Справа № 1-43/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2008 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бабича О.П.

при секретарі - Бондарчук Ю.А.

з участю прокурора - Рохман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець, в залі засідань Бобринецького районного суду справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

по ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. вчинив злісне ухилення від сплати встановленням рішенням суду
коштів (аліментів) дитини при слідуючих обставинах.

Так, 14.09.2005 року з нього, рішенням Бобринецького
районного суду Кіровоградської області № 2-613 від 2005 року, стягнуто аліменти
на користь ОСОБА_2, 1973 року народження на утримання їхньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ заробітку (доходу), але
не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину,
щомісячно, починаючи з 29 серпня 2005 року до досягнення повноліття доньки
ОСОБА_3, тобто до 26 березня 2011 року.

З серпня 2005 року по 01.03.2008 року ОСОБА_1умисно,
злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3.

В 2007 році ОСОБА_1. працював на посаді електрика в КП
«Комунальник» та отримував кошти в розмірі 500 грн., але всупереч рішенню суду
аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_3 не сплачував.

В цьому ж році неплатник по усній домовленості
неодноразово працював у громадянки ОСОБА_4, де копав город, пиляв та рубав
дрова, за що отримував кошти в розмірі 50 грн. за кожен раз, але аліменти не
сплачував.

Крім того ОСОБА_1. в 2007 році працював по усній
домовленості у гр. ОСОБА_5, де копав город останньому та отримував кошти в
розмірі 30 грн., з яких аліменти не сплачував.

Громадянин ОСОБА_1. в 2007 році працював у ОСОБА_6, де
допомагав останній по господарству, та отримував кошти в розмірі 25 грн. за
кожен раз і отримавши в сукупності 100 грн. за роботу, з яких аліменти також не
сплачував.

На даний час ОСОБА_1. ніде не працює, навмисно офіційно
на роботу не влаштовується, а проживає за рахунок тимчасових заробітків. В
Бобринецький районний центр зайнятості з питання працевлаштування не звертався.
Неодноразово попереджався ВДВС Бобринецького районного управління юстиції про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів та належних
висновків не зробив і кошти на утримання доньки ОСОБА_3 не сплачує.

Таким чином, внаслідок злісного ухилення ОСОБА_1 від
сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 заборгованість
по виконавчому листу № 2-613 від 14.09.2005 року становить :

- 3
місяці 2005 року = 190,43 грн.

- 12 місяців 2006
року = 1033,02 грн.

- 12 місяців 2007
року = 1992,48 грн.

- 2 місяці 2008
року = 397,80 грн.

А всього станом на 01.03.2008 року заборгованість по
сплаті аліментів становить 3613,73 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1вину свою у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю і показав, що в
1993 році він одружився з громадянкою ОСОБА_2. В цьому ж році від спільного
проживання в них народилася донька ОСОБА_3. В 1999 році він перестав проживати
з дружиною, донька ОСОБА_3 залишилась проживати з матір'ю.

14.09.2005 року з нього
рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області № 2-613 від 2005
року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2, 1973 року народження на утримання
їхньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на дитину, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2005 року до досягнення
повноліття доньки ОСОБА_3, тобто до 26 березня 2011 року.

З серпня 2005 року аліменти
не сплачував, хоч і працював в комбінаті комунальних підприємств на посаді
електрика протягом одного місяця та отримав кошти в розмірі 500 грн., з яких
аліменти не сплачував. З даної організації його було звільнено за прогул.

Також пояснив, що в 2007 році
працював за усною домовленістю у гр. ОСОБА_6, а саме допомагав по господарству
за що отримував продукти харчування та кошти з яких на аліменти не надавав.

В зв'язку з несплатою
аліментів він викликався до Бобринецької РУЮ ВДВС, але заборгованість на даний
час погасити не може, так як ніде не працює та неодноразово попереджався
державним виконавцем, що в разі несплати заборгованості може бути притягнутий
до кримінальної відповідальності.

На даний час проживає за
рахунок тимчасових заробітків у громадян, але з отриманих грошей аліменти не
сплачує та на обліку в РЦЗ не перебуває.

Свою вину визнає повністю та
зобов'язується погасити заборгованість по аліментам в найкоротші строки, при
цьому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

У відповідності до ст.299 КПК
України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним
досліджувати письмові та речові докази по справі, оскільки всі фактичні
обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно
підсудний розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та
істинності його позиції, а також роз'яснив йому, що в такому випадку він буде
позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

Суд, вислухавши сторони
обвинувачення та захисту, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України знайшла своє підтвердження в
судовому засіданні і його діяння правильно кваліфіковане, як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд
враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом
віднесений до категорії невеликої
тяжкості і за своїм характером не несе великої суспільної небезпеки, оскільки
тяжких наслідків не настало.

Особа винного за місцем
проживання характеризується позитивно.

Обставиною справи, що
пом'якшує покарання підсудного - є його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудного - судом встановлено не було.

На підставі викладеного,
враховуючи, що ОСОБА_1. вперше притягується до кримінальної відповідальності,
суд визнає необхідним та достатнім призначити йому покарання в межах санкції
статті обвинувачення з послідуючим звільненням його від призначеного покарання
з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення
можливе без реального відбуття покарання, шляхом встановлення йому іспитового
терміну та покладення обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.321-328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у виді одного року
обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1. від призначеного покарання з випробуванням, якщо він на
протязі одного року, встановленого йому іспитового терміну не вчинить нового
злочину та у відповідності до ст. 76 КК України буде повідомляти орган
кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, а також
періодично з'являтися для реєстрації до цього органу.

Апеляція на вирок може бути
подана через Бобринецький районний суд до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя О.П.Бабич