Справа № 495/441/15-к

ВИРОК
12.02.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця : с.Випасне,
Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця,
з середньою освітою, не одруженого, працює за наймом зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає за адресою:
АДРЕСА_2 засудженого:
21.11.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК
України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з
випробувальним терміном на 1 рік.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2014 року, у вечірній час доби, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, через незаперту хвіртку воріт пройшов у двір будинку АДРЕСА_3 , після чого умисно, через відкриті двері, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме : два чавунних казана, об`ємом 3 літри, вартістю 80 гривень за один, на загальну суму 160 гривен; два чавунних казана об`ємом 5 літрів, вартістю 100 гривень за один, на загальну суму 200 гривен, один чавунний казан, об`ємом 6 літрів, вартістю 200 гривень, один чавунний казан (гусятниця), об`ємом 4 літри, вартістю 200 гривень.
Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на загальну суму 760 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 09.08.2014 року, знаходячись в АДРЕСА_3 , проник до літньої кухні, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: 6 чавунних казанів. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення. Просив розглянути справу відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана із проникненням у інше приміщення.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не установлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди, думку потерпілої, строго не карати, суд вважає, що злочин, скоєний ОСОБА_4 до постановлення вироку Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 21.11.2014 року і при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд також керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими в частині першій статті 70 КК України та визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд вважає обгрунтованим цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 2000 грн. моральної шкоди, який визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 , та підлягає задоволенню, оскільки повністю знайшов своє підтвердження в ході судового слідства та доводиться зібраними в справі доказами.
Згідно зі ст.100 речові докази у справі : 6 чавунних казанів, передане за зберігання потерпілої ОСОБА_5 , залишити їй. а.с.21
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 3 ( трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
21.11.2014 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 був засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ч.4 статті 70 КК України та правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими в частині першій статті 70 КК України, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
від 21.11.2014 року більш суворим, призначеним вироком Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 12.02.2015 року у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засуджених.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 на 2000 грн. моральної шкоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :