Справа 688/604/15-к
№ 1-в/688/70/15
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження працюючого трактористом в ПСГП «Єдність», в силу ст. 89 КК України несудимого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 засуджений 15.02.2002 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ст.ст. 94, 123 ч.2, 117 ч.1, 117 ч.2, 118 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 14 років позбавлення волі.

Початок строку: 17.07.2001 року.

Кінець строку: 17.07.2015 року.

17 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просить замінити невідбуту частину позбавлення волі покарання у виді громадських робіт, оскільки став на шлях виправлення.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню заяви засудженого, зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів, що став на шлях виправлення, оскільки допустив 33 порушення режиму відбування покарання, за що 30 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у трьох випадках обмежились проведенням бесіди індивідуально виховного характеру. Має лише 4 заохочення, 1 непогашене стягнення. Характеризується негативно, перебуває на профілактичному обліку установи як особа з відхиленням психіки, схильна до суїциду та членоушкодження.

Прокурор вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні заяви засудженого з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння тяжких злочинів, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання допустив 30 порушень вимог режиму утримання, які виразились у перешкоджанні проведенню техогляду камери, догляду передачі, обшуку, встановленні міжкамерного зв`язку, порушенні розпорядку дня, форми одягу, дисципліни строю, правил поведінки, пошкодження державного майна, намагання пронести заборонені предмети в камеру ДІЗО, самовільного прогулу на роботі, зберіганні саморобного електроприладу, нетактовної поведінки до працівника адміністрації, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі у виді трьох суворих доган та двічі поміщення у ДІЗО. Одне стягнення не зняте і не погашене у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання отримав чотири заохочення у виді трьох подяк та дострокового зняття раніше накладеного стягнення, за проведення ремонтних робіт приміщень та активну участь у прибиранні локальної дільниці від снігу. Допускає порушення вимог режиму відбування покарання, по відношенню до персоналу не завжди тактовний, може проявляти грубість, починаючи з січня 2010 року не виконує норми виробітку. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт». Засуджений перебуває на профілактичних обліках установи як особа з відхиленням психіки, схильна до суїциду.

Потреба у постійному контролі за засудженим з метою дотримання ним режимних вимог, негативне відношення до праці, про що свідчить нульовий показник норми виробітку, до навчання у зв`язку з його небажання вдосконалювати професійно технічні навички, свідчить про неприпустимість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки цим не буде досягнуто, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України мети покарання виправлення засудженого.

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі. Факти порушення режиму відбування покарання, наявності за весь період відбування покарання 30 стягнень і лише 4 заохочення, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

За наведених обставин, підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1