Справа № 1-391/2008 р.
ВИРОК

Іменем України

07 листопада 2008 року
с. Воєвідченці

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
в складі:

головуючого: судді
Совгири Д.І.,

з участю
секретаря: Цибульської
Т.І.,

прокурора: Михайлини
О.М.,

та
захисника: ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільської виправної
колонії № 114 кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Придністровської Молдавської Республіки, громадянина
Придністровської Молдавської Республіки, росіянина, освіта середня,
неодруженого, жителя м. Бендери Придністровської Молдавської Республіки,
раніше судимого: 1). 03 лютого 2005 року
Київським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років
позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2). 15 травня 2007 року
Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч. 3,
70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуваючого покарання в
Могилів-Подільській ВК УДДПВП України у Вінницькій області (№ 114),

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 травня
2007 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. 15, 185 ч. 3, 185
ч. 3, 70, 71 КК України, до 5 років позбавлення волі. Покарання він відбуває з
15 липня 2006 року, а з 21 листопада 2007 року він відбуває покарання в
Могилів-Подільській виправній колонії УДДПВП України у Вінницькій області (№
114). Однак на шлях виправлення ОСОБА_2 не став і систематично порушував
встановлений порядок відбування покарання. Зокрема, 15 лютого 2008 року
постановою начальника ВК № 114 ОСОБА_2 було переведено до приміщення камерного
типу строком на 1 місяць за те, що він самовільно переліг на інше спальне
місце.

23
лютого 2008 року під час тримання ОСОБА_2 в приміщенні камерного типу з ним
була проведена індивідуально-виховна робота і його було попереджено про
кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, а також 23 лютого 2008 року
йому було оголошено офіційне застереження про можливість притягнення його до
кримінальної відповідальності за вищевказаною статтею КК України.

Однак
після відбуття даного стягнення підсудний не зробив належних висновків і
продовжував злісно порушувати установлений порядок відбування покарання. Так,
19 травня 2008 року близько 17 години 35 хвилин на території, прилеглої до
відділення соціально-психологічної служби № 5, начальник відділення СПС старший
лейтенант внутрішньої служби Юсипенко Василь Іванович пред'явив ОСОБА_2, який
був здоровим, одягнутим за сезоном, взутим та нагодованим, законну вимогу
провести прибирання вказаної території згідно із розпорядком дня та
затвердженим графіком чергування засуджених, забезпечивши останнього всім
необхідним для прибирання інвентарем. Однак підсудний ОСОБА_2 в категоричній
формі, не маючи на те належних підстав, відмовився виконувати законну вимогу
старшого лейтенанта внутрішньої служби Юсипенка В.І.

Підсудний
ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ст. 391
КК України визнав повністю і суду пояснив, що вироком Комінтернівського
районного суду Одеської області від 15 травня 2007 року він був засуджений за
вчинення злочинів, передбачених ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 71 КК України,
до 5 років позбавлення волі. З 21 листопада 2007 року він відбуває покарання в
Могилів-Подільській виправній колонії (№ 114). 15 лютого 2008 року він,
знаходячись в камері, ліг на спальне місце іншого засудженого, оскільки біля
його спального місця засуджені грали в нарди та сильно шуміли. За це його було
притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до приміщення
камерного типу строком на 1 місяць. 23 лютого 2008 року, коли він знаходився в
приміщенні камерного типу, начальник відділення соціально-психологічної служби
Ремеза В.М. провів з ним бесіду і попередив його про можливість настання
кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України. Цього ж дня начальник
ВК-114 Лисенко О.В. офіційно під розписку попередив його про те ж саме.

19
травня 2008 року начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби
Юсипенко В.І. вивів його на територію, прилеглу до відділення
соціально-психологічної служби № 5, і забезпечив його віником та совком, щоб
він прибрав дану територію, оскільки згідно графіку чергувань була його черга
це робити. Однак хоча він був одягнутий та взутий за сезоном, був нормально
нагодованим та здоровим, прибирати територію дільниці він відмовився. Про те,
що за невиконання законної вимоги працівника установи його може бути притягнуто
до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, він знав. У вчиненому
розкаявся.

Оскільки
фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 299 КПК
України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав
недоцільним виклик усіх свідків по справі, а обмежився допитом підсудного та
дослідженням матеріалів справи.

Крім
повного визнання вини підсудним, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 391 КК України підтверджується і матеріалами справи, а саме: рапортом
старшого лейтенанта внутрішньої служби Павлюка Я.В. від 20 травня 2008 року,
яким він доповів начальнику Могилів-Подільської ВК-114 про відмову засудженого
ОСОБА_2 здійснювати прибирання території згідно із графіком та розпорядком дня
(а. с. 4); графіком чергування засуджених відділення СПС № 5 на травень 2008
року, згідно із яким 19 травня 2008 року була черга здійснювати прибирання
засудженого ОСОБА_2 (а. с. 15); розпорядком дня Могилів-Подільської ВК-114, в
якому вказано, що з 17 години 30 хвилин по 18 годину 00 хвилин проводяться
роботи по благоустрою колонії (а. с. 16); довідкою від 21 травня 2008 року про
те, що засуджений ОСОБА_2 продуктами харчування та речовим майном забезпечений
в повному обсязі (а. с. 17); постановою № 138 від 23 листопада 2007 року про
поміщення засудженого ОСОБА_2 в дисциплінарний ізолятор (а. с. 25); постановою
№ 146 від 21 грудня 2007 року про накладення на засудженого ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення (а. с. 44); постановою № 25 від 15 лютого 2008 року
про переведення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу строком на 1
місяць (а. с. 72); планом індивідуально-виховної роботи із засудженим ОСОБА_2,
згідно із яким 23 лютого 2008 року з ним проводилась бесіда про можливість
настання кримінальної відповідальності за злісну непокору представникам
адміністрації установи, передбаченої ст. 391 КК України (а. с. 81); офіційним
застереженням засудженого ОСОБА_2 начальником Могилів-Подільської ВК-114 від 23
лютого 2008 року про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України (а. с.
84) та іншими матеріалами справи.

Зібрані
в судовому засіданні докази свідчать, що підсудний ОСОБА_2, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, протягом року був підданий
стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу за порушення вимог
режиму відбування покарання і здійснив злісну непокору законним вимогам
адміністрації виправної установи, тобто вчинив злочин, передбачений ст.
391 КК України.

При
призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину - злочин, передбачений ст. 391
КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного - негативно
характеризується за місцем відбування покарання, і обставини справи.

Пом'якшуючими
покарання обставинами згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне
сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючою
покарання обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На
підставі вищевикладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного
можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити
йому покарання в межах санкції ст. 391 КК України, пов'язане з позбавленням
волі.

Керуючись
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 391 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного
покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 2 років 8
місяців 9 днів позбавлення волі призначити ОСОБА_2 остаточну міру покарання у
виді 2 (двох) років 11 місяців позбавлення волі.

Строк
відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 07
листопада 2008 року.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: