Справа № 159/1966/15-к
Провадження № 1-кп/159/124/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 14 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000136 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ковель Волинської області, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

- 19 листопада 1998 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 145, ст. 100, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Волинського обласного суду від 25.12.1998 року змінено вирок Ковельського міського суду від 19.11.1998 року та рахується засудженим за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 23.07.2007 по відбуттю строку покарання,

- 28 травня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 15, 185 ч. 5 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 28 травня 2014 року звільнений від призначеного за цим вироком основного покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 2 ЗУ Про амністію у 2014 році,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Стрий Львівської області, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 13 червня 2000 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією мана;

- 17 грудня 2007 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 08 серпня 2011 року Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 28 листопада 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, 24 листопада 2014 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою у групі осіб з обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 17 год. 30 хв. по 18 год. 50 хв., з корисливих мотивів, шляхом злому врізаного замка вхідних дверей за допомогою викрутки та розвідного гайкового ключа, проникли у квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали три пляшки олії торгової марки Майола ємкістю 5 літрів кожна, загальною вартістю 300 грн., монітор марки LG 24MP55HA серійний номер 411NDRFAQ014 вартістю 3500 грн., ноутбук марки Hewlett Packard Compaq 6735s серійний номер CNU9095L97 вартістю 8000 грн., що знаходились у коридорі квартири та ноутбук марки ASUS K501 серійний номер 3N0AS580241127 вартістю 8000 грн., що знаходився у вітальній кімнаті, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 , майнової шкоди на загальну суму 19800 грн. Крім цього таємно викрали жіночу сумку вартістю 300 грн., що висіла на ручці дверей у кладовку, в якій знаходилась косметичка вартістю 50 грн., гребінець вартістю 15 грн. та речі, що не становлять майнової цінності, а саме: флакон ліків Нокспрей, одна пластина таблеток Амізон, флакон парфумів, два ключі до врізного замка з брелком, шпилька для волосся, жіночі колготки, порожня пляшка ємкістю 250 мг. з-під коняку Жан-Жак та жіночий гаманець вартістю 50 грн. з грошима в сумі 99 грн. 65 коп. та речами, що не становлять майнової цінності, а саме сім карткою мобільного оператора ТОВ Астеліт, сім карткою Польського мобільного оператора Heyah, рекламними картками, аркушами паперу з рукописними записами, двома картонними іконами. Також таємно викрали жіночий пуховик вартістю 1000 грн. що висів у коридорі, жіночий гаманець вартістю 50 грн. у вітальній кімнаті квартири, з грошима в сумі 33 злотих 26 грошей, що за курсом валют НБУ становить 222,50 грн. та речами, що не становлять майнової цінності, а сама: студентським квиток та проїзним документом на ім`я ОСОБА_9 , двома банківськими картками Приватбанк № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , шістьма банківськими квитанціями та однією сім карткою Польського мобільного оператора PLAY. Також з меблевого гарнітуру у вітальній кімнаті таємно викрали два жіночі гаманці вартістю 50 грн. кожен, жіночий годинник вартістю 500 грн., жіночу каблучку зі срібла вартістю 150 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_10 , майнової шкоди на загальну суму 2537 грн. 15 коп.

Всього обвинувачений ОСОБА_4 , за попередньою змовою у групі з обвинуваченим ОСОБА_5 таємно викрали майна та грошей на загальну суму 22337 грн. 15 коп.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та по суті пред`явленого обвинувачення показав, що 10.02.2015 року, ввечері мав зустрітись зі своїм знайомим біля фонтана в м. Ковелі. Коли він знаходився там, проходив із речами, а саме із коробками побутової техніки, сумками і таке інше, як йому зараз відомо, свідок ОСОБА_11 , із яким він раніше знайомим не був та напевно злякавшись кинув речі та втік. Серед цих речей коли він оглянув були також жіночі гаманці, а також поліетиленовий пакет, які він забрав в кишеню. Як пізніше виявилось, серед цих речей, які він сховав, був і металевий шуруп та гайковий ключ.

Не заперечував, що він та ОСОБА_12 забрали ці речі та переносили, а коли почули вимогу зупинитись то почали з ними втікати, проте були затримані працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав також та по суті пред`явленого обвинувачення показав, що 10.02.2015 року приїхав в м. Ковель до своїх знайомих та відвідати могилу батька. Перебуваючи у них в квартирі ближче до 19 години йому зателефонував ОСОБА_13 та запропонував зустрітись. Зустрівшись з останнім на бульварі імені Лесі Українки, поблизу огорожі приміщення СБУ помітили якісь речі. Коли побачили працівника міліції та інших осіб, які вимагали зупинитись, вони почали втікати від них. Він та ОСОБА_13 втікали не маючи в руках ніяких речей.

Ніякого відношення до крадіжки він не має, чому наговорюють на нього інші особи йому не відомо.

Незважаючи на невизнання своєї вини їх винуватість підтверджується об`єктивним доказами по справі і зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні ствердив, що 10.02.2015 року, після 17 години, він, дружина та діти, закривши квартиру на врізні замки поїхали до батьків в сільську місцевість. Через певний час на мобільний телефон дочки зателефонували працівники міліції та запитали чи вона не втачала свої документи. Коли відповіла, що такого не було то повідомили їх про проникнення в їхню квартиру. Після 20 години вечора вони повернулись в м. Ковель та виявили, що врізні замки на вхідних дверях зламані, а з квартири була скоєна крадіжка їх особистих речей серед яких два ноутбуки, монітор, жіноча сумочка та інше майно, яке пізніше їм було повернуто працівниками міліції і яке зазначено в обвинуваченні крім підліткового пуховика.

Аналогічні показання дала в судовому засіданні і потерпіла ОСОБА_10 .

Обоє потерпілих жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинувачених не мають.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні ствердив, що 10.02.2015 року він як працівник міліції та двоє членів громадського формування Охорона порядку патрулювали вулицями міста Ковеля. Коли вони біля 18 години 30 хвилин, проходячи по вул. Театральній побачили двох осіб, які несли великі коробки, а в одного із них в руці перебувала жіноча сумочка, що відповідно викликало у них підозру. Тоді хтось із них висловив вимогу незнайомим особам зупинитись, на що вони не зреагували, а стали спочатку йти швидше від них, а потім почали втікати в різні сторони в напрямку привокзальної площі м. Ковеля. Під час переслідування обвинувачені кинули на землю коробки та інше майно. Він переслідував, як зараз йому відомо ОСОБА_12 , а двоє інших ОСОБА_13 . Коли він наздогнав ОСОБА_12 то в його руках був мобільний телефон та ноутбук. Поклавши затриманого на землю він виявив також біля нього навіддалі 0,5 м розвідний гайковий ключ. Через нетривалий проміжок часу на місце затримання ОСОБА_12 підвели і ОСОБА_13 , якого також посадили на землю. Після виклику слідчо-оперативної групи та розмови із затриманими чув як ті повідомляли, що майно, яке перебувало у них вони забрали у якихось неповнолітніх, а також хтось із них сказав, що скоро знову сядуть.

Свідок категорично ствердив, що при затриманні у руках ОСОБА_12 перебував ноутбук, а трохи пізніше він виявив біля нього і розвідний гайковий ключ. Можливість перебування ключа і ноутбука у ОСОБА_13 виключена.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що в день, коли сталась крадіжка з квартири ОСОБА_16 він з 18 до 19 години вечора піднімався по сходовій клітці до своєї квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться у їх спільному будинку. В цей ча назустріч йому слідували двоє незнайомих раніше йому осіб, один з яких був одягнутий в синю куртку з одягнутим на голову капюшоном, що особливо привернуло його увагу, а інший перебував в чорного кольору куртці.

Приблизно через годину до їх будинку приїхали працівники міліції і коли вийшов з квартири на сходову клітку то зрозумів, що з квартири ОСОБА_16 була скоєна крадіжка.

Тоді ж зрозумів, що крадіжку могли скоїти особи, яких він зустрів трохи раніше, про що повідомив працівників міліції. При допиті його в якості свідка на досудовому слідстві працівники міліції показували йому фотознімки затриманих осіб і він з впевненістю може сказати, що особа, яку він зустрів в будинку була одягнута в таку ж куртку синього кольору як і особа, яка була затримана працівниками міліції.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні ствердив, що 10.02.2015 року, біля 19 години, разом з працівником міліції патрулював вулицями м. Ковеля, охороняючи громадський порядок. На одній із вулиць помітили двох осіб, які переносили коробки з побутовою технікою, а в руках одного із них перебувала жіноча сумочка, на що особливо звернув увагу і дана обставина викликала у нього підозру про можливу крадіжку. Один із даних осіб голосно розмовляв, що жінка дура заставила перенести речі. Тоді він крикнув стійте, міліція, після чого останні почали втікати. Бачив, як по дорозі вони кидали коробки, а як йому зараз відомо, ОСОБА_12 продовжував втікати, тримаючи в руках ноутбук. Оскільки обвинувачені розбіглись в різні сторони то вони з колегою переслідували, як йому зараз відомо, ОСОБА_13 , а працівник міліції ОСОБА_12 .

Після затримання ОСОБА_13 вони підвели його до працівника міліції, який перебував із затриманим ОСОБА_12 .

В ході розмови із затриманими дізнались, що вони самі з м. Львова, а в м. Ковель приїхали погостювати. Про речі, які вони переносили повідомили, що вони їх відібрали у малолєток.

Свідок ствердив, що бачив біля ОСОБА_12 розвідний гайковий ключ, а у Столярського з рукава куртки було вилучено гаманець, в якому поряд з іншим лежало і студентське посвідчення з адресою. Пізніше вони виїхали за вказаною адресою та виявили пошкоджені вхідні двері однієї із квартир. Зрозумівши про факт скоєння крадіжки, по телефону повідомили потерпілих.

Свідок також показав, що після виявлення у ОСОБА_18 висловився дивись приховав, а також знову будемо відпочивати, як він зрозумів відбувати покарання в місцях позбавлення волі, а також металевий шуруп.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_20 про те, що вони разом з працівником міліції патрулювали вулицями міста 10.02.2015 року, о 19 годині вечора. Поблизу приміщення СБУ помітили двої осіб, які переносили коробки з побутовою технікою та жіночу сумочку. Тоді ж виникла підозра про можливе скоєння ними крадіжки. Коли крикнули міліція вони почали втікати та по ходу свого руху кидати речі, які вони переносили. Він з колегою затримував ОСОБА_13 , а працівник міліції ОСОБА_12 . Коли вони затриманого підвели до працівника міліції, то останній викликав слідчо-оперативну групу, а він пішов до речей, які викинули обвинувачені, їх охороняти.

- свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що 10.02.2015 року, о 19 годині, до нього зателефонували та попросили про допомогу, оскільки затримали двох осіб. Коли він підїхав на місце пригоди то побачив на землі затриманих, біля одного з яких, поряд з ногою, лежав гайковий ключ. Після приїзду слідчо-оперативної групи у ОСОБА_13 було виявлено в рукаві жіночий гаманець. Більше про обставини скоєного злочину нічого не знає.

Об`єктивність показань допитаних вище потерпілих та свідків підтверджується також і письмовими доказами у справі і зокрема:

- із протоколу огляду місця події від 10 лютого 2015 року слідує, що крадіжка була вчинена із двохкімнатної квартири АДРЕСА_5 , що належить потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка знаходиться на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_6 , шляхом злому вхідних замків на вхідних дверях в квартиру.

- іншим протоколом огляду місця події та протоколом огляду речових доказів встановлено, що 10 лютого 2015 року з 19 години 15 хвилин до 20 години 15 хвилин на узбіччі біля тротуарної доріжки по вул. Косачів в м. Ковелі, поблизу міського парку ім. Лесі Українки знаходились затримані обвинувачені між якими лежав розвідний гаєчний ключ, а також поряд ноутбук марки ASUS. Під час огляду затриманих у Столярського були вилучені оглянуті речі серед яких знаходились два гаманці, один з яких є жіночим в яких знаходились різні речі, в тому числі гроші, пластикова картка на ім`я ОСОБА_22 , пластикова студентська картка на її ім`я, викрутка двостороння, шуруп з металу сірого кольору, в`язка ключів.

- протоколом огляду місця події від 10.02.2015 року підтверджено, що в період з 20 години 40 хвилин до 21 години 20 хвилин працівниками міліції було виявлено та оглянуто подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_7 , речі, серед яких: ноутбук марки НР, упакований телевізор LG, три пластикові ємкості по 5 л олії марки Майола, мобільний телефон, жіночий гаманець, жіноча сумка чорного кольору, в якій знаходились різні речі.

- висновком судов-трасологічної експертизи підтверджено, що металевий шуруп, який був виявлений в одязі ОСОБА_5 при огляді місця події 10.02.2015 року та шурупи, якими кріпилися зовнішні лицеві планки перших і других вхідних дверей, які були виявлені і вилучені при огляді місця події 11.02.2015 року в АДРЕСА_3 мають однакову конструкцію, форми та розміри голівок і стрижнів.

- іншим висновком судово-трасологічної експертизи встановлено, що ушкодження наявні на внутрішніх частинах циліндрових механізмів замків перших і других вхідних дверей характерні для ушкодження циліндрових механізмів замків шляхом злому.

Отже, на підставі аналізу зібраних у справі доказів, суд приходить до глибокого переконання про доведеність скоєння саме обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 інкримінованого їм злочину, так як даний висновок суду підтверджено повністю вище вказаними об`єктивними доказами по справі та вірність кваліфікації дій обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України.

Покликання обвинувачених на ті обставини, що злочин було скоєно раніше засудженим за інший злочин, свідком по даній справі ОСОБА_11 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає їх надуманими, що не підтверджуються жодним дослідженим в судовому засіданні доказом з наступних підстав:

- обоє обвинувачених на протязі всього досудового слідства і при їх затриманні відмовлялись від дачі будь-яких показань, при цьому не стверджували про не скоєння ними злочину.

- показання дані ними в судовому засіданні є суперечливими та не об`єктивними, що дають підстави суду вважати їх такими, що дані з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Саме ці обставини підвтерджені і показаннями свідків, які в судовому засіданні стверджували, що після затримання обвинувачених дізнались від них, що речі виявлені в ході огляду місця події вони відібрали у неповнолітніх та висловлювались, що скоро будуть знову відпочивати, маючи на увазі місця позбвлення волі за скоєну крадіжку.

Суд критично ставиться також до показань свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні, будучи допитаним за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_12 ствердив, що він в місцях позбавлення волі вже перебував 12 років. Останній раз був затриманий за скоєння злочину 13.02.2015 року і на даний час відбуває покарання. Обвинувачених по даній справі по прізвищах, імені та по-батькові не знає, проте впізнав їх в судовому засіданні як осіб, з якими перебував після 13.02.2015 року у слідчому ізоляторі. В розмові з ними він дізнався про їхнє затримання за скоєння крадіжки з квартири в м. Ковелі. Тоді ж він повідомив їх, що саме з цієї квартири він скоїв крадіжку. Про обставини скоєння крадіжки свідок повідомив, що дійсно в день скоєння крадіжки з квартири по АДРЕСА_6 він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Точних деталей не пам`ятає, однак пригадує, що зайшовши в один із під`їздів будинку піднявся на четвертий поверх і розвідним ключем зламав замок на вхідних дерев`яних дверях та проникнув в приміщення квартири з якої викрав коробки з речами, інше майно. Шурупи та інші деталі від замка на місці не залишив, а сховав в поліетиленовий пакет. Викрадені речі виніс з квартири, а пізніше злякавшись невідомої особи, яку зустрів, викинув їх на вулиці.

В ході допиту встановлено, що ОСОБА_23 не зміг пояснити з впевненістю конкретних обставин і зокрема: скільки поверхів в будинку в якому була скоєна крадіжка, скільки цей будинок має під`їздів, з якого матеріалу побудований будинок (панельний, біла чи червона цегла), що знаходиться на подвір`ї будинку, яка квартира з якої була скоєна крадіжка (кількість кімнат), їх місце розташування, обстановка в кімнатах, точне місце знаходження викрадених речей і таке інше, що дає підстави вважати ці показання неправдивими.

