Провадження № 1/1007/646/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі - Леоненко О.А.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, 11 травня 1970 року

народження , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 держава Азербайджан

росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

одруженого , офіційно не працюючого , проживаючого в

м. Бровари вулиця Незалежності будинок № 16 - б кім. 310

Київської області, раніше не судимого.

у скоєні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3., 15 ч.2, 186 ч.2 КК України (ред. 2001 р.)

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_3 незаконно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, а також вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за таких обставин.

Так, 22 жовтня 2012 року, близько 13 години, підсудний ОСОБА_3 в м.Бровари Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився на охоронюваній території по вул. Радистів № 3, яку арендує приватних підприємець ОСОБА_2 та зберігає своє майно. Там у підсудного, виник намір на таємне викрадення майна, з підсобного приміщення, під яке було переобладнано автобус, і в якому були відкриті двері, що знаходився на вказаній території. В подальшому, підсудний ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через вхідні не закриті двері підсобного приміщення, проник в вказане підсобне приміщення, звідки таємно викрав стартер до автомобіля ЗІЛ -130, вартістю 600 гривні, який на праві власності належав потерпілому ОСОБА_2. Після цього підсудний, з викраденим зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми незаконними злочинними діями, підсудний ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_2, матеріальну шкоду на суму 600 гривні.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії підсудний ОСОБА_3, 22 жовтня 2012 року, близько 13 години 30 хвилин, в м.Бровари Київської області, перебував, на охоронюваній території по вул. Радистів № 3, яку арендує, приватних підприємець ОСОБА_2 та зберігає своє майно автомобіль НОМЕР_1. Там у підсудного, виник намір на викрадення майна, з вказаного автомобіля і він, через незачинені двері проник до салону, де виявив буксировочний трос. В подальшому, підсудний ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу, намагався, повторно, викрасти буксировочний трос вартістю 242 гривні 50 копійки,що на праві власності належав потерпілому ОСОБА_2 однак був замічений охоронцем території та не зміг довести свій злочинний намір до кінця, по причинах, що не залежали від його волі. Своїми незаконними, злочинними діями, підсудний ОСОБА_3 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 242 гривні 50 копійки.

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення в вчиненні злочинів передбачених ст.185 ч.3., ст.ст.15 ч.2. 186 ч.2 КК України.

Підсудний ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, вину в вчиненні злочинів за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що дійсно він 22.10. 2012 року, близько 13 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився на охоронюваній території по вул. Радистів № 3 в м. Бровари Київської області, куди приїхав по будівельні матеріали. Там коли ходив по території, виник намір на викрадення майна, з підсобного приміщення, під яке було переобладнано автобус, і в якому були відкриті двері, що знаходився на вказаній території. В подальшому, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через вхідні не закриті двері, проник в вказане підсобне приміщення, звідки таємно викрав стартер до автомобіля ЗІЛ -130. Після цього викрадене поруч заховав, а сам підійшов в до автомобіля КІА Соул, через незачинені двері проник до салону, де виявив буксировочний трос. В подальшому він, намагався, викрасти буксировочний трос, однак був замічений охоронцем території. Після цього викликали працівників міліції, склали протокол. Він зразу визнав свою вину, написав явку з повинною. На даний час не може пояснити, для чого вчинив крадіжку, через те, що перебував в стані спяніння, просить вибачення у потерпілого. Просить не наказувати суворо, не позбавляти волі, він не подумав, що робив, кається в скоєному, більше подібного не допустить та надати шанс на виправлення.

Підсудній, ОСОБА_3 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, а також вчинення замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_3 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність підсудного ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, на суму 600 гривні, а також вчинення замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, на суму 242 гривні 50 копійки, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує : - за ст. 185 ч.3 КК України / в ред. 2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

- за ст. ст.15 ч.2. 186 ч.2 КК України / в ред. 2001 р./, як замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_3 суд визнає:- визнання вини та каяття в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_3 суд визнає, як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він задовільно характеризується за місцем проживання, хоча вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного спяніння, однак визнав повністю вину та щиро в цьому розкаявся, написав явку з повинною матеріальна шкода відшкодована, значних суспільно-небезпечних наслідків не наступило, потерпілий в судовому засіданні заявив, що не настоює не суворому покаранні, підсудний як особа не є суспільно-небезпечним, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання. Тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі, з звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обовязків передбачених вимогами ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат немає .

Речові докази по справі:- автомобільний стартер та буксировочний трос, що передані під збережну розписку потерпілому ОСОБА_2 (а.с.35-37), після набрання вироком законної чинності, залишити в користуванні потерпілого та дозволити ними розпоряджатися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 ., 15 ч.2. 186 ч.2 КК України (редакція 2001 р.), та призначити йому покарання за цими статтями:

- за ст.185 ч.3 КК України - 3 ( три) роки позбавлення волі.

- за ст.15 ч.2. 186 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно засудженому ОСОБА_3 покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі .

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, в період якого зобовязати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_3 змінити з утримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 ДД ВП України в Чернігівській області на - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази по справі:- автомобільний стартер та буксировочний трос, після набрання вироком законної чинності, залишити в користуванні потерпілого та дозволити ними розпоряджатися.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук