Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/71/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015м. м. Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в мУльяновка кримінальне провадження № 0000694 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка, Кіровоградської області, гр. України, українця, одруженого, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що 23.10.2014 близько 19 год. ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2.9 (а), 31.4 та 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України (ПДР), згідно яких:

п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.5. Колеса і шини: г)на одну вісь транспортного засобу встановлено ... , шини ... різних моделей з різними малюнками протектора...;
перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем Маzda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , достовірно знаючи про технічну несправність транспортного засобу, що виражалась у встановленні на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, рухаючись по автодорозі Ульяновка Грушка, на території Ульяновського району, Кіровоградської області, зі сторони с. Грушка в напрямку м. Ульяновка, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР, згідно яких:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно

реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д)не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

не врахував стан дорожніх та погодних умов, проявив особисту безпечність та неуважність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, при цьому порушуючи вимоги п. 12.2 ПДР, відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги під час руху у темну пору доби та в складаних погодних умовах, які обумовлювалися вологим покриттям дороги та наявністю опадів у вигляді мряки, не вибрав безпечну швидкість, чим позбавив себе можливості безпечно керувати автомобілем, та в порушення п. 19.3 ПДР відповідно до якого у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, своєчасно виявивши на проїзній частині транспортний засіб, який наближався в зустрічному напрямку, не зменшив швидкості руху керованого транспортного засобу, яка б відповідала умовам фактичної видимості дороги в напрямку руху ( з урахуванням світла фар зустрічного автомобіля) і в порушення вимог п.п. 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР згідно яких:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити

заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

не вживши заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та не витримавши безпечного інтервалу, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_9 , котрий рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини.

Після наїзду на пішохода ОСОБА_4 не зупинився та продовжив рух у напрямку місця проживання, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР, згідно яких:

п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці

пригоди;

б)увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної

зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в)не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають

причетність до пригоди;

г)вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги

потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це

неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити

потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д)повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ

міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття

працівників міліції;

е)вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди,

огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток сплетіння та основи черепа, забою головного мозку; гематоми потиличної області; синців лівої гомілки, правого стегна; ссаден правого стегна, лівого ліктьового суглоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи №71 від 20.11.2014 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ч.2 ст.286 КК України не визнав та пояснив, що 23.10.2014 року він автомобілем Мазда-6 приїхав у с.Грушка до гр.Солтик працювати по найму. Приблизно із 9 год. до 18 год. він працював, спиртні напої при цьому не вживав. Після 18 год. поїхав до сімї ОСОБА_10 , які проживають також у с.Грушка, щоб купити сиру. Приїхавши до їх будинку, він посігналив, після чого вийшла господарка та повідомила, що сир буде на наступний день. Потім він поїхав в напрямку м.Ульяновка, йшов дощ. Десь на відстані біля 500 м. від хімсклада в сторону траси Київ-Одеса, при розїзді із зустрічним автомобілем почув, що маленькі гілки бють по крилу автомобіля, а потім почув удар. Після того, як переїхав трасу та повертав праворуч в сторону м.Ульяновка йому назустріч рухались два автомобілі, бус білого кольору та якийсь легковий автомобіль, він переключився на ближнє світло та побачив, що із правої сторони погана видимість. Зупинившись він побачив, що на склі автомобіля вмятина біля 0.5 см. у глибину та діаметром як 25 коп. (монета), крім того, розбитий бампер, уламки були всередині бампера. 24.10.2014 року звернувся до працівників ДАІ з метою перевірки його автомобіля, оскільки йому стало відомо, що біля дороги Грушка-Ульяновка, де він проїздив 23.10.2014 року знайшли мертвого хлопця.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що у 2014 року він із гр. ОСОБА_12 та його тещею близько 7 години ранку своїм автомобілем ВАЗ 21099 виїхав до траси Київ-Одеса біля повороту на с.Грушка з метою посадити тещу ОСОБА_13 на автобус. До них на велосипеді підїхала жителька с.Грушка гр. ОСОБА_14 та повідомила, що неподалік від траси Київ-Одеса в напрямку с.Грушка поруч із проїзджою частиною в лісопосадці лежить якийсь хлопець. Після цього, він разом із ОСОБА_15 підїхали до вказаного місця та помітили, що в лісопосадці десь біля 1м.-1.5 м. від дороги лежав на правому боку мертвий хлопець та відразу зателефонували в міліцію. Там був уламок сірого кольору від переднього бампера, були сліди від автомобіля по ліву сторону в напрямку села, були сліди крові з лівої сторони в багатьох містях, а також валялась шапка чорного кольору спортивна по ліву сторону біля роздільної полоси.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_12 , який надав аналогічні покази.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що 23.10.2014 року десь о 7 год.30 хв. вона їхала велосипедом на роботу із с.Грушка до м.Ульяновка та в лісосмузі біля дороги побачила, що лежить тіло, на дорозі валялась спортивна шапка навколо нікого не було. Вона побачила, що в напрямку м.Ульяновки на перехресті стоїть ОСОБА_17 , підїхала та повідомила йому про це та поїхала далі.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що 23.10.2014 року їй стало відомо від її дочки, що знайшли тіло ОСОБА_9 . Із зятем та потерпілою вона приїхала на місце там був ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та якийсь працівник міліції.Там вона побачила, що тіло лежало від дороги десь 1м.1.5 м. в хащах до села головою до траси ногами. На дорозі лежала шапка.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_21 , яка пояснила суду, що про данну трагедію їм стало відомо від працівників міліції. Також пояснила, що в той день біля 08 год.ранку до них приїхав ОСОБА_22 , який проводив ремонт їх будинку. У цей день йшов сніг та дощ. Біля 19 год. ОСОБА_23 поїхав. За весь час роботи у них, як і в той день ОСОБА_23 спиртні напої не вживав.

