Справа № 1 - 38
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року
Вінницький районний суд

в складі: головуючого судді: Войтко Ю.Б.

при секретарі: Старинець Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
с. Агрономічне, вАДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області, громадянина
України, українця, розведеного, не працюючого, військовозобов'язаного, на
утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки та
мешканки с. Агрономічне, АДРЕСА_2, Вінницького району Вінницької області,
громадянки України, українки, не одруженої, не працюючої, пенсіонерки, раніше
не судимої,

в скоєні злочину, передбаченого ст.
126 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується ОСОБА_1 в тому, що 17 червня 2006
року близько 10.00 год. ранку, коли ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_4 та онучкою
ОСОБА_5 йшли по вул.. Тімірязєва в с. Агрономічне, ОСОБА_4, знаходячись в
нетверезому стані , з хуліганських спонукань підбіг до ОСОБА_2 та після
брутальної нецензурної лайки в її адресу почав її штовхати, а потім наносити
удари руками в різни частини тіла, чим завдав значного фізичного болю та
спричинив їй, згідно акту судово-медичного дослідження № 1579 від 20.06.2006
року, легкі тілесні ушкодження та короткочасний розлад здоров'я.

ОСОБА_2 вважає, що в діях ОСОБА_4 є ознаки злочину
передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 обвинувачується ОСОБА_2 в тому, що 17 червня 2006 року, на протязі
часу з 10.00 до 11.00 год. остання, на підставах родинних неприязних відносин
вчинила сварку з подальшою бійкою у квартирі АДРЕСА_2 с. Агрономічне, куди без
будь-якого дозволу прийшла зі своєю донькою ОСОБА_6, з'ясовуючи вигадані і
безпідставні претензії по відношенню сина скаржниці ОСОБА_4.

Так, ОСОБА_2 будучи фізично більшою за ОСОБА_5 на
пропозицію останньої, про добровільне залишення її квартири, відреагувала
агресивно та висловлюючи образливі слова, кулаком руки нанесла ОСОБА_5 удар у
плече, а коли остання намагалась примусово виставити її за двері, схватила
потерпілу за голову, за коси, та відштовхнула від себе, при цьому роздерши
своїми нігтями руки обличчя ОСОБА_5 з лівої сторони, чим завдала потерпілій
фізичного болю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на тілі та
садна на обличчі.

ОСОБА_5 вважає, що в діях ОСОБА_2 є ознаки злочину
передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України - умисне завдання удару, побоїв, які
завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_4 вину не визнав і суду пояснив, що 17.06.2006
рок він повідомив колишній дружині, що зайде за донькою і візьме її на весілля
до знайомих на що отримав відповідь, що донька хвора і необхідно занести гроші,
бо вона доньку не пустить. ОСОБА_1 пішов до неї додому, однак виходячи з
провулку зустрів колишню дружину, колишню тещу з донькою які йшли на город. Він
запропонував купити дочці платтячко і сам відведе її до лікаря та з'ясувати
наскільки вона хвора щоб не їхати на весілля. ОСОБА_2 не погодилася. Тоді він
попросив взяти доньку на дві години. У його батьків в цей день був ювілей
сумісного життя. ОСОБА_2 погодилися, однак сказали, що будуть ходити «по
п'ятам». Зазначав, що по дорозі зайшли в магазин де він купив дочці печиво й
сік. Коли прийшли до помешкання його сестри, ОСОБА_2 вчинила сварку, а коли
мати і сестра підсудного намагалися її виставити, вчинила з ними бійку. В цей
час колишня дружина забрала у нього дитину, яка хотіла залишитися, і з бувшою
тещею пішли від них. У матері і у сестри була зіпсована одежа для весілля,
зачіски, необхідно було накладати грім щоб скрити сліди побоїв. Підсудний
додав, що ОСОБА_2 навмисно намагається зруйнувати йому життя, про що йому
постійно наголошує, в період його шлюбу з її донькою намагалася керувати ним,
були неодноразові спроби посварити підсудного з його рідними. Є намір позбавити
його батьківських прав.

Підсудна ОСОБА_2 вину в інкримінованому злочині не
визнала і суду пояснила, що 17 червня 2006 року вони з дочкою і внучкою йшли на
город вибрати полуниці та вирвати ромашки. Їм назустріч по вулиці Тимірязєва
йшов ОСОБА_4 який повідомив, що забере дитину, на що вона з дочкою не
погодилися, оскільки внучка була хвора. ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_2, забрав
у неї з рук дитину і штовхнув підсудну, потім вдарив її по руках, шиї, по
голові, крутив руки, своєю ногою вдарив її в ліву ногу нище коліна. Дочка
підсудної в той час стояла в 3-4 м. від них, бо боялася підійти, і дивилася.
ОСОБА_4 схопив дитину і пішов в напрямку де проживає його сестра. Підсудна з
дочкою пішли за ними і ОСОБА_2 постійно казала йому щоб він віддав дитину бо та
хвора. Вона з онукою, її дочка ОСОБА_6 і ОСОБА_4 підійшли до квартири сестри
ОСОБА_4. Останній з дитиною зайшли в квартиру, а за ними зайшла ОСОБА_6, а
ОСОБА_2 ширше відкрила вхідні двері і підперла їх ногою. ОСОБА_7 вийшла з квартири
і почала казати чого та стоїть і щоб вона йшла, при цьому била її по руці, а
ОСОБА_2 не давала зачинити тяжкі броньовані двері. Підбігла ОСОБА_5 і стягнула
з неї берет, а потім втекла і сховалася за спину свого чоловіка. Підсудна
зазначала, що її били, а вона не відповідала на удари. Вона пішла за ОСОБА_1
щоб не побили її доньку і необхідно було забрати дитину.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала фактичні обставини зазначені
в скарзі та суду пояснила, що 17 червня 2006 року було 33 роки їх спільного
сімейного життя з чоловіком і в цей же день вони були запрошені на весілля до
своїх знайомих. Знаходячись в с. Агрономічне в квартирі вона була в ванній
кімнаті коли почула крики. Вийшла з ванної і побачила, що ОСОБА_2 б'є її дочку.
Тоді потерпіла разом з дочкою намагалися виштовхнути ОСОБА_2 з квартири щоб та
не билася. Під час цього остання роздерла потерпілій обличчя, вдарила в плече,
зіпсувала зачіску, одежа доньки була вся
забруднена.

