Справа № 1-8/07 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р. Калуський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області В складі: головуючого судді
Якиміва Р.В.

секретаря Заткальницької Н.І. з участю
прокурора Тичинської У.Р.
захисника ОСОБА_1 підсудного ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Калуші
кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, освіта
середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
громадянина України, за ст.186 ч.1 КК України,-

встановив:

підсудній ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він
заволодів чужим майном шляхом обману.

Злочин вчинено
при наступних обставинах.

13 вересня 2005 року о 13.00 год., направляючись до
центру відпочинку молоді "Аврора", що в м.Калуш по вул.Хмельницького,
ОСОБА_2 зустрів ОСОБА_4.
В руках останній тримав мобільний телефон марки "SIEMENS M-65". Підійшовши до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 попросив надати йому в користування свій телефон для
здійснення одного дзвінка. Коли ОСОБА_4 відмовився, ОСОБА_2 знову попросив його
надати телефон для дзвінка і з метою введення в оману ОСОБА_4, витягнув із
своєї кишені сім карту, з допомогою якої нібито збирався телефонувати, чим
війшов в довіру і знову попросив телефон. ОСОБА_4 погодився і вставивши сім
карту в телефон добровільно передав його ОСОБА_2. З метою доведення злочинного
наміру до кінця, ОСОБА_2 почав відходити, а згодом втікати з телефоном у бік
будинку. ОСОБА_4 почав наздоганяти ОСОБА_2. Втікаючи, ОСОБА_2 забіг в підвальне
приміщення будинку №12, що по вул. Хіміків в м.Калуш, де вдарившись об трубу
впав, а мобільний телефон випустив з рук. ОСОБА_4, наздогнавши ОСОБА_2. почав
вимагати, щоб той повернув йому телефон. ОСОБА_2 відповів, що загубив телефон.
Разом вони знайшли телефон і ОСОБА_4, забравши його, пішов з місця події.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю
та пояснив суду, що злочин вчинено

саме при викладених
вище обставинах. У
скоєному чисто сердечно кається,
просить суд суворо не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом
підсудного. Так як підсудний визнав себе винуватим у вчиненні злочину, не бажає
досліджувати в судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового
слідства, прокурор не заперечує проти цього, а тому суд визнає недоцільним
дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Крім визнання
вини самим підсудним його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена у судовому
засіданні, письмовими показаннями потерпілого та свідків,
письмовими доказами зібраними по справі, які підсудний не оспорює та
вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина підсуднього ОСОБА_2. в
скоєному злочині доведена повністю, але його злочинні дії за ст.18б ч.1 КК
України кваліфіковано не вірно. Так в судовому засіданні з"ясовано, що у
підсудного ОСОБА_2. виник умисел на заволодіння мобільним телефоном потерпілого
ОСОБА_4. не
шляхом відкритого викрадення, а шляхом обману і для цієї мети він попросив
мобільний телефон у потерпілого для того, щоб зателефонувати, запропонувавши
вставити у телефон свою сімкарту. Після того, як потерпілий сам заклав сімкарту
у телефон і добровільно віддав підсудному телефон для дзвінка, то підсудній
шляхом обману, заволодівши телефоном почав відходити, а за тим тікати. Отже в
діях підсудного ОСОБА_2. є ознаки злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
а тому суд вважає, що злочинні дії підсудного слід перекваліфікувати із ст.186
ч.1 на ч.1 ст.190 КК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_2. слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК
України оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 необхідне і достатнє для виправлення
підсуднього та попередження нових злочинів, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, те що підсудній раніше не притягувався до
кримінальної відповідальності, особу винного зокрема, суд враховує що підсудній
повністю визнав вину у вчиненому, повністю відшкодував шкоду потерпілому, щиро
кається, активно сприяв розкриттю злочину, його позитивну характеристику за
місцем проживання.

В якості пом'якшуючих покарання обставин, суд враховує, що підсудній щиро
кається, визнав вину та сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків не
наступило.

Обтяжуючих
покарання обставин судом не виявлено.

Обираючи покарання підсудньому, суд вважає, що виправлення й перевиховання
підсуднього можливе без ізоляції від суспільства з обранням покарання у виді
штрафу.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід змінити з тримання під
вартою на підписку про невиїзд.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого
ч.1 ст.190 КК
України, та призначити

покарання
у виді штрафу в розмірі 850,00 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Речовий доказ по справі -
мобільний телефон марки "SIEMENS
M-65", який
знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому.

Запобіжний захід змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до
вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через
Калуський міськрайонний суд протягом 15
діб з часу проголошення.