АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3269/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/454/15 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000133, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року в задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000133 відмовлено, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю цілодобово.

Старший слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтуванні свого клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 11.03.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 404 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що старший лейтенант ОСОБА_8 згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 08.09.2014 року №120 проходить військову службу у вказаній військовій частині в посаді командира протитанкового взводу стрілецької роти.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15/2015 оголошено її проведення протягом 2015 року із дня набуття чинності цього Указу.

11 березня 2015 року близько 08 години 30 хвилин військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_10 та лейтенант юстиції ОСОБА_11 на території автостанції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_1 виявили військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких він повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, грубо порушував громадський порядок на території вказаної автостанції.

Сумлінно виконуючи покладені на них службові обов`язки, майор ОСОБА_10 та лейтенант юстиції ОСОБА_11 з метою припинення протиправних дій старшого лейтенанта ОСОБА_8 пред`явили останньому законну вимогу припинити порушення громадського порядку та військової дисципліни, проте, старший лейтенант ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою не допустити виконання вказаними військовослужбовцями покладених на них службових обов`язків, вимог Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» щодо забезпечення громадського порядку та підтримання військової дисципліни, здійснив опір військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_10 із погрозою застосування фізичного насильства та спробою його застосування, а саме, висловлюючи своє незадоволення діями останнього, виявив небажання припиняти свої протиправні дії та тричі здійснив спробу вдарити майора ОСОБА_10 , однак злочинні дії старшого лейтенанта ОСОБА_8 були припинені військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_3 капітаном ОСОБА_12 , який знаходився поруч.

11 березня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним опору особі, яка виконує покладені на неї обов`язки з військової служби, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручене 11.03.2015 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України.

ОСОБА_8 відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом згідно санкції ч. 3 ст. 404 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Повідомлення про підозру обґрунтовується та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 та проведеним за його участю слідчим експериментом, допитом підозрюваного ОСОБА_8 , а також іншими зібраними доказами.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 ПКП України, а також, оцінюючи сукупність обставин та те, що ОСОБА_8 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,у рідної тітки ОСОБА_16 (яка була допитана у якості свідка в судовому засіданні та підтвердила, що не заперечує проти проживання її племінника на час досудового і судового слідства у неї за вказаною адресою), має родину, раніше не судимий, має вищу юридичну освіту, визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину та щиро розкаявся, тому вважав за доцільне обрати більш м`який запобіжний захід та обрав для нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На дану ухвалу слідчого судді підозрюваним ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або змінити режим домашнього арешту.

Апеляційну скаргу підозрюваний мотивує тим, що суд не врахував відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необгрунтованість підозри. Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.

Захисником ОСОБА_7 теж була подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не врахував відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а ухвала не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, що просили задовольнити апеляції, прокурора,що заперечував протии їх задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не встановлено обставин визначених п. 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України.

Згідно ст.ст.177,178 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання; данні, які характеризують особу, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди.

При розгляді клопотання слідчий суддя, згідно з вимогами ст.ст.177,178, 182,183 КПК України, в повному обсязі врахував, передбачені законом обставини та обґрунтовано дійшов до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею враховано вагомість доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у скоєні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався слідчий у клопотанні, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, про що він не заперечував при розгляді клопотання слідчим суддею.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Пункт 6 ч.1 ст.184 КПК України вказує на необхідність обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Данні вимоги КПК України слідчим не виконані, а слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого слідчим клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_8 ст.181 та ч.4 ст.194 КПК України слідчим суддею.

Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,181,184,194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.

Що стосується доводів апеляцій про те, що висновки на які послався в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя містять суттєві протиріччя, та на фактичні обставини справи, то вони є необґрунтованими, оскільки ст. 198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Що стосується технічної описки (помилки) в резолютивній частині ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді домашнього арешту, де вказано слово «щодобово», то ст.379 КПК України регламентує порядок виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні.

Що стосується технічної описки (помилки) в мотивувальній частині ухвали що «ризики, на які посилається прокурор в клопотанні суду не доведені» то вона може бути також усунута в порядку ст.379 КПК України.

Судова колегія не вважає, що дана помилка має суттєве значення, оскільки згідно матеріалів справи клопотання до слідчого судді подавав не прокурор, а слідчий.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляціях колегія суддів не вбачає

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: