Справа
№5-172/07
ПОСТАНОВА

29 березня 2007 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Смоляра А.О.

при секретарі: Мандрик А.М.

за участю прокурора: Груздева А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси
подання Черкаської виправної колонії № 62 відносно ОСОБА_1, 1978 року народження,
раніше не судимого за даною справою засудженого 11.03. 1998 року Кіровоградським
обласним судом за статтями 142 ч.3, 93 п.»а», «і», 17 ч.2, 93 п. «а»,
«г», «ж», 42 КК України до 13 років позбавлення волі у ВК посиленого режиму з конфіскацією
всього особистого майна. Ухвалою Верховного Суду України від 28.05.1998 року
вирок Кіровоградського облсуду від 11.03.1998 року змінений - виключено ст.. 17, 93 п. «ж» КК України. В решті вирок залишено без змін

про застосування умовно-дострокового
звільнення, -

Початок відбуття покарання:
09.04.1997 року. Кінець відбуття покарання 09.04.2010 року.

ВСТАНОВИВ:

Черкаською ВТК-62 та спостережною комісією Придніпровського райвиконкому м.
Черкаси до Придніпровського районного суду м.
Черкаси направлено подання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_1.

Засуджений ОСОБА_1 суду пояснив, що кається в скоєному ним злочині, просив
суд врахувати його поведінку та звільнити його умовно-достроково.

Представник ВК
№62, Волошин А.П. пояснив, що засуджений став на шлях виправлення, має 13 заохочень, жодного стягнення, зарекомендував себе з
позитивної сторони, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

Заслухавши:
висновок представника адміністрації ВК 62, засудженого, думку прокурора, який вважає що подання не підлягає до
задоволення, дослідивши матеріали справи
та особову справу засудженого, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути застосоване,
якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє
виправлення.

В колонії засуджений перебуває з 01.03.1998 року, хоча стягнень і не мав,
але протягом перших чотирьох років відбуття
покарання у ВК №62 не проявляв себе з позитивного боку, перебуваючи в СІЗО він також заохочень не мав. Заохочення він почав
отримувати лише тоді, коли наблизився термін настання
пільги. Враховуючи, що засудженому давалась можливість проявити сумлінне ставлення до законодавства України, шляхом направлення
всіх своїх зусиль на виконання вироку в
частині погашення цивільного позову, який сягає 12 405 грн. 97 коп., яке він не використав погасивши лише 1 965 грн. 74
коп., та те, що під час відбуття покарання ОСОБА_1 тривалий час своє
сумлінне ставлення до роботи не проявляв, а став проявляти добросовісне ставлення до праці, лише безпосередньо перед тим, як
пройшло достатньо часу до настання пільги,
суд оцінює його поведінку не як підтвердження виправлення та перевиховання засудженого, а як намагання уникнення ним
повного відбуття покарання.

За таких обставин суд вважає, що засуджений ОСОБА_1 не довів що став на
шлях виправлення, протягом всього строку відбування
покарання, а тому подання адміністрації ВК-62 та спостережної комісії Придніпровського райвиконкому м. Черкаси не
підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України 407,411 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання адміністрації ВК-62 та спостережної комісії
Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про
умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Черкаської області протягом 7 діб

з
моменту її проголошення.