УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
березня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.,

суддів -
Олійника В.Б., Сінашенка В.Г.,

з участю
прокурора - Шульги Л.О.,

виправданого -
ОСОБА_1,

потерпілої -
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
потерпілої ОСОБА_2 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області,
від 19 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народившийся та мешкаючий: АДРЕСА_1, раніше не судимий,

виправданий за ст. 125 ч. 1 КК
України у зв'язку з недоведеністю його вини в вчиненні злочину,

ВСТАНОВИЛА:

На підстав скарги ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 23 липня 2006 року,
близько 21 години, після того як вона прийшла до їх спільного місця проживання
в АДРЕСА_1, штовхнув її у плечі, у зв'язку з чим вона вдарилась об двері лівою
рукою, а потім наніс удари рукою в обличчя та в ліву частину голови та лівого
вуха, у зв'язку з чим їй були заподіяні легкі тілесні ушкодження, постановою
судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 12 вересня 2006
року, було порушено кримінальну справу за ст. 125 ч. 1 КК України, відносно
ОСОБА_1

Суд, розглянувши справу, дійшов до висновку про
необхідність виправдання підсудного ОСОБА_1, у зв'язку з недоведеністю вини
ОСОБА_1 в заподіянні ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, постановивши про це
виправдувальний вирок відносно ОСОБА_1

На вирок суду від потерпілої ОСОБА_2 надійшла апеляція в
якій ставиться питання про скасування вироку та повернення справи на новий
судовий розгляд.

Потерпіла ОСОБА_2 мотивує свою апеляцію тим, що суд
необгрунтовано постановив по справі виправдувальний вирок, оскільки допустив
однобічність та неповноту судового слідства, а також порушення кримінально -
процесуального закону.

Справа № 11-130 Головуючий
у першій інстанції - Кудін А.М.,

Категорія
- 125 ч. 1 КК України Доповідач
- Олійник В.Б.

Так потерпіла вказує, що суд у вироку зовсім не навів
мотивів щодо неприйняття ним до уваги її та свідків пояснень, крім того не в
повній мірі дослідив по справі докази, що мались по справі.

Заслухавши доповідь судді щодо суті вироку та поданої апеляції, думку
прокурора про задоволення апеляції, пояснення потерпілої про підтримку апеляції
та пояснення виправданого про заперечення апеляції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення.

У відповідності з ст. 334 ч. 4 КПК України, мотивувальна
частина виправдувального вироку повинна містити підстави для виправдання
підсудного з зазначенням мотивів, за яких суд відкидає докази обвинувачення, а
також у мотивувальній частині виправдувального вироку не повинні бути включені
такі формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

В порушення вимог вказаного закону, суд, виправдовуючи
ОСОБА_1 не навів переконливих мотивів в обгрунтування свого висновку про
необхідність виправдування підсудного.

Поряд з цим суд навів в мотивувальній частині вироку такі
формулювання, які ставлять під сумнів законність такого висновку суду.

Колегією суддів було встановлено, що суд при розгляді справи встановив
наявність неприязних взаємостосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. а також факт
ставшогося конфлікту між ними 23 липня 2006 року.

Ці обставини не заперечував в ході судового розгляду
справи і сам підсудний ОСОБА_1

Крім того судом із висновку судово - медичної експертизи
( а. с. 27 ) було встановлено наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень які
кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Також судом з пояснень свідка ОСОБА_3 було встановлено,
що він, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2, підвозив потерпілу, яка скаржилась йому про
конфлікт який стався між нею та її чоловіком.

Колегія суддів вважає, що за наявності встановлених судом
вже тільки цих обставин, суд передчасно дійшов до висновку про необхідність
виправдування ОСОБА_1, оскільки вказані обставини не були спростовані іншими
доказами по справі, які залишились поза увагою суду.

Так суду необхідно було допитати в ході судового слідства
судово - медичного експерта, щодо уточнення дати заподіяння потерпілій ОСОБА_2
тілесних ушкоджень, а також допитати в якості свідків осіб, які бачили
потерпілу по місцю її роботи побитою, щодо локалізації у неї тілесних
ушкоджень, що малися у неї на той час.

Суду також необхідно було допитати службових осіб Охтирського
МРВ УМВС України в Сумській області, які здійснювали перевірку за заявою
ОСОБА_2 про заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_1, щодо наявності у неї
тілесних ушкоджень, на час її звернення, та підстав направлення її для
обстеження судово - медичним експертом.

Колегія судців вважає, що не з'ясування судом вказаних
обставин призвело до допущення судом однобічності та неповноти судового
слідства по справі, що потягло за собою постановления
судом незаконного виправдувального вироку по справі, який у зв'язку з цим
підлягає до скасування, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

Керуючись
ст. ст. 366 - 368; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області,
від 19 грудня 2006 року, відносно

ОСОБА_1, - скасувати, а справу повернути на новий судовий
розгляд до

того ж
суду іншому складу судців.