Справа №1-325/2008 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді –

Стрижеуса А.М.

при секретарі -

Алтоковій С.О.

за участю прокурора -

Коваленко Л.Б.

адвоката -

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1
,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1
, раніше судимий: 28 листопада 2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на один рік,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
18 листопада 2007 року приблизно в 00 годин 15 хвилин, знаходячись в приміщенні лікарні
АДРЕСА_2
, де знаходивсь на стаціонарному лакуванні, на грунтi раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень,
ОСОБА_1
умисно наніс два удари ножем по тулубу
ОСОБА_3
, чим спричинив потерпілому
ОСОБА_3
згідно висновку судово - медичної експертизи № 63/к від 05 лютого 2008 року, тілесні ушкодження у вигляді: рана на задній поверхні грудної клітини зліва на рiвнi 4-го мiжребiр’я, розміром 3,0 х 1,0 см., від якої у напрямку спереду назад відходить раневий канал з ушкодженням по його ходу м’яких тканин даної анатомічної ділянки, i який проникає в ліву плевральну порожнину, крововилив в ліву плевральну порожнину – проникаюче колото - різане поранення грудей; рана лівої скроні розміром

2 х 0,2

см. (морфологія рани в наданій документації не вказана).

Вищезазначені ушкодження – проникаюче колото - різане поранення грудей, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) . Рана лівої сторони - до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров’я (за критерієм тривалості розладу здоров’я) .

Згідно

висновку судово – медичної (медико - криміналістичної) експертизи № 20 від 20 лютого 2008 року, на фуфайці натільній
ОСОБА_3
, наявні два пошкодження, розміщені на спині; перше з яких співпадає по локалізації з раною та тілом. Обидва дослідженні пошкодження на фуфайці натільній
ОСОБА_3
, утворені колючо – ріжучою дією однобічно - гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок ІІ – подібного січення та лезо. Пошкодження на одязі
ОСОБА_3
, могли бути утворені клинком ножа наданого на дослідження.

Винність
ОСОБА_1
у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів та досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий
ОСОБА_3
суду показав, що приблизно з 12 листопада 2007 року він перебував на лакуванні в лікарні
АДРЕСА_2
з діагнозом лівостороння пневмонія. Під час лікування він знаходився в палаті №6 даної лікарні, разом з ним в палаті лікувалися шість чоловіків, яких він знав наглядно.

17 листопада 2007 року до палати в якій він лежав підселили раніше йому невідомого чоловіка на ім’я
ОСОБА_1
, як він потім дізнався це був
ОСОБА_1
, з яким він не спілкувався.

Приблизно о 22 годині цього ж дня в палаті всі відпочивали. Він вийшов на коридор та читав книгу приблизно до 00 годин 00 хвилин. Після того, як він закінчив читати книгу, він зайшов до своєї палати та направився до ліжка, яке знаходилось з правої сторони від входу, після першого ліжка, яке на той час було пусте. Після того, як він зайшов в палату ніхто з неї не виходив. Світло в палаті не вмикав і коли він підійшов до ліжка, відчув один удар в ліву частину спини, чим саме він не зрозумів, обернувшись він відразу відчув один удар ножем в область голови, а саме в лівий висок. Перед ним стояв чоловік, хто саме він відразу не впізнав оскільки в палаті було темно, тільки з вікна відбивалося світло. Від нанесених йому ударів він голосно закричав і відчув, що по його тілу біжить кров, а саме з тих місць в які наносили удари. Він зробив два чи три кроки в бік вікна і в цей час увімкнули світло, а саме чоловік на ім’я
ОСОБА_4
, який лежав на сусідньому від нього ліжку. Коли увімкнули світло, він помітив, що
ОСОБА_1
стояв біля вхідних дверей до палати та тримав у руці ніж, він зрозумів, що удари ножем йому наніс саме він. Відразу до палати забігли медсестри та забрали
ОСОБА_1
в коридор, він в цей час сів на стілець і відчув, що йому не вистачає повітря. Після цього, його забрала медсестра та відвела в операційну, де йому надали медичну допомогу і викликали швидку, яка доставила його до лікарні швидкої медичної допомоги в операційне відділення де його прооперували.

З
ОСОБА_1
. він не сварився, в дружні стосунки з ним не вступав, чому він наніс йому удари ножем не знає.

Свідок
ОСОБА_4
суду показав, що з 13 листопада 2007 року він знаходився на лікуванні в лікарні
АДРЕСА_2
. Він лежав в шостій палаті, в якій станом на 18 листопада 2007 року знаходилось ще п’ять чоловіків,
ОСОБА_5
, два чоловіки похилого віку,
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3

ОСОБА_1
потрапив до лікарні 17 листопада 2007 року, поводив себе збуджено, постійно ходив по палаті. Конфліктних ситуацій між
ОСОБА_1
. та іншими хворими, в тому числі і
ОСОБА_3
він не помічав.

17 листопада 2007 року приблизно о 23 годині 25 хвилин він ліг відпочивати, двоє хворих похилого віку вже спали,
ОСОБА_3
читав книгу на коридорі,
ОСОБА_1
в палаті не було. Прокинувся він криків, піднявшись з ліжка він побачив, що
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
стояли один навпроти одного на відстані приблизно два метри. Він став між ними та відштовхнув
ОСОБА_1
рукою. Після цього,
ОСОБА_1
вибіг з палати на коридор і почав щось кричати. Він увімкнув світло та побачив, що підлога в палаті забризкана кров’ю, а також помітив, що
ОСОБА_3
поранений в область спини та голови. Потім до палати зайшла медсестра та забрала
ОСОБА_3
в маніпуляцій ний кабінет де робили йому перев’язки. Також пояснив, що ножа в руках
ОСОБА_1
не бачив, оскільки в палаті було темно.

Свідок
ОСОБА_5
, покази якого були оголошені в судовому засіданні, на досудовому слідстві показав, що з 05 листопада 2007 року по 20 листопада 2007 року він перебував на лікуванні в лікарні
АДРЕСА_2
. Він лежав в шостій палаті, в якій знаходилось ще п’ять чоловіків, поміж них були
ОСОБА_3
та
ОСОБА_1
Останнього підсилили в палату 17 листопада 2007 року приблизно о 12 годині, він поводив себе дивно, проявляв не зрозумілу агресивність, постійно ходив по палаті і по коридору. Ніяких конфліктних ситуацій між ним та іншими пацієнтами, в тому числі і з
ОСОБА_3
, не було.

17 листопада 2007 року приблизно о 22 годині він ліг спати і заснув. Приблизно о 23 годині він прокинувся та пішов до вбиральні. Коли він виходив, то
ОСОБА_3
сидів у коридорі за столом та читав книжку. Повернувшись, він сказав кілька слів
ОСОБА_3
, який продовжував читати і зайшов до палати. Коли він пройшов до середини палати на нього кинувся
ОСОБА_1
, схопивши його лівою рукою за одяг, в цей час він побачив з занесеній над ним правій руці
ОСОБА_1
ніж, який блисну у світлі, що падало з дверей. Потім
ОСОБА_1
відштовхнув його в бік ліжка і жестами показав йому щось. Він зрозумів, що краще лежати тихо. Потім
ОСОБА_1
стояв за дверима і у щілину спостерігав за тим, що відбувається в коридорі. Так продовжувалось приблизно 30 хвилин. Коли
ОСОБА_3
зайшов до палати і пройшов приблизно 2 метри,
ОСОБА_1
підскочив до нього ззаду і вдарив ножем у спину.
ОСОБА_3
скрикнув і присів, потім відскочив у глиб палати і схопився за стілець. В цей час прокинувся чоловік на ім’я
ОСОБА_4
і став між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_1
. Закричав якусь нісенітницю типу „Мене хочуть убити”,
ОСОБА_1
вийшов з палати. Також суду показав, що ні
ОСОБА_3
ні хлопець на ім’я
ОСОБА_4
ніякого фізично впливу на
ОСОБА_1
не здійснювали. Наступного дня він виявив відсутність свого кухонного ножа з чорною рукояткою, який він останній раз бачив напередодні увечері, коли лягав спати, він лежав на тумбочці біля його ліжка.

Крім того вина підсудного
ОСОБА_1
підтверджується:

•
Протоколом огляду місця події від 18 листопада 2007 року, під час якого було виявлено та вилучено у коридорі лікарні
АДРЕСА_2
ніж /а.с. 16-17/;

•
Протоколом огляду від 23 листопада 2008 року, під час якого у потерпілого
ОСОБА_3
було вилучено футболку в яку він був одягнутий в момент нанесення йому тілесних ушкоджень /а.с.18/;

•
Висновком судово-медичної експертизи №63/к від 05 лютого 2008 року;

•
Висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №20/МК від 20 лютого 2008 року /а.с.64-71.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що
ОСОБА_1
вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Однак, під час судового слідства
ОСОБА_1
була проведена стаціонарна комплексна судово нарколого-психіатрична експертиза.

Згідно висновку стаціонарної комплексної судово нарколого-психіатричної експертизи №241 від 08 липня 2008 року, "в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння,
ОСОБА_1
виявляв ознаки шизофренії параноїдної і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час
ОСОБА_1
виявляє ознаки шизофренії параноїдної і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом /т.2 а.с.44-48/.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Оскільки
ОСОБА_1
вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, тому його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, застосувавши у відповідності до вимог п. 1 ст. 93 КК України примусовий захід медичного характеру.

При обранні
ОСОБА_1
виду примусового заходу медичного характеру, суд, у відповідності до вимог ст. 94 КК України, врахував характер та тяжкість його захворювання, тяжкість вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, ступінь небезпечності психічно-хворого для себе та інших осіб – і вважає, що
ОСОБА_1
необхідно призначити примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про необхідність застосування до
ОСОБА_1
примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, то суд вважає за необхідне скасувати
ОСОБА_1
. запобіжний захід, у вигляді утримання під вартою проживання, з часу доставки його до психіатричної лікарні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 419-421 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, застосувавши до нього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Скасувати
ОСОБА_1
запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань, з часу доставки його до психіатричного закладу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва на протязі 7 діб.

Суддя: