Справа № 304/943/14-к
Провадження № 1-кп/304/5/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000005 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочара Очамчірського району Абхазії, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, приватного підприємця, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), грузина, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2013 року близько 03.00 год. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автостоянці біля ресторану «Турянська Долина» в м. Перечин по вул. Жовтневій, № 122, на вимогу інспектора ВДАІ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про надання документів, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом, здійснюючи опір, відчинив дверцята службового автомобіля та сів за його кермо. Потім, на вимогу інспектора ОСОБА_4 вийти з автомобіля, вдарив останнього головою в обличчя, після чого інспектор здійснив попереджувальний постріл вгору, а ОСОБА_6 знову наніс йому удар головою в обличчя, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді «ЗЧМТ. Струсу головного мозку, забою носа, садна на шкіряних покривах верхньої губи, рани слизової оболонки лівої щоки», які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та разом зі своїм захисником заявили суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, тобто у зв`язку із зміною обстановки, оскільки він перестав бути суспільно небезпечним, переїхав проживати в іншу місцевість, влаштувався на роботу та, зрозумівши неправильність своєї поведінки припинив відносини з особами, що спонукали його до вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні та його представник ОСОБА_7 у письмовому клопотанні, також просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, оскільки останній вчинив злочин вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю відшкодував заподіяну шкоду, примирився з потерпілим, переїхав в іншу місцевість, влаштувався на роботу, а отже перестав бути суспільно небезпечним. Заявлений цивільний позов відкликали, оскільки потерпілий ОСОБА_4 у зв`язку із повним відшкодуванням шкоди не має до обвинуваченого жодних претензій.

У судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки вважає, що для цього наявні всі правові підстави.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ст. 342 ч. 2 КК України, а саме опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та ст. 345 ч. 2 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, які згідно ст. 12 цього Кодексу відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Також встановлено, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, у судовому засіданні висловив негативне ставлення до вчиненого ним діяння, засудив свою злочинну поведінку та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон. Крім цього, з моменту вчинення ще в січні 2013 року даних кримінальних правопорушень нового злочину не вчинив, на даний час займається підприємницькою діяльністю та має на утриманні малолітню дитину, в повному обсязі відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_4 , примирився з ним, внаслідок чого такий не має до нього жодних претензій.

Отже, наведене дає суду підстави вважати, що ОСОБА_6 з моменту вчинення ним злочинів своїм способом життя, правильною та об`єктивною оцінкою своєї поведінки фактично довів суду, що в майбутньому взагалі не має наміру вчиняти будь-які протиправні та злочинні діяння, у зв`язку з чим суд вважає, що його особа на час розгляду справи в суді перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно ст. 284 ч. 2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_6 на підставі ст. 48 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, закривши провадження у справі.

Цивільний позов відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року, у разі закриття справи з передбачених законом підстав не розглядається.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься в порядку ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 284 ч. 2, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 342 ч. 2 та ст. 345 ч. 2 КК України на підставі ст. 48 цього Кодексу звільнити у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити.

Речовий доказ по справі, а саме дві гільзи, які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судово-балістичної експертизи № 16/35 від 06 лютого 2013 року у розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні 20 копійок стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1