Дата документу Справа № 219/7282/2014-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/500/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 115 ч.2 п.1, 129 ч.1,
187 ч.1, 263 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002305, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Артемівська Донецької області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України,

встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся прокурор ОСОБА_8 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, в якій просить скасувати ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2014 року стосовно ОСОБА_7 , визнати обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002305 стосовно ОСОБА_7 таким, який підлягає розгляду, та зобов`язати Артемівський міськрайонний суд провести попереднє засідання та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

В обґрунтування скарги прокурор зазначив, що посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту, на те, що обвинувальний акт не підписаний прокурором, а лише, крім його затвердження, погоджений прокурором, що не передбачено нормами КПК, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, через те що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 саме затверджений прокурором і підписаний, на що вказує наявність підписів прокурора на 1-му аркуші та 4-й сторінці обвинувального акту, при цьому, на 4-й сторінці, крім того, прямо вказано, що обвинувальний акт затверджено прокурором у приміщенні Артемівської міжрайонної прокуратури.

Решта висновків суду, на думку апелянта, стосується інших обставин досудового провадження, які змісту обвинувального акту, передбаченого ст. 191 ч. 2 КПК України, не стосуються, та, крім того, суперечать матеріалам провадження, зокрема:

- доводи суду про те, що за обвинувальним актом ОСОБА_7 не обвинувачується, а підозрюється у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки на час складання та затвердження обвинувального акту, тобто на 03.11.2014 року, ОСОБА_7 підозрювалася у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, і лише після складання вказаного обвинувального акту і передачі його до суду, тобто 12.12.2014 року, вона набула статусу обвинуваченої і вже після 12.12.2014 року вона стала особою, яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України;

- не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору й те, що прокурором відповідно до вимог ст. 384 КПК України обвинуваченій ОСОБА_7 не роз`яснені можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно неї судом присяжних, через те, що положеннями ст. 384 КПК України прямо передбачено, що прокурор, суд повинні роз`яснити обвинуваченому у скоєнні злочину, за яке передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження відносно нього судом присяжних, проте, враховуючи, що ОСОБА_7 статусу обвинуваченого набула 12.12.2014 року, то на час направлення обвинувального акту до суду прокурор не мав права виконати вимоги ст. 384 КПК України через те, що ОСОБА_7 не мала статусу обвинуваченого, а вважалася особою, якій повідомлено про підозру, тобто підозрюваною. Крім того положення ст. 291 ч. 2 КПК України не містять як обов`язкову вимогу до обвинувального акту виконання положень ст. 384 КПК України і тому не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору;

- не може бути підставою для направлення обвинувального акту прокурору те, що обвинувальний акт містить не передбачені положеннями ст. 291 КПК України відомості щодо цивільних позовів, так як положення ст. 291 ч. 1 КПК України не вказують на те, що відомості щодо цивільних позовів не можуть бути вказані в обвинувальному акті, тобто складений стосовно ОСОБА_7 обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 КПК України, а саме містить всі обов`язкові відомості, що вказані в пунктах з 1 по 9 ч. 2 ст. 291 КПК України;

- апелянт не згоден з висновками суду щодо наявності протиріч в зазначенні часу придбання ОСОБА_7 гранати Ф-1 в епізоді злочинної діяльності за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України і епізоді злочинної діяльності за ст. 263 ч. 1 КК України, вважаючи, що слідчим такі протиріччя допущені не були, оскільки в обох епізодах злочинної діяльності ОСОБА_7 вказаний фактично один і той же час, а саме 20.00 година. Крім того, прокурор зазначив, що зі змісту обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 263 ч. 1 КК України вбачається, що ОСОБА_7 придбала гранату Ф-1, до складу якої входить тротил вагою 50-56 грамів, що, в свою чергу, вказує, що суд неуважно ознайомився з обвинувальним актом, а в обвинуваченні ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України прямо вказано, що потерпілий ОСОБА_9 помер на місті вибуху ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 00 годин 10 хвилин, потерпілий ОСОБА_10 помер в хірургічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01 годині 30 хвилин, тобто, в обвинувальному акті прямо вказано, що вибух відбувся ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 годині 10 хвилин, від якого ОСОБА_9 відразу помер.

Також прокурор зазначив, що думка суду про те, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні обставини кримінального правопорушення викладені суперечливо, неоднозначно, неконкретно та містять протиріччя, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору; суд вийшов за рамки своїх повноважень і фактично взяв на себе функції прокурора по викладенню фактичних обставин кримінальних правопорушень і на стадії підготовчого засідання почав аналізувати викладені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень, що є недопустимим, та, крім того, не вказав, яким чином зазначені судом недоліки обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 можуть позбавити суд визначити межі судового розгляду та прийняття об`єктивного рішення у кримінальному провадженні при тій умові, що обвинувальний акт складений стосовно ОСОБА_7 , якою скоєні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, містить фактичні обставини скоєних нею кримінальних правопорушень, тобто суду надана особа, відносно якої проводиться судовий розгляд і сформоване обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, задоволено клопотання захисника ОСОБА_11 та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002305, щодо ОСОБА_7 за ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, повернутий прокурору Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 та прокурор зобов`язаний усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з моменту набуття чинності ухвали.

Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, суд послався на наступні підстави:

- обвинуваченій ОСОБА_7 прокурором, відповідно до вимог ст. 384 КПК України, не роз`яснені можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно неї судом присяжних, при цьому, письмове роз`яснення прокурора не долучено до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування;

- обвинувальний акт не підписаний прокурором, а лише, крім його затвердження, погоджений прокурором, між тим, погодження обвинувального акту прокурором нормами КПК не передбачено;

- обвинувальний акт містить не передбачені положеннями ст. 291 КПК України відомості щодо цивільних позовів;

- зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 не обвинувачується, а підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, тобто обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення, а навпаки, містить формулювання підозри;

- обвинувальний акт містить протиріччя в зазначенні часу придбання бойових припасів, оскільки при зазначенні фактичних обставин за ст. 115 ч.2 п.1 КК України вказано, що ОСОБА_7 08.09.2014 року, приблизно о 20.00 годині, за місцем свого мешкання, знайшла гранату типу Ф-1, між тим, при зазначенні фактичних обставин за ст. 263 ч. 1 КК України вказано, що ОСОБА_7 08.09.2014 року, в період часу з 18.00 до 20.00 години, за місцем свого проживання знайшла гранату Ф-1, тобто, виходячи зі змісту зазначених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, неможливо зробити висновок щодо конкретного предмету злочину, оскільки, одночасно зазначено, що ОСОБА_12 знайшла гранату типу Ф-1, а також, зазначено, що конструктивно передбачено спорядження корпусів гранат руховою речовиною групи бризантних, нормальної потужності - тротилом масою 50-56 г, які ОСОБА_7 придбала, носила і зберігала.

Зазначені обставини, на думку суду, вказують на суттєві неточності, суперечливості та протиріччя в обвинуваченні, позбавляють суд визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченої та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який не підтримує апеляційну скаргу і вважає, що суд не мав правових підстав для призначення обвинувального акту до судового розгляду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у тому числі такої загальної засади кримінального провадження, як законність, що має безпосереднє відношення і до стадії досудового розслідування, суд при підготовчому судовому засіданні зобов`язаний перевірити зміст обвинувального акту та додатків до нього на відповідність вимогам КПК України з метою його подальшого призначення до розгляду при наявності на те правових підстав.

Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких та інших норм закону відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України.

Частиною другою ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме, у тому числі з іншими відомостями, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення /п.5/.

Зазначені вимоги до обвинувального акту дають достатні підстави для висновку про те, що викладені в ньому фактичні обставини, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення повинні між собою узгоджуватися.

Отже, суд обґрунтовано і вірно дійшов висновку, що фактичні обставини, встановлені досудовим слідством, у тому числі без зазначення часу подій, і викладені в обвинувальному акті по діянням обвинуваченої ОСОБА_7 в період з 08.09.2014 року, не містять ознак кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КПК України, і, відповідно, не містять формулювання обвинувачення за зазначеною частиною статті кримінального закону.

Погоджується колегія суддів і з тим, що обвинувальний акт у порушення вимог ст. 291 КПК України не підписаний прокурором. Не можна вважати належним і те, що обвинувальний акт затверджений прокурором із зазначенням його посади, а не процесуального статусу відповідно до вимог ст. ст. 36, 37 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 384 КПК України, обов`язковим додатком до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, є письмове роз`яснення прокурора обвинуваченій особі у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що по кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 прокурором дотримано не було.

Отже, сукупність порушень, допущених досудовим слідством при складанні обвинувального акту і наведених судом в ухвалі, давали йому достатні підстави для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення по доводам апеляційної скарги, які не базуються на нормах КПК України, у тому числі і в частині вимог по визнанню апеляційною інстанцією обвинувального акту таким, який підлягає розгляду, з покладенням на суд першої інстанції обов`язку по проведенню попереднього (по КПК підготовчого) судового засідання з призначенням судового розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення суду в його резолютивній частині підлягає зміні, виходячи з того, що суд відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України не зазначив підстави для повернення обвинувального акта, а саме як такого, який не відповідає вимогам КПК України, та поклав на прокурора обов`язки, не маючи на те повноважень.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2014 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002305, щодо ОСОБА_7 по обвинуваченню за ст. ст. 115 ч. 2 п. 1, 129 ч. 1, 187 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, прокурору Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 з покладенням на нього обов`язку усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з моменту набуття чинності ухвали, змінити.

Вважати, що обвинувальний акт повертається прокурору Артемівської міжрайонної прокуратури як такий, що не відповідає вимогам КПК України, та виключити з тексту резолютивної частини ухвали рішення про покладення на прокурора обов`язку усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з моменту набуття чинності ухвали.

В решті ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18.02.2015 року вважати строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 продовженим до 25.03.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4