Справа № 1-18/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року Монастириський
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Бойко М.П.

секретаря
Генда Н.П.

з участю прокурора Левенець В.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Монастириськ кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українець, гр. України, освіта середня спеціальна, не судимий, тимчасово не
працює,

- за ст.ст. 15 ч.2, 369 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив замах на дачу хабара службовій особі.

Так, 14 лютого 2007 року ОСОБА_1 пішов в Монастирський районний центр
зайнятості населення з метою стати на облік, щоб отримувати допомогу по
безробіттю. В центрі зайнятості він звернувся до працівника даної установи,
останній пояснив ОСОБА_1, які необхідні документи, щоб стати на облік. Зі слів
працівника центру зайнятості ОСОБА_1 стало відомо, що необхідна

відмітка в трудовій книжці про його працевлаштування і довідка про доходи
та інші документи. Перебуваючи у центрі зайнятості від незнайомого йому
чоловіка стало відомо, що в м. Монастириськ є держгосп «Монастириський», де
можна взяти довідку про доходи і зробити запис у трудовій книжці, здавши туди
лікарські рослини. Поскільки ОСОБА_1 лікарських рослин не мав, то

він вирішив купити таку довідку в держгоспі «Монастириський», шляхом дачі
хабара.

16 лютого 2007 року приїхавши в м. Монастириськ, ОСОБА_1 зайшов у контору
держгоспу і звернувся до директора ОСОБА_2 з проханням видати фіктивну довідку
про заробітну плату та внести запис у трудовій книжці.

2

ОСОБА_2 відповів, що він цього зробити не може,
тільки може прийняти ОСОБА_1 на роботу заготовлювачем лікарських рослин.

Тоді ОСОБА_1 вирішив дати хабар директору держгоспу «Монастирський». Він
витягнув з кишені заздалегідь приготовлені триста гривень і разом із трудовою
книжкою поклав на стіл ОСОБА_2 в кабінеті останнього і в його присутності.
ОСОБА_2 відмовився взяти гроші. Після цього прийшли працівники міліції і
вилучили гроші та трудову книжку.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 винним
себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що в лютому 2007
року він звернувся у Монастириський районний центр зайнятості населення з метою
стати на облік, як безробітний. Там працівник центру зайнятості пояснив йому,
які необхідні документи, щоб стати на облік. Серед

цих документів необхідно було мати довідку про доходи та запис в трудовій
книжці. Від незнайомого йому чоловіка йому стало відомо, що такі документи
можна дістати в держгоспі «Монастириський», здавши лікарські рослини. Поскільки
ОСОБА_1 не мав лікарської сировини, то вирішив купити таку довідку в держгоспі
«Монастириський».

16 лютого 2007 року він приїхав в м. Монастириськ, зайшов у кабінет
директора держгоспу «Монастириський» і попросив останнього видати довідку про
заробітну плату. ОСОБА_2 відповів, що такого зробити не може. Тоді він витягнув
з кишені триста гривень і разом із трудовою книжкою поклав на стіл директора
держгоспу. В цей час зайшли працівники міліції і

затримали його. ОСОБА_2 грошей не брав.

Підсудний ОСОБА_1 у вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненому злочині визнав
повністю, суд вважає за доцільне інші докази по справі не досліджувати,
поскільки вони ніким не оспорюються і з цим погоджуються усі учасники судового
розгляду.

Органи досудового слідства кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ч.2
ст.15 та ч.1 ст.369 КК України, тобто замах на дачу хабара службовій особі.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною, оскільки підсудний ОСОБА_1 виконав із
своєї сторони всі дії, спрямовані на дачу хабара службовій особі, директору держгоспу
ОСОБА_2 Проте хабар ОСОБА_2 не одержав по причинах, що не залежали від
підсудного ОСОБА_1, та і сам ОСОБА_2 відмовився від хабара.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
скоєного злочину, особу підсудного, що позитивно характеризується по місцю
проживання, не судимого, а такі обставини як повне визнання вини, щире каяття у
вчиненому суд вважає як такі, що пом'якшують покарання.

А тому суд вважає за доцільне застосувати до підсудного ст.75 КК України і
звільнити його від відбування покарання з випробуванням, надавши йому іспитовий
термін.

Гроші в сумі 300 грн., які є предметом хабара, звернути в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

3

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК
України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_1 ст.ст. 75, 76 п.п.2,3 КК України і звільнити його
від покарання з випробуванням, надавши йому іспитовий строк терміном 1(один)
рік 6(шість) місяців.

Гроші в сумі 300 (триста) грн., що є предметом хабара і речовим доказом,
звернути в дохід держави.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.