Провадження № 1-кс/761/6670/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві підполковника міліції ОСОБА_6 від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006382 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві підполковника міліції ОСОБА_6 від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006382 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваної постанови та відновити досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

В обґрунтування скарги зазначено, що 11.03.2015 року старшим слідчим СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0006382 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки при внесенні заяви до ЄРДР слідчим невірно кваліфіковано ознаки події відповідно до кримінального закону, не вчинено у повному обсязі слідчих дій спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не надано грунтовного аналізу відеоматеріалами, отриманих від заявників, проігноровано той факт, що на час події ОСОБА_2 офіційно перебував на робочому завданні редакції телеканалу та здійснював свою професійну діяльність у порядку, передбаченому законом тощо.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, в ній не наведені мотиви її прийняття та відсутні будь-які логічні обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу та її представник, просили про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі посилаючись на те, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим було належним чином обгрунтовано та є законним.

У зв`язку із тим, що згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності слідчого.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу та її представника, прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві 06.08.2014 року було внесено відомості по заяві ОСОБА_2 з приводу вчинення відносно нього хуліганських дій невстановленими особами в АДРЕСА_1 , та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.2 ст. 296 КК України.

У подальшому, відповідно до постанови пркурора м.Києва від 08.09.2014 року вказане кримінальне провадження було передано для здійснення досудового розслідування до СУ ГУ МВС України в м.Києві.

За результатами проведеного досудового розслідування 11.03.2015 року старшим слідчим СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_6 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження№ 0006382 від 06.08.2014 року, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Виносячи оскаржувану постанову слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування не було здобуто доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Однак слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_2 , слідчим не було надано аналізу тих обставин, на які посилається особа, що подала заяву про кримінальне правопорушення, а саме, не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 звертався зі заявою про вчинене кримінальне правопорушення відносно нього, як журналіста, який виконував робоче завдання телеканалу, перебуваючи у службових приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зважаючи на витребування від нього усіх підтверджуючих документів щодо дійсності даних обставин (офіційного працевлаштування, наявності редакційного завдання тощо), внаслідок чого не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні та не дана належна оцінка посиланням заявника щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України.

Також слід звернути увагу на те, що слідчий, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, обмежився лише викладом відомостей, отриманих від свідків, яких було допитано під час досудового розслідування, разом з тим будь-якого належного висновку чи обґрунтування, за яких слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження або підстав, за яких слідчим не було враховано доводів заявника ОСОБА_2 , обставин події, які безпосередньо зафіксованих у відеоматеріалах, долучених заявником до провадження, останнім у постанові не наведено.

Окрім того, в резолютивній частині постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначено стосовно якої особи чи осіб прийнято оскаржуване рішення.

Крім того слід зауважити, що закриваючи кримінальне провадження слідчий в мотивувальній частині постанови вказав, що під час проведення досудового розслідування не було зібрано достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, що є підставою для закриття кримінального провадження. Тобто такий висновок слідчого фактично грунтується на вимогах п.3 ч.1 ст.284 КПК України - не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливостей для їх отримання.

Між тим слідчий закрив кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, пославшись на п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, допустивши суперечності в самій мотивувальній частині постанови, а також між мотивувальною та резолютивною частиною постанови, не навівши обґрунтування жодного з наведених висновків, слідчий належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, що є неприпустимим.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про злочин, у зв`язку із чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,284,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві підполковника міліції ОСОБА_6 від 11 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006382 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України - скасувати.

Зобов`язати відповідальну службову особу СУ ГУ МВС України в м.Києві в м.Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006382 від 06.08.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1