Справа № 1-66/2008 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 року Рокитнянський районний
суд Київської області у складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при
секретарі Тарасюк Н.О., за участю прокурора Михайленка О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.Ніколаївка Горностаївського району
Херсонської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
військовозобов”язаного, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого

за ст. 164 ч.1 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Рокитнянського районного
суду Київської області № 2-349 від 18.06.2007 року підсудний зобов”язаний
виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання трьох дітей в розмірі
1/2 з усіх видів заробітку щомісячно.

Дане рішення суду не виконується в зв”язку
з тим, що підсудний не працює, на обліку Рокитнянського РЦЗ не перебуває і у
нього виникла заборгованість.

Підсудний неодноразово попереджався про працевлаштування, але він не
працевлаштувався, боргу не погасив, внаслідок чого за ним склалася
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.06.2008 року в сумі 4097 грн.70 коп..

Підсудний визнав себе
винним повністю у пред”явленому йому обвинуваченні та пояснив, що заборгованість
виникла в зв»язку з відсутністю роботи в зимовий період, зараз він має
тимчасову роботу і частково буде гасити заборгованість та сплачувати нараховані
аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного, дослідженням даних, які характеризують
особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші
учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не
викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд вважає доказаною винність підсудного у вчиненому злочині.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст. 164
ч.1 КК України як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри
покарання підсудному суд бере до уваги як пом”якшуючі обставини
щире каяття.

Суд вважає, що підсудному необхідно обрати
покарання у виді обмеження волі.

Але
враховуючи особу підсудного, його позитивну характеристику, суд приходить до
висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і тому
приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов”язки.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_2 про
стягнення з підсудного 4097 грн. 70 коп. суд залишає без розгляду, так як мається
виконавчий лист про стягнення з підсудного вказаної суми і тому повторне
стягнення даної суми подвоєю суму боргу.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1
за ст.164 ч.1 КК
України та призначити покарання - у виді одного року
обмеження
волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов”язки - повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та періодично з”являтися до них для
реєстрації.

Залишити
запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 залишити без
розгляду.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом п”ятнадцяти діб
з моменту його проголошення.

Суддя