УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої-судді Ткачук
Н.В.,

суддів: Гриновецького
Б.М., Іванів О.Й.,

з
участю: прокурора Левенець
Я.І.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши
06 лютого 2008 року у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок
Галицького районного суду від 09.10.2007
року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель
смт. Бурштин Галицького району, українець, громадянин України, неодружений, не
працює, судимий 11.02.2004 року Галицьким райсудом за ст. 189 ч.2 КК України на
4 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 29.06.2005 року Галицьким
райсудом за ст. 185 ч.3 КК України на підставі ст. 71 КК України визнано
покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі засуджений за ст. 185 ч.3 КК України
на 3 роки позбавлення волі.

Справа №11-48/2008 р. Головуючий у І
інстанції Клюба В.В.

Категорія
ст. 185 ч.2 КК України Доповідач:
Ткачук Н.В.

2

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_2
визначено покарання шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим - 4 роки позбавлення
волі.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання
під вартою.

На
підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання за сукупністю вироків,
частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім
вироком Галицького райсуду
від 29.06.2005 року і
остаточно визначено 4 роки 3 місяці
позбавлення волі.

Запобіжний
захід залишено попередній -
тримання під вартою, а строк відбування покарання рахується із 17 травня 2005 року,
зарахувавши в строк покарання перебування ОСОБА_2 під
вартою з 17 травня 2005 року.

За
вироком суду ОСОБА_2
засуджений за те, що він 5.07.2003
року біля 01.00 години в
м. Бурштині з торгового приміщення вчинив таємне викрадення чужого майна,
поєднане з проникненням у приміщення на суму 700 грн.

В апеляціях:

·
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, просить вирок змінити, виключити з резолютивної частини вироку застосування
ст. 71 КК України.

·
засуджений ОСОБА_2, не
заперечуючи вину та правильність кваліфікації, просив пом"якшити йому
покарання.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, яка підтримала свою апеляцію, засудженого ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_1, які просили пом"якшити покарання, перевіривши матеріали
справи, мотиви і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають до
часткового задоволення.

Висновки
суду про винність ОСОБА_2 у
злочині, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи,
сторонами не оспорюються і підтверджуються наведеними у вироку доказами.

Дії ОСОБА_2 за ч.3 ст. 185
КК України кваліфіковано правильно, а призначене йому покарання за даною нормою
закону відповідає вимогам ст. 65
КК України.

Однак
остаточне покарання засудженому ОСОБА_2 за
сукупністю вироків, як правильно зазначено в апеляції прокурора, визначено з
порушенням норм матеріального права.

Так при
постановленні вироку відносно ОСОБА_2 судом
було застосовано ст. 71 КК України, яка в даному випадку не може бути
застосована.

З
матеріалів справи вбачається, що вироком Галицького районного суду 11 лютого 2004 року ОСОБА_2 був засуджений
за злочин вчинений 08.10.2003
року на чотири роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з
іспитовим строком на один рік. Цим

3

же судом 29.06.2005
року ОСОБА_2
засуджено за злочин вчинений 16.06.2004
року та на підставі ст. 71 КК України йому було визначено покарання 4 роки 2 місяці
позбавлення волі. А злочин, за який ОСОБА_2
засуджено апельованим вироком вчинено 05.07.2003
року, тобто до винесення останнього за часом вироку.

За таких
обставин при призначенні останнього покарання суду необхідно було визначити ОСОБА_2 покарання
відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України.

При
визначенні ОСОБА_2
остаточного покарання суд не дотримав вимог закону, змішав установлений порядок
призначення покарання за сукупністю злочинів із правилами призначення покарання
за сукупністю вироків, внаслідок чого припустився помилки.

Колегія
суддів вважає, за необхідне відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_2 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим.

За таких
обставин вирок суду підлягає зміні.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 365,
366, 367 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляції
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та
засудженого ОСОБА_2
задовольнити частково.

Вирок
Галицького районного суду від 09.10.2007
року щодо ОСОБА_2
змінити.

Виключити
із резолютивної та мотивувальної частини вироку застосування ст. 71 КК України і
вважати ОСОБА_2
засудженим за ст. 185 ч.3 КК
України до 3 років позбавлення волі та відповідно до ст. 70 ч.4 КК України
остаточно визначити покарання засудженому шляхом поглинення даного покарання
покаранням за вироком Галицького районного суду від 22.06.2005 року - чотири роки і
два місяці позбавлення волі.

В решті
вирок без зміни.