Потерпіла ОСОБА_2 підтримала фактичні обставини зазначені
в скарзі, надала суду пояснення аналогічні поясненням наданим в якості
підсудної.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 17 червня 2006 року вона
разом з донькою та свою мамою йшли на город та по дорозі зустріли підсудного
ОСОБА_4 який хотів забрати хвору дитину на весілля. ОСОБА_4 видирав дитину у
ОСОБА_2 і при цьому наносив кулаками удари по різним частинам тіла, в ліву руку
в область плеча, по голові, шарпав за груди. Коли відібрав дитину, та з плачем
пішла до ОСОБА_7. Свідок пішла забрати дитину з квартири сестри підсудного, а
її мати в цей час тримала двері квартири, при цьому в одні руці тримала два
пакети. ОСОБА_7 зірвала з ОСОБА_2 капелюшок, била по голові та била розчіскою
по руці щоб та відпустила двері. Свідок забрала дитину і вони разом з мамою
пішли.

Видумка потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, що
підсудний ОСОБА_4 наносив удари по різних частинах тіла, по голові, по шиї,
нозі, крутив руки, шарпав за груди спростовується актом судово-медичного
дослідження (обстеження) № 1579 від 20.06.2006 року згідно якого на зазначених
частинах тіла ушкоджень не виявлено. Крім того, існують розбіжності в показах
зазначених осіб щодо обставин їх отримання, оскільки ОСОБА_2 стверджує, що
ОСОБА_4 відібрав дитину, а потім наніс тілесні ушкодження, а ОСОБА_6 пояснила,
що він наносив удари з метою відібрання дитини. Не найшов підтвердження той
факт, що підсудний знаходився в нетверезому стані, не зазначали про нього в
своїх поясненнях потерпіла і свідок. Також суд бере до уваги, що між ОСОБА_6 і
її бувшим чоловіком ОСОБА_1 існують неприязні стосунки, тому суд критично
ставиться до показів зазначеного свідка.

Також факт нанесення тілесних ушкоджень підсудним ОСОБА_1
потерпілій ОСОБА_2 в с. Агрономічне по вул. Тимірязєва спростовується показами
свідка ОСОБА_8 яка суду пояснила, що 17.06.2006 року вона з онуком стояла на
зупинці в с. Агрономічне бо їхала в м. Вінниця. Неподалік від них стояли їх
односельці і вона чула як ОСОБА_4 просив у ОСОБА_2 та її дочки щоб ті дали
дитину, а вони не хотіли. Потім дитина ОСОБА_11 сама вирвалась з рук і пішла з
батьком. ОСОБА_2 і її дочка ще стояли і говорили між собою, а потім пішли за
ними. Свідок ще стояла хвилин п'ять і не бачила ніякої бійки. Також зазначала,
що якщо б на вулиці була бійка, то в селі про це всі б знали.

Суд допускає, що тілесні ушкодження зазначені в акті
судово-медичного дослідження (обстеження) № 1579 від 20.06.2006 року могли бути
отриманні ОСОБА_2 під час того, як остання намагалася утримати броньовані двері
квартири ОСОБА_7, що логічно співпадає з поясненнями свідків тих подій, потерпілої
ОСОБА_5 і самої ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 17.06.2006 року біля
10.00 год. в квартиру його доньки ввірвалась ОСОБА_2 зі своєю донькою. Сутичка
почалася між ОСОБА_2 і дочкою свідка, а його дружина їх розбороняла. Також
зазначав, що в ході сутички ОСОБА_2
тягнула двері на себе, а ОСОБА_7 і ОСОБА_5 на себе, намагаючись їх закрити.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що суперечка почалася між
її матір'ю і підсудною ОСОБА_2. Вони почали з силою шарпати двері і свідок
боялася, що вони відірвуть ручки дверей. Під час суперечки забруднили одяг
свідка, ОСОБА_2 вдарила її по нозі, аж коліно спухло.

Щодо показів свідка ОСОБА_10, то вони для судового
слідства значення не мають, оскільки свідок пояснила, що саме з розказів
ОСОБА_2 вона взнала, що останню побив бувший зять.

Таким чином суд вважає, що судовим слідством встановлено,
не заперечується потерпілими и підсудними по справі, факт суперечки в квартирі
АДРЕСА_3 в с. Агрономічне, Вінницького району і області, однак суд вважає не
доведеним в судовому засіданні факт умисного завдання підсудною ОСОБА_2 удару, побоїв, які завдали фізичного болю і
не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5.

Керуючись ст. ст. 323, 324, ч. 4 ст.
327, п. 2 ст. 6 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати
невинуватим ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 125 КК України та по суду - виправдати.

Цивільний позов ОСОБА_2 про
стягнення 2000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Визнати невинуватою ОСОБА_2
по ч. 1 ст. 126 КК України та по суду - виправдати.

Цивільний позов ОСОБА_5 про
стягнення 1000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений
до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з дня проголошення.

СУДДЯ: