Апеляційний суд Рівненської області
________________________________________________________
У Х В А Л А
19 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду м.Рівне матеріали клопотання за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 10 лютого 2015 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6

З участю прокурора: ОСОБА_7

Захисника-адвоката: ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо важких справ та злочинів, учинених членами організованих груп та злочинних організацій СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 погодженого із старшим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого за вчинення злочину за ч.2 ст.115 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000018 від 17 січня 2015 року, за підозрою у вчиненні злочинів за ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 15 травня 2014 року близько 17 год., рухаючись на автомобілі марки «Volksawgen Passat» чорного кольору, точних номерних знаків досудовим слідством не встановлено, по автодорозі Володимирець Кузнецовськ, Рівненської області, неподалік с.Олізарка Володимирецького району Рівненської області, діючи з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими особами, з метою заволодіння чужим майном, а саме: бурштином-сирцем загальною вартістю більше 100 тис. грн вчинив напад на ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства.

Так, у травні 2014 року, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 має намір збути велику кількість природної органічної сполуки каміння бурштин-сирець, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вступив в злочину змову із невстановленим досудовим розслідуванням особами, з котрими завчасно розподілив ролі та хід дій кожного учасника у вчиненні злочину та підготував автомобіль марки «Volksawgen Passat», металеві наручники та пістолет.

У подальшому, 15 травня 2014 року, близько 17 год. ОСОБА_6 , маючи на меті реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_9 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи, як засіб вчинення злочину автомобіль «Volksawgen Passat» приїхали до території приватного будинку ОСОБА_10 , розташованого в с.Дубівка, Володимирецького району Рівненської області, де у дворі під приводом купівлі природної органічної сполуки каміння бурштин-сирець, запропонували проведення розрахунку. Останній погодився та сів в автомобіль «Volksawgen Passat».

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні, направлені на заволодіння чужим майном, знаходячись в салоні автомобіля марки «Volksawgen Passat», спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами перевіз ОСОБА_9 в напрямку м.Кузнецовськ та, рухаючись в автомобілі, знаходячись с.Олізарка Володимирецького району Рівненської області на відрізку дороги с.Олізарка-Суховоля, застосували фізичне насильство, яке виразилось в утриманні одним із невідомих осіб ОСОБА_9 за шию та руку та надяганні ОСОБА_6 наручників на руки потерпілого, чим позбавив останнього можливості покинути автомобіль.

В той же час, ОСОБА_6 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Volksawgen Passat», діючи спільно з іншими учасниками нападу, з метою заволодіння чужим майном, дістав пістолет та, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням останнього насильства небезпечного для його життя та здоров`я, висловив вимогу про передачу належного ОСОБА_9 майна заволодів камінням бурштин-сирець загальною вагою приблизно 40 кг. вартістю більше 100 тис. грн.., що належить потерпілому, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, застосовуючи фізичне насильство вивели потерпілого ОСОБА_9 із транспортного засобу, а самі із майном, яким заволоділи, з місця події поїхали.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 вважає ухвалу суду незаконною, такою, що підлягає скасуванню. При цьому вказує, що ухвала винесена з неповнотою судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.01.2015 року та протокол допиту додаткового свідка ОСОБА_12 від 26.12.2014 року спростовують дані про застосування до потерпілого ОСОБА_9 фізичного впливу та підтверджують відсутність застосування зброї та спецзасобів. Вказує, що при винесення ухвали судом не враховано, що стороною обвинувачення не доведено умислу та попередньої змови на заволодіння чужим майном шляхом застосування до потерпілого фізичного впливу. При цьому зазначає, що під час судового розгляду було встановлено обставину, що спростовує пред`явлену підозру, проте вона залишена поза увагою суду та не наведено мотивів неврахування даної обставини. Крім того, доводить, що наявність фактичних даних події від 15.05.2014 року, які вказують на відсутність в діях ОСОБА_6 ознак складу злочинів судом не зазначена в ухвалі, а тому висновок суду про доведеність вини підозрюваного не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що слідчим та прокурором не наведено жодного належного та допустимого доказу того, що до завершення досудового розслідування ОСОБА_6 може вчинити інший злочин та незаконно впливати на потерпілого. При цьому зазначає, що дана обставина була залишена судом поза увагою, оскільки слідчим суддею не обґрунтовано наявність ризиків наведених прокурором. Окрім того, зазначає, що перелік слідчих та процесуальних дій, можливо провести і без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що були всі підстави для застосування застави, оскільки ОСОБА_6 має позитивну характеристику, має малолітнього сина, з`являвся до органів досудового розслідування у грудня 2014 року та має можливість влаштуватися на роботу.

Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави визначивши розмір у межах 20 мінімальних заробітних плат.

Заслухавши доповідь судді, прохання захисника-адвоката ОСОБА_5 , який просить обрати запобіжний захід у вигляді застави, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з таких підстав.

При розгляді клопотання слідчої ОСОБА_8 , погодженого із старшим прокурором прокуратури рівненської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст.177, 178 КПК України з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину, та за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та достатніх підстав, прийняв законне й обґрунтоване процесуальне рішення.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, який є злочином середньої тяжкості і за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі та за ч.2 ст.187 КК України, який є тяжким корисливим злочином та передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. За матеріалами кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела прибутку, під час досудового розслідування переховувався від досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 був раніше судимий за вчинення злочину проти життя особи за ч.2 ст.115 КК України. Ці дані вказують на те, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, і при застосування інших менш суворих запобіжних заходів, особа не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки. Тобто, виходячи з наявності наведених фактичних даних є підстави вважати, що ця особа за певних умов, не перебуваючи в ізоляції може порушити свої процесуальні обов`язки, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а тому змінити даний запобіжний захід на більш м`який немає підстав.

За таких обставин, та з метою забезпечення ОСОБА_6 виконання процесуальних рішень по справі, усунення можливості перешкодити кримінальному провадженню під час досудового слідства та вчинити інше правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею відносно ОСОБА_6 прийнято вірне процесуальне рішення.

Виходячи з наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді рівненського міського суду від 10 лютого 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою до 18 березня 2015 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3