У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/3302/14-к

провадження № 1-кс/0285/221/14

12 грудня 2014 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за секретаря ОСОБА_2 ,

з участю захисника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський скаргу ОСОБА_6 на дії прокурора в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :
27.08.2014 року ОСОБА_6 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області зі скаргою, в якій просив зобов`язати міжрайонного прокурора ОСОБА_7 внести відомості про скоєння злочину стосовно нього в єдиний реєстр досудових розслідувань, провести досудове розслідування і прийнято законне і обґрунтоване рішення.

Обґрунтував скаргу тим, що 22.01.2013 року його було засуджено Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 та ст. 304 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Вказав, що цих злочинів він не скоював, однак взяв вину на себе внаслідок застосування дільничним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відносно нього фізичного насильства. Щодо незаконних методів досудового слідства він неодноразово звертався до прокуратури і наполягав на перевірці його доводів, однак кожен раз отримував відписки, в зв`язку з чим наполягає на внесенні відомостей про вказані обставини до єдиного реєстру досудових розслідувань.

Фіксування процесу здійснювалось в режимі відео конференції з Бердичівською ВК № 70, однак у встановлений час зазначена установа на зв`язок не вийшла.

В судовому засіданні захисник скаржника ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав, в ній передбачених.

Представники суб`єкта оскарження не визнали скаргу, вказавши на її необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінальної справи № 0616/5627/12, матеріали проведеної органом досудового слідства перевірки, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що 22.01.2013 року вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2013 року по справі № 0616/5627/12 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України і йому призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України три роки позбавлення волі; за ст. 304 ч. 2 КК України чотири роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України йому визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі (а.с. 5-6). З тексту даного вироку, який набрав законної сили і не оскаржувався засудженим в апеляційному порядку, вбачається, що ОСОБА_6 визнав свою вину в скоєних злочинах та щиро розкаявся в їх вчиненні. Обставини події скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не заперечувалися, клопотання про застосування недозволених методів слідства ним не заявлялось.

Також слідчий суддя звертає увагу на той факт, що судове засідання по справі проводилося неодноразово і в протоколі судових засідань не було зафіксовано жодного клопотання підсудного, таких клопотань ОСОБА_6 не було заявлено і при проведенні досудового розслідування.

З відповіді Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури № 663 від 08.08.2014 року (а.с. 3) вбачається, що з приводу обставин застосування щодо ОСОБА_10 недозволених методів слідства Новоград-Волинським МВ УМВС України проводилася перевірка і згідно висновку Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 16.10.2013 року факти, на які вказує у своїх скарзі за 2013 рік засуджений ОСОБА_6 відносно неправомірних дій старшого слідчого відділення Новоград-Волинського МВ ОСОБА_11 та дільничного інспектора міліції Городницького відділення міліції Новоград-Волинського МВ ОСОБА_12 визнано такими, що не знайшли свого підтвердження.

Пізніше ОСОБА_6 в заяві від 05.06.2014 року вказав, що у 2012 році тілесні ушкодження йому нанесли на незаконно примусили його зізнатися у скоєнні крадіжки о/у ОСОБА_13 та ДІМ ОСОБА_12 . За результатами розгляду даної заяви Новоград-Волинським МВ УМВС України в Житомирській області складено висновок від 19.07.2014 року, згідно якого факти, на які вказує у своїх скаргах засуджений ОСОБА_6 відносно неправомірних дій працівників Новоград-Волинського МВ визнано такими, що не знайшли свого підтвердження.

Результати проведених перевірок підтверджуються матеріалами перевірки за скаргою ОСОБА_6 4004 ЖЄО № 52258 від 12.07.2014 року та наглядового провадження № 663 скр-13, досліджених в судовому засіданні. Доводи скаржника також спростовуються поясненнями допитаних о/у ОСОБА_13 та ДІМ ОСОБА_12 , які вказали, що жодних заходів фізичного чи психологічного тиску до ОСОБА_6 при його затриманні не застосовували. ОСОБА_12 при цьому зазначив, що під час затримання ОСОБА_6 останній вже мав тілесні ушкодження.

Згідно наданих довідок (а.с. ) 26.10.2012 року ОСОБА_6 звертався до травмпункту Новоград-Волинського ТМО за медичною допомогою, проте жодними доказами чи матеріалами справи не підтверджується, що це звернення будь-яким чином пов`язане з незаконними діями працівників міліції.

Навпаки, встановлено, що 23.10.2012 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 близько 20 години на ґрунті ревнощів виникла сварка, під час якої ОСОБА_14 та ОСОБА_16 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Останньому було виписано направлення на проходження СМЕ, але при звірці СМЕ станом на 4.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_6 бюро СМЕ не відвідував, тому встановити тяжкість тілесних ушкоджень не представляється можливим. Дані обставини підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 4.11.2012 року та матеріалами № 5593 про відмову в порушенні кримінальної справи по ЖРЗПЗ № 6851 від 26.10.2012 року, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, прихожу до висновку, що прокуратурою проведено повну та ґрунтовну перевірки за результатами скарг ОСОБА_6 відносно його побиття працівниками міліції, а тому скарга ОСОБА_6 щодо бездіяльності прокурора є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307 КПК України -

УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії прокурорів в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1