У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів за участю прокурора

Жука В.Г. та Пивовара В.Ф. Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні 25 січня 2007 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на вирок Лисичанського районного суду Луганської області від 28 лютого 2005
року.

Зазначеним вироком зі
змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 5 серпня
2005 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово
судимого, останнього разу -

12 травня 1999
року за ч. 3 ст. 101, ч. 2 ст. 206,

ч. 2 ст. 140, ст.
17, ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 215-3,

ч. 3 ст. 81, ст.
42, ст. 43 КК України на вісім років

позбавлення волі,
звільненого 22 жовтня 2003 року

умовно -
достроково на два роки 9 місяців 22 дні,

за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК
України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому призначено
вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю,
а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків йому призначено остаточне
покарання - дев'ять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю;

За ч. 3
ст. 357 КК України ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

судимого 22
березня 2000 року за ч. 2 ст. 140,

ч. 3 ст. 140, ч. 3
ст. 141 КК України на п'ять років

позбавлення волі,
звільненого 6 березня 2003 року

умовно -
достроково на один рік 9 місяців 29 днів,

за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення
волі, за ч. 4 ст. 185 КК України на п'ять років позбавлення волі, за ч. 2 ст.
186 КК України на чотири роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України на
сім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за
ч. 1 ст. 396 КК України на один рік позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів йому призначено вісім років шість місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків йому призначено остаточне
покарання - дев'ять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

Суд визнав ОСОБА_2
винуватим у тому, що він у період з червня по вересень 2003 року вчинив ряд
крадіжок з житла та сховищ мешканців м. Лисичанську Луганської області на суми,
відповідно: ОСОБА_3 - 300 грн.,ОСОБА_4 - 172 грн., ОСОБА_5 - 70 грн., ОСОБА_6 -
185 грн.

Крім того, 22 вересня 2003
року ОСОБА_2 у стані сп'яніння за попередньою змовою з особою, матеріали справи
щодо якої виділено в окреме провадження, вчинили крадіжку з квартири ОСОБА_7,
АДРЕСА_1 на суму 4.575 грн.

2 і 4 грудня 2003 року
ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1, обидва у стані сп'яніння, вчинили
крадіжки майна з літньої кухні ОСОБА_8, АДРЕСА_2, на суму 105 грн. та з
подвір'я ОСОБА_9, АДРЕСА_3, - на суму 100 грн.

3 грудня 2003 року ОСОБА_2
за попередньою змовою з ОСОБА_1, обидва у стані сп'яніння, на перехресті вулиць
Постишева і Комсомольської у м. Лисичанську напали на ОСОБА_10, збили її з ніг
і, застосовуючи небезпечне для її життя і здоров'я насильство (нанесли серію
ударів ногами в ділянки голови і тулуба) та погрожуючи ножем, заволоділи майном
потерпілої на суму 618 грн. 80 коп.

5 грудня
2003 року ОСОБА_1 у стані сп'яніння на перехресті вулиць Калініна і Радянської
у м. Лисичанську напав на ОСОБА_11, збив її з ніг і, застосовуючи небезпечне
для її життя і здоров'я насильство (наніс серію ударів ногами в ділянку
голови),заволодів майном потерпілої на суму 748 грн. 90 коп.

Того ж дня ОСОБА_2, заздалегідь не обіцяючи, допоміг
ОСОБА_1у приховати сліди цього злочину. Вони разом на вул. Липецькій у м.
Лисичанську спалили паспорт і папери, які знаходилися в сумці ОСОБА_11 .6
грудня 2003 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1, обидва у стані
сп'яніння, біля будинку, АДРЕСА_4, застосовуючи до ОСОБА_12 насильство, яке не
є небезпечним для життя і здоров'я, відкрито заволоділи майном на суму 350 грн.

У касаційній скарзі з
доповненнями до неї засуджений ОСОБА_2
просить скасувати судові рішення з направленням справи на додаткове
розслідування. Вказує, що досудове і судове слідство були проведені однобічно,
неповно, з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, в тому
числі з порушенням його права на захист. Твердить, що до злочинів він не
причетний. Суд взяв до уваги лише неправдиві, суперечливі показання потерпілих
і свідків, які обмовили його, а також його власні показання, отримані під
фізичним і психологічним тиском з боку працівників міліції. Звертає увагу на
те, що суд не дав йому останнього слова, не ознайомив його з матеріалами
справи.

Засуджений ОСОБА_1. у
своїй касаційній скарзі з доповненнями до неї ставить аналогічне питання про
скасування вироку й ухвали з направленням справи на додаткове розслідування.
Твердить, що розбійних нападів на ОСОБА_11 і ОСОБА_10, а також грабежу ОСОБА_12
він не вчиняв, всі докази у справі сфальсифіковані, вимушений був обмовляти
себе на досудовому слідстві внаслідок застосування до нього недозволених
методів. Також зазначає, що суд не ознайомив його з матеріалами справи та
допустив ряд інших порушень норм КПК України.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційні скарги
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від 5 серпня 2005 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 скасувати, а
кримінальну справу - направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

Жук В.Г. Редька
А.І.
Пивовар В.Ф.