Справа № 627/1471/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2013 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючий: суддя Остапов
М.О.,

при секретарі Касьян
І.Б.,

з участю прокурора Луньова В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснокутськ Харківської області
кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Червоний Прапор, Краснокутського
району, Харківської області,
українець, громадянин України, має
середню освіту, проживаючий АДРЕСА_1,
зареєстрований АДРЕСА_2, працюючий
робочим Мурафського цукрового заводу,
силу ст.89 КК України, не судимий; -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, згідно виконавчого листа
Краснокутського районного суду
Харківської області №2-648- 2004р. від
27.04.2004 року, виданого Краснокутським
районним судом Харківської області,
забов'язаний сплачувати на користь
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, в
розмірі ? частини усіх видів заробітку
і до досягнення повноліття дитини, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 19 квітня 2004 року.

Але, ОСОБА_1, злісно ухиляючись від
сплати аліментів, на обліку в
Краснокутському районному центрі
зайнятості не перебував, працюючи на
тимчасових роботах і отримуючи
грошові кошти не сплачував аліменти та
не надавав будь - якої матеріальної
допомоги ОСОБА_1 на утримання доньки -
ОСОБА_3, в результаті чого, внаслідок
умисних дій ОСОБА_1, який злісно
ухилявся від сплати аліментів, всього
сума заборгованості по аліментам
станом на 01.09.2013 року склала 27122 грн. 72
коп.

Так, відповідно до довідки - розрахунку
наданою ВДВС Краснокутського РУЮ від 26
вересня 2013 року, ОСОБА_1 повинен
щомісячно сплачувати кошти на користь
ОСОБА_2 Проте ОСОБА_1 не виконував
вказаний обов'язок в повному обсязі,
відповідно вказаної
довідки-розрахунку загальна сума
заборгованості по виплаті аліментів
складає 27322 грн. 72 коп.

Допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_1, вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті визнав повністю.

Свідчення ОСОБА_1 є послідовними і
логічними.

Враховуючи те, що обвинувачений
ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою
вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину при обставинах, викладених у
обвинувальному акті та беручи до уваги,
що прокурор також не оспорював
фактичні обставини провадження, і
судом встановлено, що учасники
судового провадження, в тому числі
обвинувачений, правильно розуміють
зміст цих обставин та відсутні сумніву
щодо добровільності його позиції,
роз'яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про те, що у такому випадку він
буде позбавлений права оспорювати
фактичні обставини провадження у
апеляційному порядку, вислухавши думку
учасників судового провадження, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд
визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

Враховуючи викладене, суд,
допитавши обвинуваченого, дослідивши
матеріали кримінального провадження,
що характеризують особу
обвинуваченого, прийшов до висновку, що
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому злочину доведена
повністю.

На підставі викладеного, суд
кваліфікує діяння ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КК
України, а саме:

· злісне ухилення від сплати,
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів),

Призначаючи міру покарання ОСОБА_1
суд у відповідності до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, який
відноситься до злочинів невеликої
тяжкості, особу обвінуваченого, який не
працює, за місцем проживання
характеризується позитивно, на обліку
у лікарів нарколога і психіатра не
перебуває.

Обставиною, яка пом'якшує
покарання обвинуваченого ОСОБА_1
згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире
каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 згідно ст. 67 КК
України суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання
має на меті не тільки кару, а й
виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини
справи, ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, дані,
що характеризують особу
обвинуваченого, суд приходить до
висновку про те, що виправлення та
перевиховання можливе без ізоляції
його від суспільства, тобто суд вважає
можливим призначити обвинуваченому
ОСОБА_1 міру покарання не пов'язану з
обмеженням волі. На погляд суду,
зазначене покарання буде необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження нових кримінальних
правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
на стадії досудового розслідування не
обирався. Підстав для обрання
запобіжного заходу до набрання вироком
законної сили суд не вбачає.

По провадженні цивільний позов
не заявлявся.

Процесуальні витрати не
понесені.

Речові докази по справі
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України та призначити йому покарання
за цим законом у вигляді 120 (ста
двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Вирок може бути оскаржений з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України, до апеляційного суду
Харківської області через
Краснокутський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Суддя М. О. Остапов