Справа № 466/5356/14-к
УХВАЛА
судового засідання

19 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0003369 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121КК України,-

встановив:

В провадженні Шевченківського райсуду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121КК України,-

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого встановлено до 09.07.15року ухвалою судді від 28.04.15 р.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про зміну своєму підзахисному раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

В обґрунтування клопотання, зіслалась на те, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Наведені в судовому засіданні прокурором ризики для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою не підтверджені жодними належними доказами. Крім того зазначає, що у обвинуваченого незадовільний стан здоровя, що підтверджується медичною випискою та фактом виклику швидкої медичної допомоги. Зміна обвинуваченому запобіжного заходу надасть йому можливість лікуватися. Він обов`язково буде з`являтися в кожне судове засіданні та виконувати всі покладені на нього обов`язки, так як сам заінтересований у швидкому, всебічному та справедливому розгляді даної справи.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 в підтримання клопотання, думку прокурора ОСОБА_3 , який в задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки ризики, які виправдовують такий запобіжний захід не зменшилися, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 183 ч. 2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Також, суд бере до уваги і правову позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Заявляючи клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, захисник ОСОБА_4 покликається, зокрема, на відсутність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків та інших учасників кримінального провадження, буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також на його незадовільний стан здоров`я та неможливість одержання необхідного лікування в умовах попереднього ув`язнення.

Суд вважає, що наведені в клопотанні доводи є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, медичними документами щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , наявності малолітньої дитини на утриманні, а також з метою захисту конституційних прав обвинуваченого, в тому числі на отримання належної медичної допомоги, що дає підстави для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підстав вважати, що при зміні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який він буде ухилятися від виконання процесуальних обов`язків та робити спроби вчиняти дії, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в даний час суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 205, 331, 336, 350 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 :

- з`являтися в судові засідання у даному кримінальному провадженні;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків виклику в судові засідання в даному кримінальному провадженні та відвідування чи поміщення в медичний заклад для обстеження або стаціонарного лікування.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 спілкуватись в будь-якій формі з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у відповідності до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань та використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії даної ухвали два місяці, тобто до 19 серпня 2015 року.

Копію даної ухвали направити для виконання та здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 - в Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а також в Львівський слідчий ізолятор для звільнення його з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1