Такими ж суд вважає і показання дані свідком ОСОБА_24 , який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_12 та показав, що прийшов з роботи в квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_7 годині, проте точної дати не пам`ятає. В цей час в його квартирі перебував обвинувачений ОСОБА_12 з яким він та дружина перебували до 19 години. В цей час ОСОБА_12 хтось зателефонував, і той повідомив, що йому треба йти. Через незначний проміжок часу він з дитиною вийшли з квартири на подвір`я та чув постріли. В цей вечір ОСОБА_12 до них не вернувся, а наступного дня дружина останнього повідомила, що ОСОБА_12 затриманий працівниками міліції.

Зазначені показання обох свідків суд до уваги не приймає, так як вони суперечать фактичним обставинам справи, а ОСОБА_25 , як добре знайомий з обвинуваченим ОСОБА_12 є зацікавленою особою в результатах розгляду справи.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВРСУ від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Виходячи з цього, суд враховує те, що злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії умисних і є тяжким злочином.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачені раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїли аналогічний злочин, враховуючи значну суму викраденого, суд вважає за необхідне та можливе призначити останнім покарання в межах санкції закону за яким вони притягуються до відповідальності. Суд при цьому враховує їх вік, сімейний та майновий стан, а також стан здоров`я останніх.

На переконання суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, а також запобіганню вчинення ними нових злочинів.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

За вироком Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ухвали Сарнинського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року звільнений умовно-достроково від відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 місяців 20 днів, а тому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з врахуванням даного вироку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді застави, яка була внесена ОСОБА_26 в сумі 24360 грн.

Ч. 11 ст. 182 КПК України, визначено, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Застава, внесена заставодавцем може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Суд вважає за необхідне внесені кошти як заставу повернути ОСОБА_26 після вступу вироку в законну силу.

Доля речових доказів підлягає вирішеню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічних та судово-дактилоскопічних експертиз підлягають стягненню із обвинувачених в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та обрати покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання час утримання під вартою ОСОБА_4 з 10.02.2015 року по 08.04.2015 року.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді застави.

Початок відбуття покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Заставу в сумі 24360 грн., яка не була звернута в дохід держави, повернути заставодавцю ОСОБА_26 після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та обрати покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року, що становить 3 місяці та остаточно визначити до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 10.02.2015 року.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній - утримання під вартою.

Стягнути з засуджених на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічних та судово-дактилоскопічних експертиз, що в загальному становить 1878,48 грн. в рівних частинах, по 939,24 грн. з кожного (код класифікації доходів 24060300 Інші надходження, отримувач коштів: Ковельське УК /м. Ковель/ 24060300, номер рахунку отримувача: 0004, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 37788874, банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській обалсті, код банку отримувача: 803014)

Речові докази, що повернуті потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відповідно до опису обвинувального акта, залишити у власності останніх.

Викрутка, що була вилучені 10 лютого 2015 року у гр. ОСОБА_5 , гайковий ключ, вилучений під час огляду місця події 10 лютого 2015 року по вул. Косачів в м. Ковелі біля ОСОБА_4 , дві частини циліндрових механізнім до двох вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_3 , декоративна планка та два металеві шурупи, якими вона кріпилась до зовнішньої сторони перших вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_3 , декоративна планка та два металеві шурупи, якими вона кріпилась до зовнішньої сторони других вхідних дверей вказаної квартири, вилучені під час огляду місця події 10 лютого 2015 року та метелевий шуруп вилучений 10 лютого 2015 року у гр. ОСОБА_5 , передано на зберігання у камеру збереження речових доказів при Ковельському МВ УМВС України у Волинській області за адресою: вул. Незалежності, 119а м. Ковель Волинської області - знищити як такі, що не становлять цінності.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 протягом вказаного терміну з дня отримання копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1