АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Чернівці « 16
» січня 2007 р. колегія суддів, судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Ковтюк Є.І.

судців Горецької Г.О., Струбіцької О.М.

за участю прокурора Слюсарюк Р.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за апеляцією

засудженого ОСОБА_1 на вирок
Садгірського районного суду міста Чернівці

від 19 жовтня 2006 р.

Цим вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 з середньою освітою, громадянин України, розлучений, не судимий в силу ст.89 КК України,

засуджений за
ст. 115
ч. 1 КК України на 9 (дев'ять ) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 1490 гривень в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, та 5000 гривень в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1 залишена - тримання під вартою, строк відбування покарання
відраховується з 4.10.2005 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він 1.10.2005 року в місті Чернівці в квартирі АДРЕСА_1 біля 21 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, під час конфлікту з ОСОБА_3, який виник на ґрунті
особистих неприязних стосунків і переріс в бійку, вчинив
умисне вбивство потерпілого ОСОБА_3

На даний вирок засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію в якій просить
перекваліфікувати його дії на ст.118 КК України, посилаючись на те, що він не хотів убивати потерпілого, він лише захищався від
неправомірних дій потерпілого.

Справа № 11-18 2007 р. Головуючий у І інстанції Плавай В.О.

Категорія ст.115 ч.1 КК України
Доповідач Горецька С.О.

2

Заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав апеляцію і просив її задовольнити, міркування прокурора, який просить вирок
суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляції, судова колегія
вважає, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину при обставинах викладених у вироку суду повністю доказана зібраними та
проаналізованими судом доказами, а його діям дана вірна юридична оцінка.

Так, ОСОБА_1, будучи допитаний в суді І інстанції, визнав свою вину частково, не заперечував, що під час бійки з потерпілим
ОСОБА_3, тримав останнього за шию руками.

Згідно заключения судово-медичної експертизи
потерпілому ОСОБА_3 були спричиненні багаточисленні
тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок механічної
асфіксії внаслідок стискання органів шиї з великою силою. ( а.с. 62-65).

Свідок ОСОБА_4 будучи допитана в судовому засіданні підтвердила, що вона чула як ОСОБА_1 і ОСОБА_3 сварилися між собою і чула
глухі звуки від ударів, але значення цьому не
надала, оскільки вони часто сварилися і билися між собою. Вона почула як ОСОБА_1 крикнув що вб'є ОСОБА_3. Потім вона побачила як ОСОБА_1 тягне під роки ОСОБА_3 в коридор.
Вона запропонувала облити потерпілого водою, щоб той
прийшов до свідомості, однак ОСОБА_1 відповів, що він
поламав хребет і задушив його.

Аналогічні
показання свідок ОСОБА_4 дала в ході досудового слідства

(а.с.22-23).

Суд обґрунтовано поклав показання свідка ОСОБА_4 в основу обвинувального вироку, оскільки вони були отриманні у
відповідності з вимогами кримінально-процесуального
закону і об'єктивно підтверджується іншими доказами по справі.

Тому твердження апеляції про те, що показання свідка ОСОБА_4 є недостовірними
являється надуманими і безпідставними.

Безпідставними є і твердження апеляції про те, що ОСОБА_1 захищався від ОСОБА_3,
який незаконно увірвався в квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи зокрема з показань самого ОСОБА_1, ОСОБА_3 зайшов в квартиру з метою з'ясувати чому ОСОБА_1
і ОСОБА_4 не зачекали його на базарі. Жодного разу - ні під час досудового так і судового слідства ОСОБА_1 не вказував, що ОСОБА_3 незаконно, проти його
волі, зайшов в квартиру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доказана показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, протоколом огляду місця події ( а.с.44) протоколом відтворення обстановки і
обставин події ( а.с.3), висновками експертиз та іншими доказами, на які суд зіслався у
вироку.

Проаналізувавши
зібрані по справі докази суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 скоїв умисне вбивство, обґрунтовано зазначавши, що спосіб вчинення злочину, кількість, характер та
локалізація тілесних ушкоджень

3

свідчать про те, що умисел ОСОБА_1
був направлений на позбавлення життя потерпілого,
тому твердження апеляції про те, що ОСОБА_1 не хотів вбивати потерпілого
є надумані і безпідставні.

Що стосується міри покарання то вона обрана з дотриманням вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання, і призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження
нових злочинів.

Керуючись ст.ст.364,365,366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Садгірського районного суду міста Чернівці від 19.10.2006 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а
його апеляцію без задоволення.