Справа №1-25/10 03.06.2010 03.06.2010 03.06.2010
Справа № 11-330-2010р. Головуючий І-ї інстанції
Категорія: ст.152ч.3, 153ч.2 ОСОБА_1
187ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Хоміка І.М.

суддів: Кателіна В.П., Маркової Т.О.

за участю прокурора: Іванова А.О.

захисника: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, потерпілої ОСОБА_4, та захисника ОСОБА_3 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2010 року, якою кримінальна справа відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше судимого: 1) 19.03.2001 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 140 ч.2, 140ч.3, 141ч.3 КК України до 5-ти років позбавлення волі; 2) 06.06.2005 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3, 296ч.3 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 06.03.2009 року за постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.02.2009 року в порядку ст. 82 КК України, з заміною не відбутої частини покарання більш мяким видом покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки, з відрахуванням на користь держави 20% заробітку,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст. 187 КК України направлена на додаткове розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 11 липня 2009 року близько 02 години в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось в нанесенні ударів по різним частинам тіла та стисненні шиї потерпілої, відкрито заволоділи особистим майном потерпілої, спричинивши їй матеріальні збитки на суму 2153 грн. та заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Крім того, під час нападу на потерпілу та після заволодіння її майном, ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з оголошенням в розшук, з метою задоволення статевої пристрасті, без добровільної згоди потерпілої, довівши її до безпорадного стану, в результаті чого вона не могла чинити опір, по черзі вступили з нею в статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, після чого задовольнили статеву пристрасть неприродним способом.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 12 квітня 2010 року дана кримінальна справа направлена прокурору для проведення додаткового розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що матеріали справи містять істотні суперечності доказів, отриманих на досудовому слідстві, між собою та доказам, встановленим в судовому засіданні. Вважає за необхідне ідентифікувати особу, слід пальця якої був вилучений під час огляду місця події 11 липня 2009 року з картки оператора мобільного звязку «Джинс», ідентифікувати двох невідомих осіб чоловічої генетичної статі за молекулярно-генетичним аналізом ДНК, перевірити алібі ОСОБА_5 та встановити осіб, які також можуть бути причетними до вчинення злочину. Крім того, зазначає на неправильність висновків щодо такої кваліфікаційної ознаки як безпорадний стан потерпілої, а також недопустимість опису в обвинувальному висновку елементів натуралізації обставин вчиненого злочину проти статевої свободи або статевої недоторканості особи.

В апеляції ст. помічник Вознесенського міжрайонного прокурора просить постанову суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Вважає постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, та винесену з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Вказує, що недоліки досудового слідства, на які послався суд у своїй постанові, можливо усунути шляхом повторних допитів підсудного, потерпілої, виклику та допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, надання судових доручень.

Зазначає, що наявність суперечливих доказів по справі не дає суду підстав для повернення справи на додаткове розслідування, а вимагає від суду правильного їх аналізу та оцінки.

Крім того, зазначає, що судом вказано на достовірність одних доказів перед іншими, що є неприпустимим згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування».

В апеляції потерпіла ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд. Вважає, суд невірно надав тлумачення доказам по справі і дійшов висновку про їх суперечність. Стверджує, що дійсно знаходилась в безпорадному стані, оскільки не мала змоги чинити опір та покликати на допомогу.

В апеляції адвокат підсудного ОСОБА_5 ОСОБА_3 просить постанову суду змінити в частині залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, замінивши на підписку про невиїзд.

Вважає, що під час досудового слідства були поверхово та однобічно досліджені обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому суд вірно дійшов висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування. Однак вважає, що в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд помилково керувався вимогами ч.7 ст. 374 КПК України, тоді як повинен був керуватись вимогами ст. 274 КПК України. Зазначає, що висновки експертиз ставлять під сумнів причетність ОСОБА_5 щодо вчинення злочинів, підсудний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, що дає підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

В запереченнях на апеляцію прокурора та потерпілої ОСОБА_4 захисник ОСОБА_6 просить постанову суду залишити без зміни, мотивуючи це тим, що виявлені судом суперечності та неповнота не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, захисника ОСОБА_3 на підтримку своїх апеляцій, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія вважає, що апеляції прокурора, потерпілої ОСОБА_4 підлягають задоволенню, а апеляція захисника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Наявність суперечливих доказів по справі не дає суду підстав для повернення її на додаткове розслідування, а вимагає від суду правильної їх оцінки та аналізу.

Ці вимоги закону судом не виконані, оскільки перевірити алібі підсудного ОСОБА_7 можливо в ході судового слідства.

Крім того, з метою перевірки та уточнення фактичних даних, одержаних в ході судового слідства, а саме ідентифікування особи, слід пальця руки якої вилучений під час огляду місця події 11 липня 2009 року з картки оператора мобільного звязку «Джинс» та двох невідомих осіб чоловічої генетичної статі за молекулярно-генетичним аналізом ДНК можливо шляхом надання судового доручення на підставі ст. 315-1 КПК України, якщо в цьому є нагальна потреба.

При цьому суду необхідно мати на увазі, що відповідно до вимог ст. 275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудного і тільки в межах предявленого йому обвинувачення.

Що стосується конкретизації пред'явленого ОСОБА_5 обвинувачення, то на підставі ст. 277 КПК України прокурор в ході судового розгляду справи до закінчення судового слідства вправі його змінити.

Таким чином, постанова суду про повернення справи на додаткове розслідування є передчасною, а вимоги і недоліки, зазначені судом в постанові, можуть бути усунені під час судового слідства і не є суттєвими, тобто такими, що перешкоджають розгляду справи в суді.

Підстав для зміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_5, про що просить захисник ОСОБА_3 судова колегія не вбачає.

З таких підстав постанова підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції старшого помічника Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області та потерпілої ОСОБА_4 задовольнити, апеляцію захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2010 року про повернення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 на додаткове розслідування - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: