Єдиний унікальний номер 722/1111/15-к
Номер провадження 1-в/722/179/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 10.07.2015 року, звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтовуючи подане клопотання вказував, що під час відбування покарання дотримується вимог режиму, працює різноробочим в деревообробному цеху, має заохочення. Просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи що останній за час відбування покарання лише стає на шлях виправлення, заявлене ним клопотання є передчасним, оскільки ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині не визнає та не відшкодував завданих збитків.

Голова спостережної комісії Сокирянської РДА в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вирішення клопотання засудженого покладає на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 16.12.2011 року, ОСОБА_5 засуджений за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , відраховано з 03.07.2009 року. Зараховано в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 03.07.2009 року по 16.12.2011 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 6 років 18 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час постановлення судом даної ухвали становить 11 місяців 12 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_5 під час перебування в слідчому ізоляторі м. Київ, в одному випадку за порушення вимог режиму утримання був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Не заохочувався. Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в СВК №67 з 14.05.2012 року.
Згідно довідки № 488 від 03.07.2015 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК №67, засуджений ОСОБА_5 з травня 2014 року по червень 2015 року включно, працює на підприємстві установи. Поставлені перед ним норму виробітку виконує в повному обсязі.
Згідно характеристики засудженого, затвердженої начальником СВК №67 від 08.07.2015 року, засуджений ОСОБА_5 , у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживчивий. Підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку завжди утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Взаємовідносини із рідними підтримує шляхом листування та отримання посилок, побачень та телефонних розмов. При виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок та виконує роботи по благоустрою установи.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці в трьох випадках був заохочений правами начальника установи.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст. 65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Згідно ч.4 ст. 126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Відповідно до ст. 127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

Так судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховного впливу, які проводяться у відділенні установи відвідує, на їх проведення реагує позитивно, робить для себе належні висновки. Під час відбування покарання реалізовує програму диференційованого виховного впливу «професія», навчаючись за спеціальністю машиніст крана (кранівник) у навчальному центрі при установі. Роботи по благоустрою установи виконує.
Відповідно до атестаційних листів засудженого, за період з 17.07.2012 року по 12.01.2015 року, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , станом на 23.07.2014 року та 12.01.2015 року як «Стає на шлях виправлення».
Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Так, враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Окрім того, застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, на думку суду, буде стимулювати його до подальшої правослухняної поведінки, повернення його до загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, заохочуватиме його до остаточної відмови від вчинення неправомірних дій, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.

При цьому, суд не бере до уваги доводи прокурора та представника колонії, щодо недосягнення засудженим ОСОБА_5 необхідного ступеня виправлення, у зв`язку з невизнанням ним своєї вини та невідшкодування потерпілим збитків, оскільки невизнання засудженим винуватості у вчиненому злочині є його правом, а умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, не звільняє засудженого від обов`язку відшкодувати завдані потерпілим збитки.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 16.12.2011 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 12 днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: