Провадження 1-кп/168/7/15
Справа № 168/78/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2015 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люблинець Ковельського району, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, судимого:

- 07.12.2010 р. Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.190 КК на 240 годин громадських робіт;

- 13.12.2011 р. Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 389 КК України, на підставі ст.ст. 70,71,72 КК України на 4 роки 10 днів обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з обслуговуванням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на строк 3 роки; ухвалою від 21.03.2013 р. Рівненського районного суду Рівненської області замінено не відбуту частину покарання у виді один рік десять місяців вісім днів більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням 20% від заробітної плати в дохід держави;

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

06.08.2013 р. близько 14.20 год. ОСОБА_4 в с. Буцин Старовижівського району, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 , під приводом отримання в неї ноутбука на один день для перегляду фільмів, повторно заволодів майном потерпілої вартістю 5000 грн., а саме: ноутбуком «Самсунг 300 Е5» вартістю 4800 грн. та сумкою для ноутбука, в якій він зберігався вартістю 200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину в вчиненні злочину визнав, пояснив, що 06.08.2013 р. близько 14.20 год., будучи у дружніх стосунках з потерпілою, скористався її довірою, попросив у неї її ноутбук, повідомивши, що бере його на кілька годин для перегляду фільмів, однак ноутбук згідно з домовленістю не повернув. Пояснив, що у вчиненому розкаюється, у ході розгляду справи відшкодував потерпілій вартість ноутбука та сумки, просить не обирати йому суворе покарання, оскільки має на утриманні двох малолітній дітей, відшкодував шкоду, розкаюється.

Факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, крім повного визнання ним вини, підтверджується дослідженими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 ( на момент вчинення злочину прізвище було ОСОБА_7 ) у судовому засідання дала показання про те, що перебувала у дружніх відносинах з обвинуваченим, довіряла йому, тому і віддала на його прохання свій ноутбук. Обвинувачений при цьому сказав, що поверне його через кілька годин, однак, цього не зробив, а на її неодноразові звернення кожного разу обіцяв повернути ноутбук, однак не повернув, а згодом взагалі зник, перестав відповідати на телефонні дзвінки. Потерпіла також пояснила, що не має претензій до обвинуваченого, просить не обирати йому сувору міру покарання, врахувати, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що була присутня під час розмови потерпілої та обвинуваченого, в ході якої останній попросив в потерпілої належний їй ноутбук, пообіцяв, що поверне його через кілька годин, однак не повернув. Ноутбук потерпіла передала обвинуваченому добровільно, знає, що з обвинуваченим потерпіла перебувала у дружніх відносинах. Згодом в її присутності потерпіла телефонувала обвинуваченому з проханням повернути ноутбук, але обвинувачений цього не зробив.

Згідно з довідкою від 24.10.2013 р. станом на 06.08.2013 р. вартість ноутбука, бувшого у використанні становить 4800 грн., а сумки до ноутбука із цупкої тканини -200 грн. Факт придбання ноутбука марки «Самсунг 300 Е5» підтверджується гарантійним талоном.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, відшкодування у ході судового розгляду матеріальної шкоди потерпілій, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, немає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини справи, особу винного, який, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин у виді обмеження волі.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що з урахуванням наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин, до обвинуваченого слід застосувати покарання із застосуванням ст.75 КК України, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий корисливий злочин в короткий проміжок часу після звільнення з місць обмеження волі, при цьому не відбувши повністю призначене покарання. Наведені обставини дають суду підстави прийти до висновку, що подальше його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК не можна вважати доцільним, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого. Враховуючи викладене, наявність пом`якшуючих покарання обставин, вказаних захисником, не можуть бути підставою для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК, однак суд враховує їх при визначенні обвинуваченому строку покарання, а саме -мінімального.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин після постановлення вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2011 р. але до повного відбуття покарання за цим вироком, суд у відповідності до ч.1 ст.71 КК, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за цим вироком.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2011 р. та ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.03.2013 р., остаточно визначити ОСОБА_4 покарання один рік один місяць обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на строк 1 рік.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1