Справа № 333/1422/15-к
Пр. № 1-кп/333/204/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000621 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженому у м. Запоріжжі, українцю, громадянину України, не одруженому, маючому середню освіту, депутатом не являється, офіційно не працюючому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 11.02.2015 приблизно о 14 год. 00 хв. маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, знаходячись в другому під`їзді буд. АДРЕСА_3 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон «Самсунг ОТ-87262» в корпусі чорного кольору, вартістю 900 грн., після чого скориставшись, тим, що потерпіла відволіклась, покинув приміщення будинку, тим самим зловживаючи довірою ОСОБА_6 заволодів вказаним мобільним телефоном. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений просив затвердити угоду.
Потерпіла, також наполягала на затверджені угоди.
Прокурор вважав за можливе затвердити угоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покаранням у виді позбавлення волі строком 2 роки з застосуванням ст. 75 КК України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченим.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду від 27.03.2015 року по кримінальному провадженню № 0000621 про примирення укладену між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ: приєднаний до матеріалів справи постановою слідчого від 14.02.2015 року, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1