В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який вважається раніше не судимим, -
за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28 лютого 2015 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Оріховиця Ужгородського району Закарпатської області, знайшов на землі поряд зі сміттєвими баками курточку чорного кольору, в лівій кишені якої виявив патрони у кількості 10 шт., які переніс до місця свого фактичного проживання та зберігав при собі до моменту вилучення 07.03.2015 року.

Окрім того, 07 березня 2015 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 3, поблизу ТЦ «Сільпо», запропонував ОСОБА_6 придбати бойові припаси у кількості 10 шт. за 300,00 грн., однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 не зміг, з причин, що не залежали він його волі, оскільки ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із відповідним повідомленням, у зв`язку з чим працівниками міліції було вжито заходів щодо припинення злочину.

З врахуванням наявності угоди про визнання винуватості, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

У судовому засіданні сторони: обвинувачений, який повністю визнав свою вину у скоєному, та прокурор підтвердили факт укладення угоди про визнання винуватості, просили затвердити її судом, з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Із угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов угоди: формулювання підозри, правової кваліфікації дій підозрюваного, який у повному обсязі підозри беззастережно визнав свою винуватість у скоєному.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, та згідно ч. 1 ст. 70 КК України визначили остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що відмовляється від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України та, що він усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди про визнання винуватості, а також, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Перевіривши зміст угоди на її відповідність вимогам КПК України та Кримінального закону, суд прийшов до висновку, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, зміст угод відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вид та розмір покарання, про призначення якого дійшли згоди прокурор та обвинувачений, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, особі обвинуваченого, визначені у межах санкцій ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

З врахуванням наведеного і за відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468 476 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 2015 року в межах кримінального провадження № 0000768 між заступником прокурора м. Ужгород ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази знищити.
Судові витрати у розмірі 247,20 грн. (двісті сорок сім грн. 20 коп.) за проведення експертизи стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1