Справа № 204/8943/13-к
Провадження № 1-кп/204/452/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Некрасова О.О.

при секретарі:
Макарчук А.В.

за участю прокурора:
Таранової Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
кримінальне провадження, внесене 15
листопада 2013 року в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0005330
за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
українця, маючого середню освіту, не
одруженого, не працевлаштованого,
раніше судимого:

- 01.03.1991 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140
КК України до 3-х років 6 місяців
позбавлення волі;

- 09.11.1993 року Кіровським районним
судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 81 КК
України до 2-х років позбавлення волі;

- 18.01.1995 року Красногвардійським
районним судом м. Дніпропетровська за
ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
за ухвалою Дніпропетровського
обласного суду від 14.02.1995 року вирок
змінено, засуджений за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст.
42 КК України до 5 років позбавлення
волі;

- 21.10.2002 року Красногвардійським
районним судом м. Дніпропетровська за
ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років
позбавлення волі;

- 29.12.2008 року Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307,
ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 14.11.2013 року в вечірній час доби
знаходячись в районі розташування вул.
Аптекарська балка в м.
Дніпропетровську, на звалищі побачив
предмет, зовні схожий на кастет, і у
нього раптово виник умисел на носіння
без передбаченого законом дозволу
кастету.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1 знаходячись у вказаному місці
та у вказаний час, підібрав, тим самим
придбав предмет, зовні схожий на
кастет, який став носити при собі в
легкодоступному місці, маючи
можливість швидко ним скористатися, і з
яким пересувався по вулицях м.
Дніпропетровська.

Відповідно до п. 13 ст. 10 Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 року в
обов'язки міліції входить: надання
дозволу на придбання, зберігання,
носіння та перевезення холодної зброї,
вогнепальної зброї, боєприпасів,
вибухових речовин і матеріалів. Крім
того, згідно п. 33 ст. 4 Указу Президента
України № 383/2011 від 06.04.2011 р. «Про
положення про Міністерство внутрішніх
справ України», на міліцію покладено
забезпечення функціонування
дозвільної системи. Згідно зі ст. 2
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Положення про
дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992 року
холодна зброя належить до предметів, на
які поширюється дія дозвільної
системи. На виконання вищевказаних
нормативних актів наказом МВС

України від
21 серпня 1998 року N 622 затверджена
«Інструкція про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку,
перевезення і використання
вогнепальної, пневматичної і холодної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
зазначених патронів, а також
боєприпасів до зброї та вибухових
матеріалів», яка визначає, у тому числі
й порядок видачі дозволів на придбання,
зберігання, носіння і перевезення
холодної зброї.

Так, ОСОБА_1. 15.11.2013 року. приблизно о 16
год. 10 хвл. знаходячись біля будинку № 1
по вул. Філософській в м.
Дніпропетровську, був зупинений
працівниками міліції за порушення
адміністративного законодавства
України - розпиття алкогольних напоїв
у громадському місці, після чого, в
присутності двох понятих, було
проведено огляд речей ОСОБА_1

В ході проведення огляду речей ОСОБА_1,
в присутності двох понятих, на
пропозицію співробітника міліції, з
сумки, яка знаходилась при ньому,
дістав предмет зовні схожий на кастет,
який згідно висновку експерта № 66/03-164
від 21.11.2013 року є контактною, не
клинковою холодною зброєю
ударно-дробильної дії, виготовлений
саморобним способом по типу кастетів,
який ОСОБА_1, порушуючи законодавство
України у сфері дії дозвільної системи,
незаконно носив при собі, без
передбаченого законом дозволу маючи
реальну можливість швидко їм
скористатися.

Умисні дії ОСОБА_1, що виразилися у
носінні кастету без передбаченого
законом дозволу органами досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.
263 КК України.

22 листопада 2013 року між прокурором
прокуратури Красногвардійського
району м. Дніпропетровська юристом
Тарановою Наталією Валентинівною, якій
на підставі ст. 37 КПК України надані
повноваження прокурора у
кримінальному провадженні № 0005330
з одного боку, та підозрюваним у цьому
провадженні ОСОБА_1 з іншого боку
укладено угоду про визнання
винуватості.

Відповідно до угоди, підозрюваний
ОСОБА_1 повністю визнав свою
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення і зобов'язується:

- беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
судовому провадженні;

Сторони погоджуються на призначення
покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст. 263 КК України
у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення
волі із звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1
рік, а також згідно п.3,4 ст. 76 КК України
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді також зазначено, що сторони
розуміють наслідки її укладення та
затвердження, а також наслідки її
невиконання.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому злочині визнав
повністю та щиро розкаявся.

Також суду пояснив, що цілком розуміє:
що він має право на справедливий
судовий розгляд, під час якого сторона
обвинувачення зобов'язана довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для
суду жодного доказового значення; мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадках, передбачених законом, або
захищатися самостійно; допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь; наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 КПК України;
характер обвинувачення; вид покарання.

Обвинувачений також пояснив, що
укладення угоди з його боку є
добровільним, просив суд затвердити
угоду.

Прокурор Таранова Н.В. в судовому
засіданні пояснила, що при укладенні
даної угоди дотримані вимоги і правила
КПК України та КК України, просить
затвердити угоду про визнання
винуватості і призначити
обвинуваченому узгоджену міру
покарання.

Суд, вислухавши думки прокурора та
обвинуваченого доходить таких
висновків.

Відповідно до ст. 469 КПК України, угода
про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання
винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що вчинене
обвинуваченою кримінальне
правопорушення є злочином середньої
тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

На думку суду укладена сторонами угода
про визнання винуватості відповідає
вимогам КПК України: умови угоди не
суперечать вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України, дії
обвинуваченого кваліфіковано
правильно, умови угоди відповідають
інтересам суспільства, не порушують
права, свобод та інтересів сторін та
інших осіб.

Судом також встановлено, що укладення
угоди між сторонами є добровільним,
узгоджене покарання відповідає
загальним правилам призначення
покарань, передбачених КК України, та
відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим
затвердити угоду про визнання
винуватості та призначити
обвинуваченому ОСОБА_1 узгоджену
сторонами міру покарання у вигляді 1
року 6 місяців позбавлення волі із
звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1
рік, а також згідно п.3,4 ст. 76 КК України
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.370, 374, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд -,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання
винуватості укладену 22 листопада 2013
року між прокурором прокуратури
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська юристом Тарановою
Наталією Валентиновною, якій на
підставі ст. 37 КПК України надані
повноваження прокурора у
кримінальному провадженні № 0005330
з одного боку, та підозрюваним у цьому
провадженні (обвинуваченим) ОСОБА_1 з
іншого боку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 263 КК України та призначити йому
покарання у вигляді 1 року 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він в
період іспитового строку - одного року -
не вчинить нового злочину, і буде
виконувати покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
обвинуваченого ОСОБА_1 періодично
з'являтися на реєстрацію в
кримінально-виконавчу інспекцію,
повідомляти цю інспекцію про зміну
свого місця проживання.

Речовий доказ у справі: кастет, що
знаходиться на зберіганні в камері
схову речових доказів
Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
згідно квитанції № 865, номер книги
обліку речових доказів - 8602 - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська
протягом 30 днів з моменту проголошення
з підстав, передбачених ст.394 КПК
України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
а при оскарженні вироку - після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та
прокурору негайно після його
проголошення.

Суддя
О.О.Некрасов