печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубівське Антрацитського р-ну Луганської області, стрільця 3-го відділення взводу охорони роти бойового та матеріально-технічного забезпечення, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
22.07.2015 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні сторона кримінального провадження прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 року фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

З матеріалів провадження вбачається, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000202 від 30.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 серпня 2013 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 161 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія 1-го автомобільного відділення автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення, стрільцем 3-го відділення взводу охорони роти бойового та матеріально-технічного забезпечення.

22 серпня 2013 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №161 солдату ОСОБА_4 присвоєно військове звання "старший солдат".

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. 65 Конституції України, ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадянина України, а військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд офіцерів, які проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.

Всупереч вищевказаних вимог, старший солдат ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин 24 жовтня 2014 року не з`явився на службу з відпусти до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, старший солдат ОСОБА_4 вибув у відпустку за сімейними обставинами з 15 по 24 жовтня 2014 року.

Приблизно о 17 год. 00 хв. 24.10.2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 телефонував до старшого солдата ОСОБА_4 але він спочатку не відповідав на дзвінок, а потім знаходився поза зоною досяжності.

Того ж дня, командир роти бойового та матеріально-технічного забезпечення старший лейтенант ОСОБА_6 повідомив рапортом командира військової частини полковника ОСОБА_7 з приводу не прибуття старшого солдата ОСОБА_4 .

До теперішнього часу, старший солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомив, де перебуває на даний час невідомо.

28 листопада 2014 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто не з`явився до місця служби з метою ухилення від військової служби.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 28 листопада 2014 року прокурором оголошено останнього у розшук.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: протоколах допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та в матеріалах службового розслідування.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, який був у встановленому Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України 2012 р., привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України.

Окрім цього, наведені доводи в клопотанні та докази в долучених до клопотання документах дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового слідства.

З огляду на викладене, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 (01014 м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 8А, тел. ) про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл органу досудового розслідування на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана особа на підставі ухвали слідчого судді не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 21 січня 2015 року або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1