Справа № 199/1743/15-к
ВИРОК
іменем України
26 березня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000238 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Менжинка Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, маючого на утриманні батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 гр., не судимого, солдата військової частини НОМЕР_1 , на час проходження військової служби проживаючого у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

2 квітня 2014 року наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-радіотелефониста 3 відділення 2 стрілецького взводу 16 стрілецької роти 6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 . 14.11.2014 року командуванням військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 було надано звільнення терміном до 17 год. 15.11.2014р. Однак солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 15.11.2014 року о 17 год. не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 02.03.2015 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе. Таким чином, у період з 15.11.2014 року до 02.03.2015 року, солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби понад один місяць.

Повідомлення про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 05.12.2014 року за №0000238, правова кваліфікація: ч.3 ст.407 КК України. У вчиненні вказаного правопорушення за ч.3 ст.407 КК України 19.12.2014р. ОСОБА_4 зроблено повідомлення про підозру, 03.03.2015р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри і складено обвинувальний акт, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

В даному кримінальному провадженні, 04.03.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14-17) в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до якої прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікаційних дій за ч.3 ст.407 КК України, визначено узгоджене ними покарання із застосуванням положень ст.60,69 КК України, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинений злочин, а саме у вигляді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, не виконання яких роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ст.ст.468,469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та згоден на затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд за клопотанням прокурора вважає можливим відбування визначеного угодою покарання і на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст.314-317,373,374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 04 березня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000238 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому узгоджену угодою про визнання винуватості від 04.03.2015 року міру покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.2 ст.60 КПК України військовослужбовець ОСОБА_4 повинен відбувати призначену міру покарання у виді арешту - на гауптвахті, у тому числі можливе відбування цього покарання і на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1