Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 1кп/523/384/14
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
24.12.2014 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
Ухвалою суду від 12 грудня 2013 року було оголошено розшук обвинуваченого за ч.2 ст.189 КК України ОСОБА_5 , а розгляд кримінального провадження щодо нього зупинено.
О 16 годині 23 грудня 2014 року ОСОБА_5 було затримано ст. о/у СКР Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_6 на підставі вищезазначеного судового рішення.
Прокурором заявлено клопотання, проти якого заперечила сторона захисту, про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на тяжкість вміненого діяння, переховування ОСОБА_5 на протязі року від суду, можливості продовження злочинної діяльності та неправомірного перешкоджання кримінальному провадженню.
З`ясувавши думки учасників процесу суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.
Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Крім того, Парчевський має не погашену та не зняту судимість внаслідок засудження 11 листопада 2002 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 12 років і 6 місяців.
Як вбачається з особистої письмової розписки ОСОБА_5 16 жовтня 2013 року зобов`язався прибути в наступне судове засідання, призначене на 10 годину 4 грудня цього ж року. В силу положень ч.1 та ч.8 ст.135 КК України таке сповіщення є належним.
Незважаючи на зазначене ОСОБА_5 протягом наступного календарного року до суду не прибував, про себе жодним чином суд, прокурора чи орган внутрішніх справ не повідомляв, що зумовило застосування судом до обвинуваченого примусового приводу, а після негативних результатів його виконання наступне оголошення обвинуваченого у розшук із зупиненням провадження.
Незважаючи на отримані в судовому засіданні показання ОСОБА_5 про те, що він не мав намірів переховуватись від суду, очікував офіційного надходження судової повістки, був запевнений своїм захисником адвокатом ОСОБА_7 про те, що провадження фактично завершено через примирення з потерпілою, а також про наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що особисте тривале нез`явлення обвинуваченого до суду, а також відсутність будь-яких доказів про добросовісне і добровільне з`явлення ОСОБА_5 до будь-якого правоохоронного органу з метою офіційно повідомити про себе, прямо свідчать про наміри обвинуваченого ухилитися від судового розгляду даного провадження, в зв`язку із чим, клопотання прокурора слід задовольнити.
Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини вміненого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки це діяння пов`язано із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати у відношенні обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяфі м. Одеси, громадянина України, проживавшого до затримання о 16 годині 00 хвилин 23 грудня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та припиняє свою дію о 15 годині 55 хвилин 20 лютого 2015 року.

Виконання ухвали покласти на начальника Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України Одеській області.

Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточно прийняте в провадженні судове рішення.

Суддя ОСОБА_1