АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/151/15 Справа № Б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаіт, Азербайджан, громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 28 березня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення та є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та здійснення незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження тому забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, можливе лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляціях:

- адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати рішення суду першої інстанції та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави. В обґрунтування своєї скарги, адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а мотиви прийнятого рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, захисник вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної обставини на обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які б унеможливлювали б застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, крім того вважає, що клопотання слідчого не містить обґрунтування наявності ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, оскільки ОСОБА_7 визнав себе винним, у скоєному розкаявся, пояснив що вчинив кримінальне правопорушення в цілях самозахисту, що не є тяжким злочином та не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а зазначеним обставинам не надано належної оцінки;

- адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній висновки зроблені без належного оцінювання сукупності всіх обставин кримінального провадження, які можливо було б встановити з додатків до клопотання про обрання запобіжного заходу та вважає не доведеними ризики зазначені в клопотанні. Скаргу просив розглядати за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного, в режимі відеоконференції, які кожен окремо, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, який підтримав своє клопотання подане до суду першої інстанції, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 27 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.121 КК України.

27 січня 2015 року ОСОБА_7 було затримано і у той же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

29 січня 2015 року слідчий СВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Також слідчий суддя взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , врахував його вік, соціальні зв`язки та родинні стосунки, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, і це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Доводи захисників про позитивні особисті дані щодо їхнього підзахисного, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та визнання своєї вини мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею допущено порушення кримінального процесуального закону при визначенні строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Згідно з частиною другою цієї статті, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.

У відповідності до ч. 5 ст. 115 цього ж Кодексу, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення близько 11.00 год. 27 січня 2015 року, тому встановлений чинним кримінальним процесуальним законом строк тримання його під вартою закінчується 27 березня 2015 року.

При постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді вказані обставини і вимоги закону не були прийняті до уваги, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є підставою для скасування судового рішення, яким було визначено строк тримання під вартою до 28 березня 2015 року, тобто більш ніж 60 днів з моменту затримання ОСОБА_7 .

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку із допущеними порушеннями кримінального процесуального закону та постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2014 року і вважає, що саме цей запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам та виключає можливість застосування щодо підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягала сторона захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити - застосувати до ОСОБА_7 , 1966 року народження, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 27 березня 2015 року.

Судді апеляційного суду: