печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000215 від 23.12.2014, -

В С Т А Н О В И В :

17.06.2015 старший слідчий в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та просить накласти арешт на корпоративні права учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно», , в користуванні та розпорядженні частками в товаристві з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно», , заборонивши учасникам проводити загальні збори та приймати будь-які рішення на загальних зборах учасників, в тому числі змінювати власників часток, змінювати виконавчий орган, вносити зміни до статутних документів ТОВ «ТІС-Зерно» та до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчим відділомГоловного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як зазначено у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в період з січня по листопад 2014 року службові особи ПАТ «Державна продовольчо зернова корпорація України» () за попередньою змовою з невстановленими особами, вчинили розтрату державних коштів у розмірі 16 мільйонів доларів США, що є особливо великим розміром, внаслідок проведення з порушенням норм законодавства України операцій з експорту зернових культур за зниженою вартістю на користь підконтрольним їм офшорним підприємствам: «SOMERTON BUSINESS LTD», «LIRTAVIS ENTERPRISES LTD» та «FEDCOM EUROPE SART», що мають ознаки фіктивності. Транспортування та відвантаження зерна здійснювалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (), ТОВ «ТІС Зерно» () та ТОВ «ТІС Міндобрива» ().

Слідчий вказує, що у ході проведення досудового розслідування встановлено, що підприємства «SOMERTON BUSINESS LTD», «LIRTAVIS ENTERPRISES LTD», «FEDCOM EUROPE SART», ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс», ТОВ «ТІС-Зерно», ТОВ «ТІС-Міндобрива» та ТОВ «Федкомінвест-Україна» є пов`язаними між собою та фактично контролюються службовими особами ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування, з метою припинення роботи схеми розкрадання державних коштів та майна, а також з метою забезпечення відшкодування в майбутньому збитків, завданих злочином, виникла необхідність накласти арешт на корпоративні права вищевказаних підприємств, які контролюються ОСОБА_5 , та в яких він є засновником безпосередньо чи афілійовано.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна. Слідчим подано клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника володільця майна, оскільки у досудового розслідування наявні підстави вважати, що у разі такого повідомлення заінтересовані особи можуть здійснити дії, спрямовані на відчуження майна, яке підлягає арешту.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 167 КПК України визначено, зокрема, такі критерії майна у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (пункти 1, 4 ч. 2 зазначеної статті).

Посилання слідчого на той факт, що ОСОБА_5 придбав частки в статутному капіталі ТОВ «ТІС-Зерно» за рахунок коштів, які одержані внаслідок вчинення незаконних фінансових операцій в даному випадку є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, безпосередньо ОСОБА_5 не здійснював придбання частки у статутному капіталі ТОВ «ТІС-Зерно». Накладення арешту на корпоративні права всіх учасників ТОВ «ТІС-Зерно» може негативно вплинути на права та інтереси учасників даного товариства, відносно яких матеріали клопотання не містять даних про причетність до кримінального провадження.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає відсутніми передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна, а відтак, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171-173, 309, 372, 392, 532 КПК України,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000215 від 23.12.2014 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1