Справа № 1-371/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2011

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі - Тарапацькому Т.О.,

за участю: прокурора - Рябого Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді помічника машиніста в депо РПЧ1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч. 1, ст..186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19 липня 2011 року о 23.40 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись біля будинку №7 по вул.Огієнка у м.Львові, побачивши ОСОБА_2, у якого на шиї висів золотий ланцюжок з золотим медальйоном, маючи на меті відкрито їх викрасти, підійшов до нього, схопив правою рукою ланцюжок, та смикнув його у свою сторону. Однак, золотий ланцюжок не зірвався з шиї потерпілого та ОСОБА_1, з метою довести свої злочинні дії до кінця, продовжував тягнути за цей ланцюжок, шарпався із ОСОБА_2, в результаті чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1857 від 22.07.2011р. відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зірвавши ланцюжок із шиї ОСОБА_2, ОСОБА_1 намагався втекти з місця злочину, однак був затриманий працівниками міліції.

Підсудний в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та додатково пояснив, що 19 липня 2011 року о 23.40 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись біля будинку №7 по вул.Огієнка у м.Львові, побачив ОСОБА_2, у якого на шиї висів золотий ланцюжок. В цей час в нього виникло бажання відкрито викрасти даний ланцюжок у потерпілого, а тому він підійшов до ОСОБА_2, схопив правою рукою даний ланцюжок, та смикнув його у свою сторону. Однак, золотий ланцюжок не зірвався і тому він продовжував тягнути його, шарпався із ОСОБА_2 Зірвавши ланцюжок із шиї ОСОБА_2, він намагався втекти з місця злочину, однак був затриманий працівниками міліції та доставлений в Галицький РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. У вчиненому щиро розкаюється. Обіцяє більше такого не вчиняти.

Крім повного визнання своєї вини підсудним у вчиненому злочині, його вина повністю та обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_1 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, тобто вчинив злочин, передбачений ст.15 ч.3, ст.186 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного: раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Крім того, при призначенні покарання підсудному, суд враховує позицію потерпілого, який не має жодних претензій до ОСОБА_1 та просить суд не позбавляти волі останнього.

Помякшуюча покарання обставина щире каяття у вчиненому.

Обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Також, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, і ОСОБА_1 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази по справі слід залишити потерпілому ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.299,323,324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, замінити на підписку про невиїзд. Звільнити ОСОБА_1 з під варти в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 28 липня 2011 року, тобто з часу фактичного затримання.

Речові докази по справі залишити потерпілому ОСОБА_2 (а.с.77).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Стрельбицький В.В.