Справа № 11-315/08 Головуючий в 1
інстанції Квятковський М.С.
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Олексюк Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11 липня 2008 року

Колегія суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Хлапук Л.І.,

суддів - Олексюка Я.М., Матвієнко Н.В.,

з участю прокурора - Смолюка Б.С.,

засудженого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_3,

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 13 травня 2008
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, в порядку ст. 89 КК
України несудимого,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК
України на 5(п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3(три) роки.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено попередню -
підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання
постановлено рахувати ОСОБА_1 з часу приведення вироку до виконання.

Вироком стягнуто з ОСОБА_1. в
дохід держави судові витрати по справі за проведення експертиз в сумі 582 грн.
17 коп. та на користь Луцької міської клінічної лікарні 2901 грн. витрат на
стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Вироком вирішено долю речових
доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим
вироком ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 24 червня 2007 року, близько 5 год. ранку,
керуючи автомобілем ЗАЗ«Славута» державний номер НОМЕР_1, по автодорозі
сполученням Боратин-Луцьк в напрямку м. Луцька, поблизу залізничного переїзду,
на відстані 1500 м. від інформаційного знаку «Боратин» Луцького району, в
напрямку м. Луцька, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи стаж
керування до 2-х років, проявив безпечність та неуважність, рухаючись із
перевищенням швидкості у вказаній ділянці дороги, а саме - не менше 114,0 …
125,8 км/год. при повороті проїзної частини ліворуч, не справився з керуванням,
виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого автомобіль занесло та
виїхавши на ліве узбіччя і з'їхав у кювет, де допустив зіткнення із придорожнім
деревом.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пасажир автомобіля
ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких на місці події помер.

В прямому причинному зв'язку з
виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наступивши ми наслідками
стало грубе порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3(б), 2.9(а), 12.1, 12.6(б) Правил
дорожнього руху (затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10
жовтня 2001 року № 1306).

В своїй апеляції потерпіла ОСОБА_2 не
оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_1 просила
змінити вироку суду першої інстанції та звільнити останнього від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В апеляції захисник ОСОБА_3 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 зазначає
вина останнього недоведена ні досудовим та судовим слідством. Судове слідство
проведено однобічно та неповно. Висновки суду викладені у вироку не
відповідають фактичним обставинам справи, а тому просив вирок суду скасувати і
повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_1 вирок не
оскаржував.

Заслухавши доповідача, який
доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення потерпілої, яка просила
змінити вирок та звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням,
захисника та засудженого, які просили направити справу на новий судовий
розгляд, міркування прокурора, який просив обидві апеляції залишити без
задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляції потерпілої та захисника не підлягає до
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований
висновок про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчинені інкримінованому йому злочині. Такий висновок
ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом
доказах.

Посилання захисника в
апеляції на наявність протиріч, які не усунуті судом, а також на неповноту і
односторонність дослідження доказів, є безпідставними і спростовується
сукупністю доказів досліджуваних судом.

Так, факт
дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом огляду місця події від
24 червня 2007 року, схемою до нього та фототаблицями (а.с. 4-12).

Винуватість засудженого
ОСОБА_1 підтверджується не змінними та послідовними показами свідка ОСОБА_5,
які він давав під час досудового та судового слідства про те, що коли
поверталися на дачу в с. Боратин, на прохання ОСОБА_1 він поступився йому
кермом автомобіля. Під час подальшого руху зустрічний автомобіль збив їм ліве
дзеркало заднього виду. Не зважаючи на заперечення ОСОБА_5, ОСОБА_1 розвернув
автомобіль з метою наздогнати вказаний автомобіль та розібратися з водієм.
ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, вважаючи, що без нього ОСОБА_1та ОСОБА_4 не
поїдуть, однак останні все ж таки поїхали. Він пішов пішки за автомобілем і
через якусь відстань побачив в кюветі свій автомобіль, біля якого лежав мертвий
ОСОБА_4 та непритомний ОСОБА_1

Саме показання свідка ОСОБА_5
про обставини ДТП, які він підтверджував під час відтворення обстановки і
обставин події суд вірно прийняв до уваги, оскільки вони відповідають іншими по
справі доказами (а.с. 63-64,
239).

