Справа № 307/807/15-к
Провадження № 1-кп/307/174/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001816 від 26 листопада 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ

20 листопада 2014 року приблизно в 19 годин ОСОБА_5 знаходячись в гостях у ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 побачив на столі у кухні мобільний телефон марки Nokia X2 Dual SIM білого кольору та скориставшись відсутністю у кімнаті ОСОБА_6 викрав мобільний телефон вартість якого складає 3016 гривень 25 копійок.

Чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 3016 гривень 25 копійок.

В ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений і потерпілий повідомили суд про досягнуту між ними угоду про примирення від 26 лютого 2015 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення та розмір нанесеної потерпілому шкоди в сумі 3016 гривень 25 копійок.

Сторони визнали правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. І ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та узгодили вид і розмір покарання - у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст. 185 КК України

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.

На момент підписання угоди про примирення, та розгляду її в суді, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст. 473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст. 424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_6 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним в подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст. 476 КПК України) потерпілий ОСОБА_6 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому покарання за ч. І ст.185 КК України - у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_6 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений має можливість виконати взяті на себе, за цією угодою, зобов`язання.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.185 ч.1, КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі правопорушення, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 26 лютого 2015 року між ним і узгоджену сторонами міру покарання за ч. І ст.185 КК України - у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше, не судимий, в скоєному розкаявся, характеризується посередньо за місцем проживання то йому слід призначити саме те покарання яке визначене угодою про примирення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним в вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. І ст.185 КК України у виді 1020 гривень ( 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян)

Речовий доказ по справі, мобільний телефон Nokia X2 Dual SIM білого кольору передати на зберігання потерпілому ОСОБА_6 та залишити у його користуванні .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1