилися і він сказав ОСОБА_6, щоб той сам зайшов на територію, а він буде чекати в лісі, на що ОСОБА_6 погодився. ОСОБА_6 заліз в середину вагончика, і приніс звідтам 2 арматури, 4 кутники, колючий дріт, металеві стовпці в якій точній кількості не пригадує, та 10 рулонів сітки. Викрадене майно вони заховали в лісовому масиві. Кутники, арматуру, колючий дріт понесли в пункт прийому металобрухту, а решту майна вони домовилися, що продадуть пізніше, і залишили його в лісі. Марії він сказав, що дане залізо належить ОСОБА_6. Дійшовши до пункту прийому Мар'ян сказав, щоб він сам пішов здати дане майно, що він і зробив отримавши 60 гривень. Після цього за дані гроші він разом із ОСОБА_6 купили горілку та закуску, де все це спожили в Мар'яна вдома. В цей день близько 23.00 год. він з ОСОБА_6 Мар'яном знову зустрілися і пішли в лісовий масив, щоб забрати сітку та стовпці. По дорозі до лісу зустріли невідомого їм чоловіка і запиталися у нього чи не хоче він купити металеву сітку і стовпці, на що даний громадянин сказав, що хоче. Вони показали даному громадянину стовпці і сітку, які вони заховали у лісі. Подивившись на них даний громадянин сказав, що купляє, за дані стовпці і сітку даний чоловік дав нам гроші в сумі 300 гривень.

Крім цього, 23.03 2011 року близько 20.00 год. він разом із своєю співжителькою ОСОБА_5 зайшли до знайомої ОСОБА_7 по вулиці Івасюка, 17/56 в м. Трускавці. Двері в квартиру відчинила ОСОБА_8. Bін пішов у магазин, а ОСОБА_5 залишилася у квартирі. У магазині він купив горілку 0,7 літра, морозиво, банан, солодку воду. Через декілька хвилин він повернувся до квартири ОСОБА_4 і в цей час вдома вже була Галя. Вони четверо почали пити на кухні горілку. Коли вони випили горілку, то ОСОБА_8 вийшла з кухні із сином ОСОБА_9 і тоді він на столі побачив мобільний телефон марки «Нокіа», який належить ОСОБА_4. Він взяв цей телефон непомітно для всіх і кинув його в сумку ОСОБА_5, яка сиділа поблизу нього, щоб ніхто не бачив. ОСОБА_5 не бачила як він кинув їй в сумку телефон. Через деякий час Галя зачинила вхідні двері на ключ і сказала до ОСОБА_1, щоб він віддав їй її мобільний телефон, на що він їй відповів, що телефону не брав, тоді вона з ОСОБА_8 почали двоє ОСОБА_1 обшукувати, але телефону не знайшли. Після цього вони запитали ОСОБА_5 чи немає в неї телефону, на що вона відповіла, що не брала ніякого телефону. Тоді ОСОБА_8 та ОСОБА_4 силоміць затягнули ОСОБА_5 в іншу кімнату. Під час того як вони витрясли все з сумки ОСОБА_10, з сумки випав мобільний телефон Галі. ОСОБА_11 і Галя його декілька раз вдарили і виштовхнули з квартири. Після цього він із ОСОБА_10 направились додому, де по дорозі зустріли невідомого їм чоловіка і попросили його, щоб він викликав працівників міліції, на що він погодився.

В ході судового розгляду підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним в скоєному злочині, щиро розкаявся у вчиненому, просить не застосовувати до нього суворе покарання, а по суті предявленого йому обвинувачення пояснив, що на початку лютого 2011 року зранку до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_1 і вони домовилися, що зустрінуться біля РЦ «Міленіум», що в м. Трускавці. На зустріч із ним ОСОБА_1 прийшов із своєю співмешканкою ОСОБА_5. Між ним та ОСОБА_1 в цей час почалася розмова, під час якої ОСОБА_1 сказав, що можна піти до місця де ведеться будівництво, неподалік колишнього ресторану «Старий Дуб», так як там можна викрасти залізо. На дану пропозицію він погодився.

Вони пішли в лісовий масив, де знаходиться «Старий Дуб». Підійшовши до вагончика, він підважив двері, внаслідок чого вони відчинилися, і виніс 2 арматури, 4 кутники, колючий дріт, металеві стовпці в якій точній кількості не пригадує та 10 рулонів сітки. Викрадене майно вони заховали в лісовому масиві. Кутники, арматуру, колючий дріт вони понесли в пункт прийому металобрухту, а решту майна вони домовилися, що продадуть пізніше. Підійшовши до пункту прийому він сказав ОСОБА_1, щоб той сам пішов здати дане майно. Даний метал вони отримували 60 гривень. Після цього за дані гроші він разом із ОСОБА_1 купили горілку та закуску, де все це спожили в нього вдома. В цей день о 23.00 годині він з ОСОБА_1 знову зустрілися і пішли в лісовий масив, щоб забрати сітку та стовпці. По дорозі до лісу вони зустріли невідомого їм чоловіка і запиталися у нього чи не хоче він купити металеву сітку і стовпці. Запропоновані речі невідомий чоловік купив за 300 гривень.

Крім визнання підсудними своєї вини, їхня вина у вчинених злочинах доведена і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувались, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду і фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, тому суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням в сховище (крадіжка).

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 15, 185 ч. 2 КК України, оскільки він повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням в сховище (крадіжка).

Потерпілим ОСОБА_12 подано цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7979 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставиною, що помякшує вину підсудного ОСОБА_1 в порядку ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що помякшує вину підсудного ОСОБА_2 в порядку ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує вину підсудного ОСОБА_1 в порядку ст. 67 КК України є рецедив злочинів.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги те, що він щиросердечно розкаюється у вчиненому, але по місцю проживання характеризується ніяково, раніше неодноразово судимий, ніде не працює, потерпілому шкода в добровільному порядку не відшкодована, а тому йому слід призначити покарання повязане з позбавленням волі, оскільки позбавлення волі єдиний вид покарання, який може забезпечити виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття та стане засобом запобігання вчиненню нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_2, суд приймає до уваги те, що він щиросердечно розкаюється у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Враховуючи вік підсудного, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та приймаючи до уваги помякшуючу обставину у вчиненому злочині, суд вважає, що є всі підстави для можливості виправлення підсудного ОСОБА_2 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, ст.ст. 185 ч. 3, 15, 185 ч. 2 КК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за ст. ст. 15, 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обрану відносно ОСОБА_1 змінити в залі суду з підписки про невиїзд на взяття під варту і термін відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 20 травня 2011 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обрану відносно ОСОБА_2 залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази: 4 кутники та 2 арматури, які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_12 залишити ОСОБА_12

Речовий доказ: мобільний телефон моделі «Нокіа 5300», який знаходиться на збергіганні в потерпілої ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4

Цивільний позов задоволити. Стягнути солідарно з ОСОБА_13 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 7979 грн. (сім тисяч девятсот сімдесят девять грн.)матеріальної шкоди та 5000 грн. (пять тисяч грн.)моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області 787 грн. 92 коп. судових витрат за проведення експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а для засудженого ОСОБА_1 протягом пятнадцяти діб з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_10