У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого
Слинька С.С.,

суддів:
Вільгушинського М.Й., Колесниченка В.М.,

за участю прокурора Лисого
С.Л.

розглянула в судовому засіданні 28
серпня 2014 року кримінальну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 31 грудня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 13 березня 2014
року,

встановила:

19 листопада 2012 року старшим прокурором
Первомайської міжрайонної прокуратури
Харківської області відмовлено в
порушенні кримінальної справи щодо
службових осіб Первомайського
відділення Держбанку СРСР і
Первомайського відділення
Агропромбанку СРСР за статтями 172, 173, 175,
364, 365 КК України за відсутністю в їх
діях складу злочину.

З постанови видно, що вона винесена за
результатами перевірки заяви ОСОБА_1,
поданої нею 10 вересня 2012 року, в якій
вона заявляла про порушення її права на
працю за спеціальністю старшого
економіста кредитного відділу
Первомайського Держбанку СРСР і
просила порушити кримінальну справу
щодо колишнього керуючого
Первомайського відділення Держбанку
СРСР та Первомайського відділення
агропромбанку СРСР ОСОБА_2

У зазначеній постанові старшим
прокурором Первомайської міжрайонної
прокуратури Харківської області
проаналізовано трудову діяльність
ОСОБА_1 із 18 березня 1986 року, тобто часу
її прийняття на роботу до
Первомайського відділення Держбанку
СРСР на посаду старшого економіста
кредитного відділу, до 24 січня 1990 року -
до моменту її звільнення з посади
старшого економіста Первомайського
відділення Агропромбанку СРСР. Також
прокурором зазначено судові рішення,
якими вирішувалися питання про
правомірність звільнення ОСОБА_1 із
займаної нею посади старшого
економіста Первомайського відділення
Агропромбанку СРСР, виплати заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
відповідають Інструкції «Про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в організаціях і
установах», затвердженої постановою
Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року
№252 зі змінами до неї, внесених записів
у трудову книжку.

Як зазначено у постанові про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
службових осіб Первомайського
відділення Держбанку СРСР і
Первомайського відділення
Агропромбанку СРСР, факти, викладені в
заяві ОСОБА_1 про порушення
кримінальної справи, не знайшли свого
підтвердження і при їх перевірці не
встановлено будь-яких об'єктивних
даних, які б вказували на вчинення цими
особами злочинів, передбачених
статтями 172, 173, 175, 364, 365 КК України.

Зазначена постанова була оскаржена
ОСОБА_1 до місцевого суду.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 31 грудня 2013 року скарга
ОСОБА_1 на зазначену постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи залишена без задоволення.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без
задоволення, суд указав на те, що із
матеріалів, на підставі яких прийнято
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи вбачається, що
протягом тривалого часу чисельні заяви
ОСОБА_1 із питань її трудових прав були
предметом судової оцінки з ухваленням
відповідних судових рішень, в тому
числі Первомайським районним та
міським судами Харківської області від
18 грудня 1987 року, 03 липня 1989
року, 25 квітня 1994 року, 25 лютого 2005 року,
13 вересня 2005 року, 09 лютого 2006 року, 30
березня 2007 року, 18 серпня 2011
року, 25 червня 2012 року; Апеляційним
судом Харківської області від 12 січня
1988 року, 27 грудня 2005 року, 07 березня 2006
року, 17 листопада 2011 року, 26 червня 2012
року, 31 липня 2012 року;
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2007
року; Вищим адміністративним судом
України від 09 лютого 2006 року,
05 лютого 2009 року.

При цьому суд, визнаючи законність
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи, зазначив, що
вищевказані судові рішення, які набули
чинності, не містять висновків щодо
обґрунтованості вимог ОСОБА_1,
викладених у її заяві від 10 вересня 2012
року, і не вказують на наявність у діях
посадових осіб, зокрема ОСОБА_2, ознак
злочинів, передбачених статтями 172, 173,
175, 364, 365 КК України.

Одночасно суд зважив і на ухвали
слідчого судді Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 19 червня 2013 року та
Апеляційного суду Харківської області
від 27 червня 2013 року з яких убачається,
що ОСОБА_1 02 квітня 2013 року звернулася
до Первомайського РВ із аналогічною
заявою і з тих саме підстав щодо
порушення її прав в сфері трудових
відносин і притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 за статтями 172,
173, 175, 364, 365 КК України, яка була
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі досудових розслідувань. За
результатами проведення досудового
розслідування за вказаною заявою
старшим слідчим Первомайського РВ ГУ
МВС України в Харківській області 31
травня 2013 року винесено постанову про
закриття кримінального провадження,
внесеного до Єдиного державного
реєстру досудових розслідувань за
заявою ОСОБА_1 Відповідно до ухвали
слідчого судді Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 19 червня 2013 року у
задоволенні скарги ОСОБА_1 на цю
постанову було відмовлено, а ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 27 червня 2013 року ухвала
слідчого судді залишена без змін.

З огляду на це, суд зазначив про
правильність висновків старшого
прокурора Первомайської міжрайонної
прокуратури Харківської області про
відмову в порушенні кримінальної
справи за заявою ОСОБА_1 від 10 вересня
2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 13 березня 2014 року
постанова місцевого суду залишена без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
просить скасувати судові рішення, а
матеріали направити на новий судовий
розгляд. Своє прохання обґрунтовує тим,
що суд не перевірив дотримання
прокурором вимог ст.99 КПК України 1960
року та дійшов передчасного висновку
про законність постанови прокурора про
відсутністю в діях службових осіб
Первомайського відділення Держбанку
СРСР і Первомайського відділення
Агропромбанку СРСР складів злочинів,
передбачених статтями 172, 173, 175, 364, 365 КК
України. Вважає, що судові рішення,
постановлені щодо неї з питань її
трудових прав, не спростовують її
тверджень про наявність в діях
службових осіб указаних банківських
відділень складу злочину,
передбаченого статтями 172, 173, 175, 364, 365 КК
України. Одночасно звертає увагу на те,
що суд помилково послався на ухвали
слідчого судді Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 19 червня 2013 року та
Апеляційного суду Харківської області
від 27 червня 2013 року. Доводить
істотність порушених її трудових прав,
у тому числі у зв'язку з невиконанням
постановлених на її користь судових
рішень. Указує на формальність
розгляду справи судом апеляційної
інстанції та на її неналежне
повідомлення про дату та час розгляду
її апеляції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який не підтримав касаційну
скаргу ОСОБА_1 та просив залишити її без
задоволення, перевіривши матеріали, на
підставі яких було прийнято рішення
про відмову в порушенні кримінальної
справи, та матеріали справи за скаргою
ОСОБА_1 на зазначену постанову та
обговоривши доводи, викладені в скарзі,
колегія суддів дійшла наступного
висновку.

Істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону є
такі порушення, які перешкодили чи
могли перешкодити судам постановити
законні та обґрунтовані судові
рішення, по справі.

При цьому вирок (постанову) в усякому
разі належить скасувати, якщо це судове
рішення постановлено незаконним
складом суду.

Відповідно до вимог ст. 54 КПК України 1960
року суддя не може брати участь у
розгляді кримінальної справи при
наявності обставин, які викликають
сумнів в його об'єктивності.

З матеріалів, на підставі яких прийнято
рішення про відмову в порушення
кримінальної справи, вбачається, що
суддя Босняк М.М. 18 серпня 2011 року
постановив ухвалу про закриття
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Національного Банку
України, прокуратури Харківської
області, Акціонерного Комерційного
Агропромислового Банку «Україна»,
ОСОБА_2, ліквідатора Акціонерного
Комерційного Агропромислового Банку
«Україна» ОСОБА_3 про визнання
недійсними наказів, записів у трудовій
книжці, невиконанням протесту
в.о. прокурора Харківської області від
22 вересня 1998 року № 07/08-88, поновлення
порушених трудових прав, законних
інтересів по роботі (а.м.139-141).

З копії цього судового рішення видно,
що ОСОБА_1 у порядку цивільного
судочинства намагалася довести
порушення її трудових прав і заявляла
вимогу про їх відновлення та
відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 17 листопада 2011 року
вищевказана ухвала місцевого суду в
частині закриття провадження за
позовом до ОСОБА_2 скасована, а справа в
цій частині направлена для продовження
розгляду до цього ж суду в іншому
складі; в частині закриття провадження
за позовом до прокуратури Харківської
області з підстав, передбачених п.2 ч.1
ст.205 ЦПК України, скасовано, а
провадження в цій частині закрито з
підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК
України; в іншій частині ухвалу
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 18 серпня 2011
року залишено без зміни.

При цьому суддя Босняк М.М., у
провадженні якого знаходився позов про
відновлення порушених трудових прав
ОСОБА_1 і відшкодування їй завданої
шкоди, у тому числі службовими особами
Первомайського відділення Держбанку
СРСР і Первомайського відділення
Агропромбанку СРСР, прийняв до
розгляду та розглядав скаргу ОСОБА_1 на
постанову старшого прокурора
Первомайської міжрайонної прокуратури
Харківської області про відмову в
порушенні кримінальної справи,
винесеної за результатами розгляду
скарги ОСОБА_1 про грубе порушення
законодавства про працю службовими
особами банківських відділень, у тому
числі ОСОБА_2.

Ці обставини викликають сумнів в
об'єктивності головуючого по справі.

Також суддя послався, окрім іншого, і на
постановлене ним рішення, яке було
скасовано у частині, як на законне та
таке, що підтверджує правильність
прийняття рішення про відмову в
порушення кримінальної справи за
статтями 172, 173, 175, 364, 365 КК України.

Що також додатково ставить під сумнів
об'єктивність судді.

Суд апеляційної інстанції не звернув
уваги на зазначене порушення, допущене
судом першої інстанції та постановив
ухвалу всупереч вимогам ст. 377 КПК
України 1960 року належним чином не
зазначивши доводів апеляції, не
мотивувавши своєї ухвали, не надавши
ґрунтовного аналізу доводів апеляції
ОСОБА_1, не співставив наявні у справі
докази та не навів мотивів, з яких
доводи апеляції визнані
безпідставними.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону судові рішення, постановлені за
результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи підлягають
скасуванню, а матеріали - направленню
на новий судовий розгляд.

При новому розгляді скарги місцевому
суду необхідно неухильно дотримати
вимоги ст.236-2 КПК України1960 року,
перевірити доводи скарги й надані
матеріали та прийняти по скарзі
законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960
року, пунктами 11, 15 розділу ХІ
Кримінального процесуального кодексу
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 31 грудня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Харківської області
від 13 березня 2014 року, постановлені за
результатами розгляду скарги ОСОБА_1
на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи скасувати, а
матеріали направити на новий судовий
розгляд.

С у д д і:

_____________________ _____________________ ____________________

М.Й. Вільгушинський С.С. Слинько В.М.
Колесниченко