Відповідно до висновків
комплексної судово-медичної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи
ОСОБА_1 під час ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середньої
степені тяжкості.

Враховуючи залишкову
деформацію кузова автомобіля ЗАЗ «Славута» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в даному випадку під час контактування
автомобіля з придорожнім деревом та після нього в салоні автомобіля неможливе
будь-яке переміщення тіла людини з заднього сидіння на переднє та назовні в
зв'язку із заблокуванням задніх дверей(а.с. 51-54), а тому, ОСОБА_1 не міг
перебувати на задньому місці автомобіля.

Висновок комплексної
судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи колегія суддів вважає,
що є повним, вірним та обґрунтованим та призначення повторної не має підстав.

Також є безпідставним
твердження захисника, те що брат свідка ОСОБА_5, який, як вважає ОСОБА_6 та
захист знаходився за кермом автомобіля, ОСОБА_7 працює в інспекції по особовому
складу УМВС України у Волинській області і має вплив на експертів НДЕКЦ при
УМВС України у Волинській області, а тому вони були заінтересовані в проведенні
вище вказаних експертиз. Дане твердження є надуманим і не підтверджується
будь-якими доказами.

Показання свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які вказували, що свідок ОСОБА_5 мав тілесні ушкодження
спростовуються показами лікаря Волинської обласної клінічної лікарні - свідка
ОСОБА_11 та довідки Волинської обласної клінічної лікарні, в якій сказано, що
ОСОБА_5 24 червня 2007 року оглядався в лікарні відразу після ДТП і будь-яких
тілесних ушкоджень на ньому не було виявлено.

З показань свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 видно, що ОСОБА_5, хоча і
перебував в збудженому стані, однак видимих тілесних ушкоджень не мав. При
цьому, свідки ОСОБА_19 ОСОБА_20, ОСОБА_21 ствердили, що ОСОБА_5 пояснював на час
ДТП в автомобілі не був, а вийшов раніше.

Безпідставним є твердження в
своїй апеляції захисника ОСОБА_3, про те, що суд неправомірно відмовив в
приєднанні до матеріалів справи заключення спеціаліста ОСОБА_22. 05.03.2008
року, оскільки даний висновок не призначався ні судовим ні досудовим слідством,
а тому не може братися до уваги.

Встановлені судом конкретні
обставини справи спростовують твердження захисника в апеляції про непричетність
його підзахисного ОСОБА_1 до злочину за який він засуджений.

Обставини, які б ставили під
сумнів достовірність зібраних у справі доказів та правильність висновків суду
про винність ОСОБА_1 у злочині, за який він засуджений, не встановлено.

При перевірці справи також не
встановлено порушень кримінально-процесуального закону, які б могли перешкодити
суду, повно і всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване
рішення.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 296
КК України кваліфіковано правильно.

Апеляція потерпілої ОСОБА_2
також не підлягає до задоволенню, оскільки ОСОБА_1 призначено покарання у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з врахуванням характеру і
ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання
обставини

Як видно з матеріалів справи
ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин,
і знову вчинив тяжкий злочин, при цьому перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Пом'якшуючих покарання
обставин колегія суддів не вбачає.

Обране покарання засудженому
ОСОБА_1 є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів.

Підстав для скасування вироку
з направленням справи на новий судовий розгляд чи пом'якшення покарання колегія
суддів не вбачає.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції потерпілої ОСОБА_2та
захисника ОСОБА_3в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Луцького міськрайонного суду від 13 травня 2008 року відносно ОСОБА_1 -
без змін.

Головуючий підпис Л.І. Хлапук

Судді підпис підпис Н.В. Матвієнко, Я.М. Олексюк

Оригіналу відповідає:

Суддя Апеляційного суду

Волинської області Л.І.
Хлапук