АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження №11-кп/791/59/15 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого : ОСОБА_7

Захисника : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000243 за апеляційними скаргами з доповненнями прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого, обвинуваченого та доповнення до апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 07 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; за ч.2 ст.125 КК України до 6 місяців арешту; за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу; на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави за проведення експертизи по 1771 грн.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 09.05.2012 року близько 07.00 години, знаходячись на площадці першого поверху будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, переслідуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_9 , наніс удари рукою в область голови та грудної клітини, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , які відповідно до висновку експерта Херсонського бюро судово-медичних експертиз № 50/578 від 24.01.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 20.10.2012 року близько 16.30 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, переслідуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_9 , наніс удари рукою на ціпком в область голови, внаслідок чого спричинив т ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 512/1523 від 11.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_7 14.12.2012 року у вечірній час, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті спільного розпивання спиртних напоїв завдав ОСОБА_10 не менше трьох ударів рукою в область обличчя, в результаті чого заподіяв останній згідно висновку експерта № 4 від 31.01.2013 року тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми: набряк стволу головного мозку та правої скроневої долі, крововиливи під мозкові оболонки правої на півкулі, крововиливи губ, крововиливи голови, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 23.00 години за вищевказаною адресою та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя; полосаті крововиливи обличчя та правої підщелепної області, крововиливи в м`які тканини шиї по ходу шкіряного пошкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи грудної клітини підключичних областей, верхніх кінцівок, що відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи грудної клітини (бокових поверхонь), нижніх кінцівок, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор вказує на те, що судом допущено порушення вимог ст. 374 КПК України, а саме: у вступній частині вироку суд не зазначив номер кримінального провадження, а в резолютивній частині вироку не роз`яснив порядок отримання учасниками копій вироку та початок строку відбування покарання.

Вказує що відсутні технічні записи.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду та вважає, що неповнота дослідження доказів на досудовому слідстві та в суді призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так суд в обґрунтування вини ОСОБА_7 послався на покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_15 18.11.2013 року в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 показав, що наніс один удар, уточнивши, що протокол вона не читала та підпис в ньому стоїть не її, на що суд не звернув увагу.

Свідок ОСОБА_12 , яка пояснила, що нібито чула майже кожен день протягом тривалого часу крики і сімейні сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , уточнивши, що особливо чутні були скандали між ними в грудні. Але в ході судового розгляду 30.09.2013 року пояснила, що вона проживає на 3 поверсі, її син на 2 поверсі, а ОСОБА_16 на 1 поверсі. Оскільки її син не п`є, то вона вважає, що кричати міг тільки ОСОБА_16 .

Щодо пояснень свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , які охарактеризували ОСОБА_7 з негативного боку, вони є недопустимими доказами, оскільки вони не могли назвати точні дати конфліктів, не були присутні під час конфліктів і є зацікавленими особами та потерпілими по іншій справі.

Крім того, ні досудовим слідством, ні судом не наведено доказів того, що саме ОСОБА_7 наносив багаторазові удари ОСОБА_10 , внаслідок яких настала смерть потерпілої, оскільки в матеріалах справи та в показах самого ОСОБА_7 йдеться тільки про один удар.

Суд першої інстанції допустив неповноту дослідження доказів та не допитав свідка ОСОБА_17 , яка в період часу з 16.12.2012 р. по 17.12.2012 р. знаходилася разом з ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_10 за місцем їх проживання, спілкувалася з останньою, бачила її зовнішність та під час досудового розслідування повідомила, що тілесних ушкоджень на потерпілій не бачила. Вважає, що судом було порушено право на захист ОСОБА_7 .

При розгляді даної справи та постановленні вироку вважає, що суд не дотримався вимог кримінально-процесуального закону. З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд лише навів у ній досліджені докази, але жодного аналізу їм не дав, не зазначив мотиви прийняття одних і відхилення інших доказів.

Крім того, суд порушив вимоги ст.ст.107,108 КПК України. В матеріалах кримінального провадження в наявності є журнали судових засідань за 30.09.2013 року, 30.07.2014 року, 07.08.2014 року, але на носіях інформації не відображено хід судових засідань, як того вимагають норми КПК. З робочих копії носіїв інформації, де мають бути зафіксовані судові засідання за вказані дати не можливо відтворити та прослухати аудіо записи судових засідань.

Просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Аналогічна апеляційна скарга була подана обвинуваченим. В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що його вина в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 не доведена. На голові та в області життєво-важливих органів ніяких травм у потерпілої виявлено не було. Потерпіла страждала епілепсією і у неї часто були напади епілепсії, вона могла битися в конвульсіях на вулиці та втрачати свідомість, про що свідчать лікарі швидкої допомоги. Тому синці та гематоми на тілі потерпілої можуть бути наслідком нападів епілепсії. Ніякого мотиву бити та вбивати потерпілу у нього не було і конфліктів між ними теж не було. Відносно пояснень сусідів, що вони чули крики та шум, вважає, що вони його обмовлять, оскільки у нього з сусідами давні неприязні стосунки. Ніяких доказів того, що потерпіла померла від побоїв не має.

Просить його виправдати, а кримінальне провадження закрити, або вирок відносно нього скасувати, кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд, змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання та звільнити його з-під варти.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який підтримав апеляцію та вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого необхідно задовольнити частково, захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишилися на своїх позиціях, обвинуваченого, який в судових дебатах та останньому слові просив вирок суду скасувати, а кримінальне провадження повернути на новий розгляд та змінити йому запобіжний захід, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора підлягає задоволенню, а скарги захисника та обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дане провадження надійшло до суду першої інстанції 05.03.2013 року, про що засвідчено на обкладинці вказаного провадження і було прийнято до свого провадження 06.03.2013 року суддею Суворовського районного суду м. Херсона ОСОБА_18 (т.2 а.с.12) та призначено до судового розгляду на 21.03.2013 року (а.с.15 т.2), але в подальшому кримінальне провадження розглядає і ухвалює вирок суддя ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.09.2013 року, 30.07.2014 року та 07.08.2014 року відбулися судові засідання, про що свідчить наявність в даному провадженні журналів судових засідань, але на технічних носіях інформації не відображено належним чином хід судових засідань, як того вимагають норми КПК.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.2 п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду та у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Крім того, суд в мотивувальній частині вироку, вказує що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст. 125 КК, а засуджує його ще й за ст. 121 КК

Відповідно п. 4 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

На думку апеляційного суду, зазначене є істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає необхідним міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін оскільки на час розгляду не зменшились ризики які виправдовують тримання підозрюваного від вартою а саме в тому що він може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність а також те що не має підстав для зміни бранного запобіжного заходу на менш суворий. Крім того колегія суддів враховує те що ОСОБА_7 обвинувачується в умисному тяжкому злочині за який безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити, а апеляційні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 07 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити тримання під вартою на 60 діб до 27.03 2015 року включно.

Судді: (три підписи)