№1-720
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 грудня 2007 року

м. Київ
Оболонський районний суд м
. Києва в складі
головуючого - судді Т
ютюн Т.М.
при секретарі
Остафійчук К.В.,
за участю прокурора С
иницького О.В.,
потерпілого
ОСОБА_1,
законного представника по
терпілого ОСОБА_2,
захисника
ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в залі суд
у в м. Києві кримінальну спра
ву по обвинуваченню
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, українця
, громадянина України, освіт
а середня, неодруженого, неп
рацюючого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, несудимого,
у вчиненні злочину, передб
аченого ч. 1 ст. 186 КК України,

установив:

10 квітня 2007 року об 11 годині 30 х
вилин ОСОБА_4 , знаходячис
ь біля спеціалізованого ліце
ю № 12, розташованого на вул. Ку
ренівській, 4 в м. Києві, попро
сив у наглядно знайомого ОС
ОБА_1 належний тому мобільн
ий телефон "Sony-EricssonК510І" для здійсн
ення дзвінка. Отримавши теле
фон "Sony-EricssonК510І" вартістю 729 гривен
ь з SIM-карткою оператора мобіл
ьного зв'язку "Life" вартістю 10 гри
вень та грішми на рахунку в су
мі 2 гривні, ОСОБА_4 , реалі
зуючи умисел на відкрите вик
радення чужого майна, скорис
тався тим, що ОСОБА_1 за ст
аном здоров'я не зможе його на
здогнати, та втік з місця вчи
нення злочину. В подальшому
ОСОБА_4 розпорядився викра
деним майном на власний розс
уд, чим завдав потерпілому
ОСОБА_1 матеріальної шкоди
на загальну суму 741 гривня.
У судовому засіданні підсу
дний вину у вчиненні злочину
визнав повністю та показав,
що 10 квітня 2007 року приїхав у сп
еціалізований ліцей № 12, розт
ашований на вул. Куренівські
й, 4 в м. Києві, де завітав до вч
ителів, поспілкувався з ними
. На перерві близько 11 години 30
хвилин він вийшов на вулицю,
де зустрів знайомого ОСОБА
_1 та попросив у потерпілого
мобільний телефон для здійс
нення дзвінка. Коли ОСОБА_1
передав йому телефон "Sony-EricssonК510І
", він, розмовляючи, відійшов
на відстань 5-6 метрів і виріши
в заволодіти телефоном з мет
ою подальшого продажу. Реалі
зуючи умисел, він побіг. ОСО
БА_1 намагався наздогнати й
ого та кричав, щоб він зупини
вся і повернув телефон, але в
ін втік. Наступного дня, зуст
рівшись із знайомим ОСОБА_5
, дав тому покористуватися
телефоном. З того часу ОСОБ
А_5 він не бачив. Він не запер
ечує розміру завданих потерп
ілому збитків - 741 гривня, щиро
кається та запевняє суд, що і
нших злочинів вчинювати не б
уде.
Враховуючи те, що підсудни
й не оспорює фактичні обстав
ини справи і судом встановле
но, що він правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровіль
ності та істинності його поз
ицій, заслухавши думку учасн
иків судового розгляду та ро
з'яснивши їм зміст та правові
наслідки застосування ст. 299 К
ПК України, суд визнає недоці
льним дослідження інших дока
зів у справі.
Суд приходить до висновку,
що винуватість ОСОБА_4. у
вчиненні злочину доведена по
вністю, та кваліфікує його ум
исні дії за ч. 1 ст. 186 КК України
як відкрите викрадення чужо
го майна (грабіж).
Законним представником по
терпілого ОСОБА_2 у справі
заявлено цивільний позов, в
якому позивач просить стягну
ти на її користь 741 гривню у рах
унок відшкодування матеріал
ьної шкоди, завданої злочино
м.
Позивач від позову відмови
лася, посилаючись на те, що ма
теріальні збитки відшкодова
ні в повному обсязі. Суд прийм
ає відмову від позову та пров
адження в цій частині закрив
ає, оскільки відмова від позо
ву не суперечить закону і не п
орушує будь-чиї права, свобод
и чи інтереси.
Призначаючи ОСОБА_4 пок
арання, суд враховує, що він в
чинив умисний злочин середнь
ої тяжкості, особу підсудног
о, який не працює і не навчаєт
ься, до кримінальної відпові
дальності притягується впер
ше.

2
Обставинами, що пом'якшуют
ь покарання, суд визнає щире
каяття підсудного та доброві
льне відшкодування завданог
о збитку.
Обставин, що обтяжують пок
арання, не встановлено.
Суд призначає ОСОБА_4 п
окарання у виді позбавлення
волі, але з урахуванням особи
винного та обставин справи в
важає, що до нього слід засто
сувати ст. 75 КК України і звіль
нити від відбування покаранн
я з випробуванням, оскільки й
ого виправлення можливе без
відбування покарання.
На підставі наведеного, ке
руючись ст. ст. 321, 323, 324 КПК Укра
їни, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у в
чиненні злочину, передбачен
ого ч.1 ст. 186 КК України, і призн
ачити йому покарання у виді п
озбавлення волі на строк 2 /два
/ роки.
На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_4 від від
бування призначеного покара
ння з випробуванням з іспито
вим строком 2 /два/ роки, якщо в
ін протягом іспитового строк
у не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього о
бов'язки.
На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_4. не ви
їжджати за межі України на по
стійне проживання без дозвол
у органу кримінально-виконав
чої системи, повідомляти орг
ани кримінально-виконавчої с
истеми про зміну місця прожи
вання, періодично з'являтися
для реєстрації в органи крим
інально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_4
- взяття під варту - змінити н
а підписку про невиїзд з пост
ійного місця проживання до н
абрання вироком законної сил
и. Звільнити ОСОБА_4. з-під
варти в залі судового засіда
ння.
Прийняти відмову від позов
у ОСОБА_2. Провадження в сп
раві за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 закрити.
На вирок може бути подана ап
еляція до Апеляційного суду
м. Києва через Оболонський ра
йонний суд м. Києва протягом
15 діб з моменту його проголоше
ння.