Справа № 1-37/07
Вирок Іменем України

06 лютого 2007 року Скадовський районний суд
Херсонської області в складі головуючого судді Орендовського А.В., при секретарі Балан Т.Ю., за участю
прокурора - Лепехи І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Скадовськ Херсонської області, українця, громадянина України,
освіта загальна середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дочку, приватного підприємця, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

за ст. 172 ч.1 КК України

Встановив:

ОСОБА_1 будучи приватним підприємцем допустив грубе порушення законодавства
України про працю, а саме:

26.06.2005 року ОСОБА_1 як приватний
підприємець прийняв на роботу у бар «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташований АДРЕСА_2 в якості кухаря ОСОБА_2, яка фактично пропрацювала до
09.01.2006
року. В порушення вимог ст. ст. 21, 24, 24-1, 48
КЗпПУ ОСОБА_1 не уклав з нею трудовий договір у письмовій формі, не зареєстрував його у
Скадовському районному центрі зайнятості, не вніс відповідні записи до її трудової
книжки.

01.10.2005 року ОСОБА_1є прийняв на роботу у бар «ІНФОРМАЦІЯ_2» у якості бармена
ОСОБА_3, яка пропрацювала до 08.01.2006 року. В порушення вимог ст. ст. 21, 24, 24-1, 48
КЗпПУ ОСОБА_1 не уклав з нею трудовий договір у письмовій формі, не зареєстрував його у
Скадовському районному центрі зайнятості, не вніс відповідні
записи до її трудової книжки і при звільненні не повернув її належно оформлену
трудову книжку.

Зазначені грубі порушення законодавства України про працю, скоєні ПП
ОСОБА_1 призвели до того, що громадянкам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. час роботи в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» не зарахований до трудового стажу для отримання пенсійного забезпечення в
майбутньому, порушені їх права щодо соціального
захисту на випадок безробіття, народження дитини, нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України не визнав та
пояснив, що в 2005 році він, будучі приватним
підприємцем, дійсно приймав на роботу в бар «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 та ОСОБА_3. на посади кухаря та бармена, але останні
відмовлялись від укладення письмових трудових
договорів, боячись матеріальної відповідальності. За весь відпрацьований час він
потерпілим виплачував заробітну плату своєчасно «на руки» без відрахування в
державний бюджет.

Незважаючи на невизнання
підсудного, його вина повністю підтверджується наступними доказами:

показами потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила, що вона з 26.06.2005 року працювала кухарем в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який
належить ОСОБА_1. Документально трудовий договір оформлений не був, а був усний, оскільки ОСОБА_1 відмовився укладати письмовий
договір. За виконану роботу ОСОБА_1 обіцяв платити
10%
від виручки за реалізовану продукцію кухні. Вона
працювала на кухні до 05.11.2005 року, а з 17.11.2005 року барменом, поваром, офіціантом, прибиральницею та
охоронником. В цьому барі вона пропрацювала до 04.01.2006 року та ОСОБА_1 повністю з нею не розрахувався та не оформив трудові
відносини і не зробив запис в трудовій книжці.

показами потерпілої ОСОБА_3., яка пояснила, що вона з 01.10.2005 року працювала барменом в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить ОСОБА_1. Документально трудовий договір
оформлений не був, оскільки ОСОБА_1 відмовився укладати
письмовий договір. В барі вона працювала по 12 годин кожного дня, до 14.10.2005 року. За виконану роботу ОСОБА_1 обіцяв їй за усною домовленістю платити по
20
грн. за зміну. Вона також надала
підсудному свою трудову книжку, але він в ній записи не робив та книжку їй не повернув. За весь час роботи вона отримала заробітну
плату в розмірі 1137,85 грн., а повинна була отримати
1980 грн.

показами свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що вона знайома з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали влітку 2005 року у приватного підприємця
ОСОБА_1 в барі "ІНФОРМАЦІЯ_2". ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
скаржились на те, що їм не повністю виплачують заробітну плату.

показами свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що з жовтня 2005 року у неї в квартирі проживала ОСОБА_2, яка на той час працювала в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», власником якого є
ОСОБА_1 ОСОБА_2 працювала поваром в цьому барі та
постійно скаржилась, що ОСОБА_1 не виплачує їй заробітну плату, а лише видає частково трохи грошей і вона навіть не має можливості
розрахуватися за квартиру. ОСОБА_3. також працювала в барі
«ІНФОРМАЦІЯ_2» барменом та скаржилась на затримки в зарплаті та на невиплату
всієї заробітної плати.

показами свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що в червні 2005 р.. вона познайомилась з ОСОБА_2, яка працювала в барі "ІНФОРМАЦІЯ_2", поваром. ОСОБА_2
скаржилася їй на те, що її роботодавець -ОСОБА_1 нерегулярно виплачує їй
заробітну плату, платить мінімальні суми, менші, ніж вони домовлялися з
ним при працевлаштуванні.

показами свідка ОСОБА_7, який пояснив, що ним, як старшим державним
інспектором праці територіальної державної інспекції
праці в Херсонській області, проводилася перевірка дотримання законодавства про працю приватним підприємцем ОСОБА_1 в
барі "ІНФОРМАЦІЯ_2" в м. Скадовську. Здійснити таку перевірку у нього не було можливості, оскільки зазначений
приватний підприємець проігнорував його письмову вимогу про надання відповідних
документів. Незважаючи на його неодноразові
вимоги ОСОБА_1 ніяких документів, за виключенням копії свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, а також копії паспортних даних йому не
надав, за що він як старший державний інспектор праці склав на нього
адміністративний протокол.

заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до
Прокуратури Скадовського району (а.с. 22,24)

копією свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1, згідно якого він
зареєстрований Скадовською державною
адміністрацією як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа (а.с. 25,70)

повідомленнями Скадовського районного центру зайнятості, згідно якого
трудові договори між приватним підприємцем ОСОБА_1 та працівниками ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. не укладалися. (а.с.
110)

листами виконавчої дирекції фонду соціального захисту населення, начальника
управління ПФУ, виконавчої дирекції ФССН, згідно
яких ніяких данних про найманих працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ПП ОСОБА_1 до данних установ на надавалась (а.с 102-104, 106,
108)

приписом, актом перевірки, протоколом про адміністративне правопорушення,
постановою про накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1, згідно яких встановлено невиконання вимог державного
інспектора територіальної інспекції праці ОСОБА_7 про перевірку та виконання
ОСОБА_1 трудового законодавства (а.с 45-46,47-48,
55-56, 59-60)

заявою ОСОБА_1 від 07.08.2006 року, згідно якої у нього відсутні
будь-які документи, які стосуються працевлаштування та
роботи найманих працівників, оскільки він їх не вів та його посилання на те, що
він є фізичною особою, і не може укладати трудові договори. (а.с.64)

протоколом огляду трудової книжки ОСОБА_2, згідно якого встановлено, що в
її трудовій книжці запис про роботу у ПП ОСОБА_1 відсутній.
(а.с.86-88)

копією із записної книжки ОСОБА_3.
про отримання зарплати від ОСОБА_1(а.с 93)

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вину
підсудного ОСОБА_1 у грубому порушення законодавства
про працю доведено повністю. Доводи підсудного про те, що потерпілі відмовились від укладення з ним письмових трудових угод суд
вважає надуманими і такими, що надані підсудним ОСОБА_1 з метою
уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами, а саме: показами
потерпілих, показами свідків та письмовими доказами, які об'єктивно
узгоджуються поміж собою, яким суд повністю довіряє.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 172 ч.1 КК України, оскільки ним було
здійснено грубе порушення законодавства про працю.

При призначенні підсудному ОСОБА_1. покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання,
особу підсудного, що характеризується за
місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не
перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку, працює, не судимий.

Обставин, які
пом'якшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_1.
покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 172 ч.1 КК України та призначити покарання
у виді штрафу в розмірі 850
грн.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому
залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Херсонської області на протязі 15-ти діб з

моменту його проголошення, засудженим в той же
строк з моменту вручення копії вироку, шляхом її

подачі через
Скадовський районний суд.