У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Cудової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Заголдного В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 31 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

Вироком Ємільчинського районного суду
Житомирської області від 29 березня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

на підставі ст. 89
КК України такого,

що не має судимості,
-

засуджено:

- за ч.
5 ст. 191 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків на підприємствах, установах,
організаціях усіх форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю;

- за ч.
1 ст. 209 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків на підприємствах, установах,
організаціях усіх форм власності строком на 2 роки, з конфіскацією майна,
одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.
2 ст. 366 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на
підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки 6
місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно визначено 7 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на
підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 3 роки, з
конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна,
яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської
області від 26 червня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено. Призначено йому за
ч. 5 ст. 191 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3
років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків на підприємствах усіх форм власності
строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_1 остаточно визначено 4 роки 1 місяць
позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських
обов'язків на підприємствах усіх форм власності строком на 3 роки, з
конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна,
яке є його власністю. В решті цей вирок залишено без зміни.

За викладених у вироку обставин ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні: привласнення чужого майна - коштів ВАТ
"Ємільчинська райагропромтехніка" в особливо великих розмірах, шляхом
зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно; укладання
угод купівлі-продажу акцій у акціонерів ВАТ "Ємільчинська
райагропромтехніка" з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно
небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню)
доходів; службовою особою внесення до офіційних документів завідомо неправдивих
відомостей, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заволодіння чужим майном -
коштами вищезазначеного ВАТ в особливо великих розмірах.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
посилається на неповноту досудового та судового слідства, інші порушення
кримінально-процесуального закону, зазначає, що судом не враховано, що він
володів 60 % акцій товариства, кошти від реалізації майна віддав акціонерам,
вказує на безпідставність його засудження за ч. 5 ст. 191 КК України,
неврахування судом його участі в бойових діях та стану здоров'я, стверджує, що
апеляційним судом не дано відповіді на доводи його апеляції. Просить вирок та
ухвалу щодо нього скасувати, а справу закрити за ч. 1 ст. 6 п. 2 КПК України.

До початку касаційного розгляду
засуджений ОСОБА_1 відкликав свою касаційну скаргу.

Заслухавши доповідача, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційне провадження підлягає
закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України
у разі відкликання касаційних скарг касаційний суд виносить ухвалу про закриття
касаційного провадження, якщо іншими учасниками судового розгляду рішення не
було оскаржене в касаційному порядку.

Як видно з матеріалів справи, крім
засудженого ОСОБА_1, який відкликав касаційну скаргу, інші учасники судового
розгляду не оскаржили судове рішення у касаційному порядку, а тому касаційне
провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне провадження щодо ОСОБА_1 за
його касаційною скаргою на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської
області від 29 березня 2007року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської
області від 26 червня 2007 року закрити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Шевченко
Т.В. о В.В.