Показання данного свідка надані під час досудового слідства Т.1 а.п.49-53 в частині того, що ОСОБА_24 вживав спиртні напої суд не може покласти в основу обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_25 , який пояснив суду, що у жовтні місяці 2014 року в них робив ремонт їх будинку майстер по імені ОСОБА_26 , який за час роботи зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, працював із 08 год. ранку до 17 год. Ніколи в них не вечеряв та спиртних напоїв не вживав. 23.10.2014 року ОСОБА_25 був відсутній вдома цілий день, а тому пояснити нічого не може. Приїхав додому біля 19 год. ОСОБА_23 вже не застав. Від працівників міліції він дізнався про дорожньо-транспортну пригоду за участю ОСОБА_4 .

-показаннями допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_27 , яка пояснила суду, що 23.10.2014 року біля 19 год. +,- 15 хв. до неї додому приїзджав ОСОБА_22 по товар, оскільки вона займається продажем молокопродуктів, на її думку останній знаходився в стані алкогольного спяніння. Товару не було, в звзку з цим ОСОБА_23 поїхав в м.Ульяновка.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні від показів відмовилась в порядку ст.63 Конституції України, оскільки підсудній являється її чоловіком.

Свідки зі сторони обвинувачення, які вказані у додатку до обвинувального акту: ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на виклик в судове засідання не з`явились. Прокурор в ході судового засідання заявив, що не наполягає на виклику вказаних свідків та не вбачає підстав для їх допиту, а тому, в силу положень ч.4 ст. 95 КПК України, суд не може взяти до уваги їх покази, дані під час досудового розслідування та враховувати їх під час прийняття рішення по справі і вважати доказом вини обвинуваченого.

Крім того вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду місця події із фотододатками від 24.10.2014 року обєктом якого являється узбіччя автомобільної дороги в напрямку с.Грушка. Під час огляду виявлено труп ОСОБА_9 .

Т.1 а.п.а.п.3-9
-протокол огляду місця події із фотододатками від 24.10.2014 року обєктом якого являється труп ОСОБА_9 .

Т.1 а.п.а.п.10-13
-протокол огляду місця події із фотододатками від 24.10.2014 року обєктом якого являється автомобіль Мазда сірого кольору. В результаті огляду на автомобілі виявлено пошкодження.

Т.1 а.п.а.п.16-23
-протокол огляду місця події із фотододатками від 24.10.2014 року обєктом якого являється автомобільна дорога Ульяновка-Грушка. Під час огляду виявлено та вилучено змив РБК із узбічя дороги, змив РБК із лісосмуги, уламок пластмаси із узбіччя дороги.

Т.1 а.п.а.п.24-29
-висновок експерта №360 із фотододатками від 11.11.2014 року з якого вбачається, що первинний контакт автомобіля Mazda 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 з перешкодою (пішоходом) відбувся передньою правою частиною транспортного засобу, а саме: правою частиною переднього бампера, правою блок-фарою головного освітлення, правою частиною капота кузова та з подальшим контактуванням правої частини вітрового скла та панеллю передньої правої стійки автомобіля.

Т.1 а.п.а.п.84-89
-висновок експерта №361 із фотододатками від 30.10.2014 року з якого вбачається, що:

1.На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система автомобіля Мazda - 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані. Ходова частина автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться в технічно-несправному але працездатному стані.

2. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.4, 31.4.5.г ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу. Дані технічні несправності виникли до моменту ДТП.
Виявити вказаний невідповідний стан ходової частини автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій міг шляхом зовнішнього візуального огляду. Дані невідповідності ПДР України, могли бути своєчасно усунені належним технічним обслуговуванням ходової частини автомобіля Магда 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
3. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.4, 31.4.5.г ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу.
Шини з різними типами малюнка протектора і різних конструкцій мають різні властивості та різну ефективність під час гальмування та маневру транспортного засобу. Установлення на одну вісь шин діагональної (нитки корду перетинаються між собою) і радіальної (нитки корду розташовані по колу профілю шини) конструкцій може призвести до заносу транспортного засобу або втрати його стійкості.
Т.1 а.п.а.п.95-101
-висновком експерта №71 від 24.10.2014 року в результаті якого встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток сплетіння та основи черепа, забою головного мозку; гематоми потиличної області; синців лівої гомілки, правого стегна; саден правого стегна, лівого ліктьового суглоба, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями.

Т.1 а.п.а.п.118-122
-протоколом проведення слідчого експеременту від 13.11.2014 року в ході якого ОСОБА_4 показав місце ДТП.

Т.1 а.п.а.п.185-191
-висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи із фотододатками від 19.11.2014 року в результаті якого встановлено, що сповільнення автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на першому відрізку шляху (800м автодороги Києв - Одеса згідно показів водія), складає: j 1 = 6.7 м/сек (фото 4), j 2 = 6.6 м/сек2 (фото 5), j 3 = 6.4 м/сек2 (фото 6). На другому відрізку (місце де знайшли тіло загиблого), сповільнення автомобіля Мazda- 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає j 1 = 6.2 м/сек2 (фото 8), ), j 2 = 6.0 м/сек2 (фото 9), j з = 6.2 м/сек2 (фото 10).
Т.1 а.п.а.п.210-211
-висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи від 27.11.2014 року в результаті якого встановлено, що :
1. У даній дорожній ситуації належні дії водія автомобіля Мazda- 6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_23 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та можливості уникнення ДТП регламентувалися вимогами п.2.3 б, п.12.3 та п.13.3 Правил дорожнього руху України (текст яких приведено в дослідницькій частині.

2.Проведене дослідження показує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Мazda- 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 при своєчасному належному виконанні вимог п.2.3 (б), п.12.3 та п.13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, які в подальшому призвели до наїзду на пішохода.
3.Дане питання не може бути вирішене шляхом експертного автотехнічного дослідження, оскільки оцінка дій пішоходів не потребє застосування спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому не входить до компетенції автотехнічного експерта та може бути вирішена органами слідства (суду) самостійно з урахуванням вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України.
4.Результати проведеного дослідження технічної можливості запобігти
настання ДТП, яка розглядається, означають, що оскільки водій автомобіля
Магсіа 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 своєчасно належно виконавши
вимоги п.2.3 (б), п.12.3 та п.13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні
технічну можливість уникнути наїзду, то в даній дорожній ситуації
невідповідні приведеним вище вимогам пунктів ПДР України дії водія ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Т.1 а.п.а.п.234-239
Аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі.

Його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких.

Органи досудового слідства в обвинувальному акті вказали, що до помякшуючих обставин відносять щире каяття, однак суд дійшов висновку, що помякшуючі обставини відсутні, оскільки в ході судового засідання ОСОБА_4 винним себе не визнав та не покаявся.

Суд дійшов висновку, що обтяжуючі обставини зазначені у обвинувальному акті на які також посилається прокурор в судових дебатах, а саме: вчинення ОСОБА_4 злочину в стані алкогольного спяніння в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки свідок ОСОБА_21 , яка була допитана в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_4 23.10.2014 року спиртні напої не вживав. Крім того, про той факт, що ОСОБА_4 не знаходився 24.10.2014 року в стані алкогольного спяніння свідчать результати тесту, проведеного за допомогою технічного приладу Драгер (Т.1 а.п.30), а також факт знаходження 23.10.2014 року ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння спростовується висновком експерта №4190 від 03 листопада 2014 року в якому зазначено, що в крові гр. ОСОБА_4 ( забір крові у ОСОБА_4 відбувався 24.10.2014 року, що підтверджується протоколом Т.1 а.п.32-33) не виявлено:метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий,ізобутиловий,бутиловий та ізоаміловий спирти.

Показання свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 23.10.2014 року був стані алкогольного сп"яніння суд оцінює критично, оскільки данні покази спростовуються вищенаведеним.

Отже, суд дійшов висновку, що обтяжуючі вину ОСОБА_4 обставини відсутні.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

З урахуванням всіх обставин провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України із обов`язковим застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і перевиховання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст. 69,75 КК Українисуд не вбачає.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування завданих злочином матеріальних збитків у розмірі 59884 грн. та моральної шкоди в сумі 150000 грн., суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з втратою рідного сина, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, почуття постійного відчаю, визначений потерпілою у сумі 150000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 150000 грн., що відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнала потерпіла та засадам розумності, виваженості й справедливості.

Водночас сума матеріальних збитків, визначена потерпілою в розмірі 59884 грн., підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулювання відносин, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлення гарантій належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання визначаються Законом України Про поховання та похоронну справу (далі - Закон).

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; ритуальні послуги це послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Зі змісту ст. 12 Закону вбачається, що виконавець, який надає ритуальні послуги може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері житлово-комунальної політики України.

Як визначено необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 р. N 193, ритуальний обід не входить до цього переліку, а тому вимоги в частині вартості ритуального обіду та продуктів на ритуальні обіди в сумі 15257 грн. не підлягають задоволенню.

Таким чином, матеріальні витрати на поховання підлягають стягненню в загальній сумі 44627 грн.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст.124 КПК України

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання по ч.2 ст.286 КК України у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_7 в рахунок компенсації матеріальних збитків 44627 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 00 копійок, - в рахунок компенсації моральної шкоди 150000 (сто пятдесят тисяч) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1917,96 (одна тисяча девятсот сімнадцять) гривень 96 копійок.

Речовий доказ по справі: автомобіль Mazda 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська області м.Ульяновка вул.Леніна,74 -повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1