Номер провадження: 11-кп/785/503/15
Номер справи місцевого суду: 502/2667/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 02 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.м.т. Саменжа, Вологодської області, Російської Федерації, громадянка України, освіта неповна середня, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, до затримання мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , судима:

- 04.02.1997 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 10.11.2003 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. З ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік;

- 08.07.2004 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

- 28.12.2009 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, -

встановив:
ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що 19.07.2014 року близько 14:00 години, знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з гаманця червоного кольору, який лежав на лавці, таємно викрала гроші у сумі 250 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_8 .

Наприкінці липня 2014 року близько 16:00 години, більш точна дата та час органом досудового слідства не встановлені, ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих мотивів, через незачинену хвіртку та вхідні двері, проникла у будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно, що належать ОСОБА_9 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 02.08.2014року о 15:00 годині, ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих мотивів, через незачинену хвіртку та вхідні двері, проникла у будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно, що належать ОСОБА_10 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 260 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, як незаконний та необґрунтований. Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що у неї на утриманні є неповнолітня дитина. Також вказує, що не скоювала правопорушення, не крала гаманець, який лежав на лавці, а знайшла його.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним вирок суду першої інстанції скасувати з направленням провадження на новий судовий розгляд виходячи з наступного.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та звукозапису фіксації судового процесу, судовий розгляд відносно обвинуваченої ОСОБА_7 був проведений у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України ( а.с. 67-68).

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого ст. 381 КПК України.

Апеляційним судом встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконанні.

Як вбачається з вироку суду, висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, як зазначено у вироку, судом першої інстанції зроблений на підставі того, що фактичні обставини справи обвинувачена визнала і підтвердила, щиро розкаялася у вчиненому (а.с.50).

Проте, такий висновок суду не узгоджується з журналом судового засідання та звукозаписом фіксації судового процесу. Відповідно до вказаного аудіозапису, суд першої інстанції, з`ясувавши думку учасників процесу, ухвалив рішення про об`єм дослідження доказів в повному обсязі, розпочавши з допиту обвинуваченої ОСОБА_11 , а потім в разі необхідності визнав доцільним встановити інший порядок. Допитавши обвинувачену, суд визнав її показання такими, що в повному обсязі підтверджують її ви ну, у вчиненні нею інкримінованих їй кримінальних правопорушень і оголосив перерву. Після перерви суду було подано заяву обвинуваченої про скорочений порядок дослідження доказів, судом було роз`яснено їй наслідки цього і суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно характеризуючи даних обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Але, як свідчий запис фіксації судового засідання від 02.02.2015 року, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 у дійсності заперечувала фактичні обставини справи, а саме свою провину в скоєні саме навмисного викрадення гаманця у потерпілої ОСОБА_8 та місце вчинення вказаного кримінального правопорушення, по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_12 обвинувачена не заперечувала тільки викрадення яєць, в причетності до викрадення іншого майна потерпілої себе винною не визнала, також не було належним чином, відповідно до обвинувального акту з`ясовано обставини вчинення викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , та чи було воно поєднане з проникненням у житло, оскільки обвинувачена вказала, що вона часто приходила до потерпілої.

З урахуванням вказаних обставин, наведене свідчить про невиконання судом першої інстанції вимог ст. 349 КПК України, оскільки суд, отримавши покази обвинуваченого, які фактично не були показами про визнання вини в повному обсязі та суперечили обставинам викладеним в обвинувальному акті, зобов`язаний був в повному обсязі провести судовий розгляд та дослідити всі доказі, якими обґрунтовувалось обвинувачення. Недотримання районним судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду справи. Вказане порушення вимог КПК України хоча і не зазначене в ч.2 ст.412 та ч.1 ст.415 КПК України, як підстава для безумовного скасування рішення суду першої інстанції, але з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України визнається апеляційним судом суттєвим, з наступних підстав.

Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановленого факту неналежного невиконання районним судом вимог ст. 349 КПК України при проведенні судового розгляду, який суперечив вимогам положень ст.2 КПК України, фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, колегія суддів вважає наведені порушення вимог кримінально процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК України та ст.ст. 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження, у відповідності до вимог положень ст. 416 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог статті 409 КПК України однією із підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разу підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе в окремих випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вбачається, що 15.10.2014 року прокурором Кілійського району ОСОБА_13 винесено постанову про заміну складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000644 за підозрою ОСОБА_7 у складі: прокурорів прокуратури Кілійського району ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Старшим групи призначено ОСОБА_14 (а.с. 7)

Із матеріалів провадження вбачається, що 24 листопада 2014 року в суді приймав участь прокурор ОСОБА_16 , а 12 грудня 2014 року в підготовчому судовому засіданні приймав участь прокурор ОСОБА_17 (а.с. 18, 23-31), що також підтверджується і аудиозаписом судового засідання.

В апеляційній інстанції прокурор надав суду ксерокопію постанови про заміну групи прокурорів від 15.10.2014 у кримінальному провадженні № 0000644 за підозрою ОСОБА_7 у складі: прокурорів Кілійського району ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . В матеріалах кримінального провадження вказана постанова відсутня, в ході судового розгляду про неї також не заявлялося, про що свідчить аудиозапис фіксації судового процесу, що дає підстави апеляційному суду підстави вважати, що в судовому провадженні приймали участь прокурори, які не мали на то, передбачених чинним законодавством повноважень, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону .

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 апеляційний суд вважає необхідним залишити тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо неврахування всіх обставин у справі щодо обставин вчинення нею кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ч. 2 ст. 415 КПК України, колегія суддів не обговорює. Разом з цим, після виконання вимог ст. 314 КПК України, у разі призначення до судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_11 , суду першої інстанції необхідно дотримуючись вимог КПК України, слід ретельно перевірити доводи обвинуваченої та забезпечити належні умови виконання вимог КПК України щодо прав учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідити надані суду матеріали, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 376, 404, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області
постановив:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 02 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4