Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа: № 10-97
Головуючий у 1-й інстанції: Франько М.Я.
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач у ІІ-й
інстанції: Олексієнко І.С.
22 квітня 2008 року
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:
- судді - Медведенка Ю.С.
суддів
- Олексієнко І.С., Поступайло Н.І.,
з участю прокурора - Шевченко К.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді матеріали за апеляцією помічника прокурора м. Олександрії на
постанову судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 31 березня 2008 року, якою стосовно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Олександрії
Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною
загально-середньою освітою, не одруженого, не працюючого, навчається в ЗНЗ №9
м. Олександрії в ІНФОРМАЦІЯ_2 класі, прож.: АДРЕСА_1, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ст.121 ч.1 КК України - відмовлено в обранні міри запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою.
досудового слідства неповнолітній ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в ніч з
21.03.2008 року на 22.03.2008 року, на ґрунті особистих неприязних відносин
перебуваючи поряд з гуртожитком аграрного технікуму, за адресою АДРЕСА_2,
спричинив потерпілому ОСОБА_2 численні колото-різані поранення в області спини.
Згідно довідки лікаря Олександрійської ЦМЛ №1 у потерпілого виявлені тілесні
ушкодження у вигляді: чотирьох колото-різаних поранень грудної клітини зліва,
два з яких проникаючі в грудну клітину з пошкодженням лівої легені, одного
непроникаючого колото-різаного поранення справа, двох непроникаючих поранень
поперекової області зліва, двох непроникаючих поранень поперекової області
справа, колото-різаних поранень лівої сідниці, лівого стегна, кісті, волосяної
частини голови, лівосторонній гемо-пневмоторакс, що відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх
задоволенні подання слідчого про обрання обвинуваченому ОСОБА_1 міри
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд своє рішення мотивував тим,
що у відповідності до ст.434 КПК України, взяття під варту, як запобіжний захід
може застосовуватись до неповнолітнього лише у виняткових випадках. ОСОБА_1 має
постійне місце проживання, навчається в ЗНЗ №9, а тому останній, залишаючись на
волі, не може перешкодити встановленню обставин по справі, ухилятися від
досудового слідства та суду, перешкоджати проведенню процесуальних дій.
В апеляції помічник прокурора просить постанову суду скасувати, посилаючись
на те, що ОСОБА_1 скоїв тяжкий злочин, а кількість тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя в момент їх спричинення, нанесених потерпіломуОСОБА_2,
вказує на особливу жорстокість вчинення даного злочину, а також знаходячись на
волі матиме реальну можливість уникнути слідства та суду, впливати на свідчення
свідків та потерпілого, тому вважає необхідним обрати ОСОБА_1 запобіжний захід
у вигляді триманні під вартою.
Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив постанову суду скасувати,
перевіривши представлені матеріали справи, та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних
ч. 1 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного,
обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від
дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній
справі або продовжити злочину діяльність, а також для забезпечення виконання
процесуальних рішень.
155 ч. 1 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в
справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення
волі на строк понад три роки.
матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 обвинувачується у
вчиненні тяжкого злочину, а саме у скоєнні умисного тяжкого тілесного
ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в
момент заподіяння (ст.121 ч.1 КК України),
санкцією якого передбачено
покарання у виді позбавлення волі на строк
від 5 до 8 років, а тому з
урахуванням зазначених обставин справи
та відповідно вимог ст. ст. 148, 150, 155 КПК України, та ст. 165-2 КПК України, не вирішуючи
наперед питання про винність особи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно відмовив в
обранні щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, взагалі
не вивчивши ретельно матеріали самої кримінальної справи та не з'ясувавши в
судовому засіданні дійсні обставини справи, а саме, те, що ОСОБА_1 скоїв злочин
при обтяжуючих обставинах, які передбачені п.п.10, 13 ст.67 КК України, тобто
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння з особливою жорстокістю умисно наніс
14 колото-різаних поранень потерпілому, два з яких проникаючі в грудну клітину.
підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляції прокурора, скасувавши постанову суду з направленням справи в той же суд на новий судовий розгляд, але в
іншому складі суду.
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -
помічника прокурора м. Олександрії задовольнити частково. Постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня
2008 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту стосовно обвинуваченого
ОСОБА_1 - скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
СУДДІ: 1._____________________ 2.______________________
3._______________________