І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 25 вересня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом апеляційної інстанції, та касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на
судові рішення щодо нього.
Вироком Костопільського районного
суду Рівненської області від 23 квітня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 215 КК України (1960 року) на три роки шість місяців
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 50 000 гривень кожному на відшкодування моральної
шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 6 932,35 гривні на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000
гривень - моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_5 1 037,85 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 7 000
гривень - моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_6 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_7 100 гривень на відшкодування моральної шкоди, та на користь
фінансового управління Костопільської райдержадміністрації 469,65 гривень на
відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 12 лютого 2008 року вирок місцевого суду залишено без
зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він 12 листопада 1999 року, приблизно о 18 годині на 117 км автодороги
Городище-Рівне-Старокостянтинів, керуючи належним селянському (фермерському)
господарству “Колос”, Рівненського району Рівненської області, автомобілем
МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_1, завантаженим жомом, рухаючись зі сторони м. Костополя в напрямку м. Сарни,
порушив п.п. 12.2, 12.3, 19.2 Правил дорожнього руху, вчинив наїзд на
велосипедиста ОСОБА_7, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого
потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи рух, ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся
з автомобілем Фольксваген-Гольф № GFJL 326, під керуванням водія ОСОБА_8,
що рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП були смертельно травмовані
водій та пасажир автомобіля Фольксваген-Гольф ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Інші пасажири
цього автомобіля отримали: ОСОБА_4 - тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для
життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 - середньої тяжкості тілесні ушкодження,
ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У касаційному поданні
прокурор посилається на призначення засудженому ОСОБА_1 надмірно м'якого
покарання. Крім того, зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 377 КПК України. Просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу - направити на новий судовий розгляд.

Засуджений ОСОБА_1 у своїй
касаційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, однобічність і неповноту досудового та судового слідства,
зокрема, зазначає, що схема ДТП була перероблена під результати
судово-автотехнічної експертизи, свідки неодноразово змінювали показання також
під результати експертизи, обвинувальний вирок ґрунтується на припущеннях. У
скарзі також йдеться про те, що по справі допущено порушення вимог
кримінально-процесуального закону - слідство проводилося некомпетентною особою,
а судовий розгляд - зацікавленим суддею.
Просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу - направити на
нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України; міркування прокурора, який підтримав касаційне подання
та частково - скаргу; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання та касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вони
підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвала апеляційного суду є рішенням
вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, ухвали, постанови, що
перевіряються в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що
і рішення суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою. Крім
того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 377
КПК України. У ній мають бути наведені докладні
мотиви прийнятого рішення, усі доводи, що містяться в апеляції, мають бути
проаналізовані й жоден із них не повинен залишатися без відповіді.

Однак, як убачається з матеріалів
справи, апеляційний суд при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в апеляційному порядку
не дотримався усіх вимог і положень закону.

Так, у своїй апеляції на вирок
місцевого суду захисник ОСОБА_11 зазначав про те, що справа щодо ОСОБА_1
розглянута з порушенням правил підсудності.

Зазначав захисник і про наявність
обставин, що виключали участь судді, під головуванням якого був постановлений
вирок, у розгляді справи.

В апеляції захисника йшлося й про те, що суд
безпідставно відмовляв у задоволенні клопотань про призначення
судово-автотранспортних експертиз, про виклик у судове засідання свідків та
експертів, надання доручень відповідно до вимог ст. 315-1 КПК України.

Захисник, з наведенням аргументації
своїх доводів, також твердив, що вирок
суду щодо ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях.

Вказував захисник і на те, що суд у
вироку не навів показань свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та не дав їм
оцінки, хоча, на думку захисника, показання цих свідків мають істотне значення
для правильного вирішення справи

Проте, як убачається зі змісту ухвали суду
апеляційної інстанції, жоден із вищенаведених доводів апеляції захисника цим
судом не проаналізований і відповіді на жоден із них не дано, що є порушенням
вимог ст. 377 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає, що
ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з направленням справи
на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки,
повно і всебічно перевірити всі доводи поданих на вирок місцевого суду апеляцій
та постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального
закону.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України, -

у х в а л и л
а:

касаційне подання прокурора та касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 12 лютого 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

судді:

Коновалов В.М.
Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.