Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2. і ОСОБА_3,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт. Путила, мешканця АДРЕСА_1,

за участю прокурора ОСОБА_6.,
виправданого ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_7,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор з вимогами про перевірку ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки, без штрафу.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, згідно з наказом директора ДП «Путильське лісове господарство» №8-к від 22 січня 2003 року, будучи призначеним на посаду майстра лісу ДП «Путильське лісове господарство», тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, належним чином не виконав їх та через несумлінне ставлення до цих обов'язків допустив незаконну рубку дерев, яку повинен був і міг виявити.

Так, у липні 2011 року ОСОБА_5 при проведенні огляду закріпленого за ним об'їзду №1 обходу №3 кварталу №8 виділ 12 на площі розміром 1,1 га. с. Семакова, Путильського району Чернівецької області виявив суцільний сухостій, відобразивши цей факт в листку наземної сигналізації від 13.07.2011 року та акті перевірки наземної сигналізації від 15.07.2011 року після чого проведені остаточні заміри площі, що підлягала суцільній санітарній рубці, яка становила 1,1 га, та вирахувано 404 дерева призначених у рубку, про що за участі ОСОБА_5 та під його безпосереднім керівництвом складені акт відводу ділянки під суцільну санітарну рубку та план ділянки, відведеної під суцільну санітарну рубку від 18.07.2011 року, а також відомість дерев, призначених в рубку від 19.07.2011 року. Після визначення детальної матеріальної грошової оцінки на підставі зібраних документів виписано лісорубний квиток, НОМЕР_1 від 22.09.11 року згідно даним якого Путильському лісництву ДП «Путильське лісове господарство» надано дозвіл на здійснення суцільної санітарної рубки 404 дерев на площі 1,1 га. у кварталі №8 виділу 12, в закріпленій за ОСОБА_5 майстерській дільниці. При проведенні санітарної рубки в межах вказаної дільниці у с. Семакова Путильського району Чернівецької області протягом вересня-грудня 2011 року ОСОБА_5 неналежно виконав свої службові обовʼязки, визначені посадовою інструкцією майстра лісу, з якою ОСОБА_5 було ознайомлено під особистий підпис, та не забезпечив дотримання меж санітарної рубки, не перевірив на місці кількість зрубаних дерев та місце їх рубки.

Так, ОСОБА_5, грубо порушуючи вимоги посадової інструкції, та Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, вимоги ст.ст. 86 ,89 Лісового кодексу України , у період 2011-2012 років на території переданого йому під охорону обходу кварталу 8 виділу 12 Путильського лісництва, допустив вчинення незаконних рубок дерев породи ялина, які своєчасно не виявив та не зафіксував, хоча мав реальну можливість і зобовʼязаний був це зробити, так як саме ОСОБА_5 проведено огляд місць заготівлі деревини №35 від 04.04.2012 року, яким зафіксовано суцільну санітарну рубку в кварталі №8 виділу 12 по площі, в який внесені відомості лісорубного квитка, а не фактичні.

При проведенні контрольних обмірів Державною екологічною інспекцією було встановлено, що площа лісосіки становить не 1,1 га, як зафіксував ОСОБА_5 в акті огляду місць заготівлі деревини, а 1,4 га, що є більше допустимої похибки на 27% і є незадовільним відводом, оскільки лісосіка була збільшена на 0,3 га і на цій площі незаконно вирублено 71 дерево породи ялина, тобто на ділянці, що не передбачена матеріалами відводу та лісорубним квитком, не в тому місці та не на тій площі.

Вищевказане є порушенням ст.ст. 12 ,40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» , «Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік», затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 22.11.2010 року №403, ст. 19 Лісового кодексу України .

Крім того, контрольним оглядом виявлено незаконну порубку 7 дерев породи ялина на 30-метрових смугах, суміжних з лісосікою в кварталі №8 виділу 12, яка була здійснена в період 2011-2012 років за відсутності основного дозволу на цю рубку.

Однак ОСОБА_5 неналежним чином виконуючи свої обовʼязки щодо проведення огляду місць заготівлі деревини на 30 метрових смугах, суміжних з лісосікою, через несумлінне ставлення до них, не виявив та не зафіксував незаконну рубку зазначених вище 7 дерев, яка проведена з порушенням вимог ст. ст. 12 , 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» , ст. 19 Лісового кодексу України .

Внаслідок неналежного виконання службових обовʼязків майстра лісу Путильського лісництва ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_5 спричинив державним та суспільним інтересам матеріальні збитки на загальну суму 319 235,37 грн., що є тяжкими наслідками.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року вирок скасовано, а провадження закрито з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у суді і вичерпаністю можливості їх отримати.

Апеляційний суд зазначив, що наданими суду та безпосередньо ним дослідженими доказами винуватість ОСОБА_5 у службовій недбалості в частині збільшення ділянки, відведеної у рубку та вирубки 71 дерева породи ялина, за викладених у вироку обставин, не доведена та вичерпані можливості для їх отримання, оскільки стороною обвинувачення клопотань про дослідження нових доказів, крім зазначених вище, не заявлялось.

Також апеляційним судом вказано про недоведеність винуватості ОСОБА_5 в частині обвинувачення у неналежному виконанні службових обовʼязків щодо невиявлення ним незаконної рубки протягом 2011-2012 років 7 дерев породи ялина на 30-метрових суміжних із лісосікою смугах, на яких проводилась рубка у кварталі №8 виділі №12, оскільки обовʼязок безпосередньо виявляти такі порушення покладено на іншу особу-лісника згідно посадової інструкції останнього. Інших доказів суду не було надано та клопотань в цій частині стороною обвинувачення також не заявлено. Отже, на переконання апеляційного суду, можливість їх отримання для суду вичерпані.

В касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом при постановленні ухвали та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий апеляційний розгляд.

Мотивуючи касаційну скаргу прокурор зазначає про те, що висновки апеляційного суду не підтверджуються дослідженими під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції доказами, а суд апеляційної інстанції, здійснивши лише допит засудженого, в основу свого рішення про закриття кримінального провадження поклав показання інших свідків, не досліджуючи їхні показання безпосередньо, надаючи цим показанням протилежну оцінку. Прокурор вказує на недотримання апеляційним судом вимог ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, а також вимог ст. 419 КПК України, яким повинна відповідати ухвалу апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою касаційну скаргу, виправданого та його захисника, які просили залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення а ухвалу апеляційного суду - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 418 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз'яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу, тобто судові рішення апеляційного суду мають відповідати загальним вимогам до вироків, які мають бути законними, обґрунтованими і вмотивованими.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Згідно з вказаною у ч. 4 ст. 95 КПК України нормою, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Крім того, у судовому рішенні суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Зазначені вимоги закону судом апеляційної інстанції виконано неналежним чином.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України послався у ньому, в тому числі, і на показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

Апеляційний суд, провівши судове слідство, допитав тільки обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_17 Незважаючи на те, що інші свідки судом апеляційної інстанції допитані не були, апеляційний суд у своїй ухвалі послався на показання, які вони давали в суді першої інстанції, та розцінив їх як такі, що спростовують обвинувачення, висунуте органами досудового слідства.

Також апеляційний суд послався в ухвалі на протокол огляду місця події, відомості переліку дерев, акт відводу ділянки, які в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не досліджувались.

Отже рішення апеляційного суду про скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження прийняте на підставі доказів, які не були дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, вказавши в ухвалі про передчасність висновку суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, апеляційний суд дійшов висновку про вичерпаність можливостей отримати докази, чим допустив суперечності.

З урахуванням наведеного, ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, який слід провести з дотриманням всіх вимог закону та за наслідками розгляду апеляційних скарг, постановити законне й обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3