Справа № 468/2023/14-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
УХВАЛА
іменем УКРАЇНИ
15.10.2014 року м. Баштанка
Слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 скаржників ОСОБА_3 ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6
В судовому засіданні скаржники скаргу підтримали та просили її задовольнити.
В судовому засіданні прокурор прокуратури ОСОБА_6 вважає, що скарга не підлягає задоволенню, так як відсутні для цього законні підстави.
Згідно вимог статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення, щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопо-рушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Враховуючи сукупність вищенаведених обставин та положення вказаної правової норми КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржники мали (та мають) процесуальне право бути визнанні як потерпілими по даному кримінальному провадженню, а тому постанова прокурора підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.2 ст. 307 КПК України.
Висновок прокурора, щодо непідтвердженості самого факту кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на думку слідчого судді, є передчасним враховуючи, що на час прийняття такого рішення прокурором, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню продовжувало здійснюватися та рішення органом досудового розслідування на підставі ст. 284 КПК України, не приймалось.
Крім того, процесуальні документи постановлені слідчим та прокурором в даному кримінальному проваджені суперечать один одному та вимогам кримінального процесуального законодавства і не є послідовними: 22.08.2014 року прокурор виносить постанову і відмовляє визнати потерпілими по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,, в той же час 4.09.2014 року слідчий отримавши клопотання від вказаних осіб постановляє задовольнити його частково (п.2 клопотання) в іншій частині відмовити. Виникає питання - на якій підставі (враховуючи, що прокурор відмовив у визнанні потерпілими) і виходячи з яких норм законодавства слідчий частково задовільнив клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .?...
З тексту постанови прокурора від 22.08.2014 року слідує висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення і тому немає підстав вважати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими, а виходячи зі змісту постанови прокурора від 23.09.2014 року (про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження), вивчивши матеріали кримінального провадження встановлено, що в порушення вимог ст.ст.2,38 КПК слідчим усіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності та повноти досудового розслідування не вжито і це є підставою для її скасування.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що прийнятті рішення є передчасними та незаконними, так як суперечать вимогам кримінального законодавства про захист особи, охорони її прав та свобод, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-308 КПК України слідчий суддя, -
скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя