Справа
№ 1-318/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Куценко О.В.

з участю прокурора - Телесніцького Г.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Вінниця, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого,
приватного підприємця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, 369 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно 26.03.2007 року ОСОБА_2 звернувся до
приватного підприємця ОСОБА_1 з проханням надати йому під реалізацію
сонцезахисні окуляри. ОСОБА_1, будучи знайомим з ОСОБА_2, задовольнив його
прохання і передав йому з метою подальшого продажу сонцезахисні окуляри.

28.03.2007 року біля 15:20 години ОСОБА_2 біля станції
метро „Петрівка" (вихід з підземного переходу) в м.Києві здійснював
діяльність, що містить ознаки підприємницької, а саме: реалізовував
сонцезахисні окуляри, чим порушував порядок заняття господарською діяльністю.

Співробітниками відділу охорони громадського порядку
управління охорони Київського метрополітену ГУ МВС України в м.Києві, у тому
числі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, затримано ОСОБА_2 за вчинення
адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, при цьому було вилучено сонцезахисні окуляри в
кількості 32 штук.

Про даний випадок ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1, який не
бажаючи складання відповідних документів та можливого вилучення окулярів у
випадку їх офіційного розгляду, вирішив дати хабара співробітникам міліції. З
цією метою він взяв власні грошові кошти в сумі 300 гривень та відправився до
станції метро „Петрівка".

28.03.2007 року біля 16 години ОСОБА_1 прибув до
кімнати міліції на станції метро „Петрівка", де знаходився ОСОБА_2 разом із
співробітниками міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 вийти із приміщення, після чого, дібяи умисно,
запропонував та намагався передати хабар інспекторам відділу охорони Київського
метрополітену ГУ МВС
України в м.Києві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в сумі 300 гривень, поклавши вказані
грошові кошти на стіл перед ОСОБА_3 за те, щоб останні не складали матеріали
стосовно вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушеня, передбаченого ст.
164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте свої злочинні дії ОСОБА_1 до кінця не довів з
причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 з ОСОБА_4відмовились
від його пропозиції в заявили про те, що сталось керівництву управління охорони
Київського метрополітену ГУ МВС України в м.Києві.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, 369 ч.1 КК
України визнав повністю, щиро розкаявся, та повністю підтвердив обставини
вчиненого ним злочину. Вказує на те, що продовжує працювати

2

приватним
підприємцем. Запевняє суд про
недопущення подібного, просить суд призначити покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що підсудний та інші учасники процесу не
оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності
їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши їм положення
ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі,
відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази,
суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у судовому засіданні доведена
повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ст. 15 ч.2, 369
ч. 1 КК України тому що він вчинив навмисні дії, що виразились в закінченому
замаху на давання хабара.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності
зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно ст.66 КК України, суд
визнає те, що підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні підсудному міри покарання судом
враховується його відношення до вчиненого, а також те, що він вперше притягується
до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання не пов»язане з позбавленням волі, в межах санкції ч.1 ст. 369
КК України, а саме у виді штрафу, та вважає, що призначення судом саме такого
покарання забезпечить належне перевиховання та виправлення підсудного.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 15 ч.2, 369 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у
розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Речові докази по справі: грошові кошти на загальну суму
300 гривень (а.с.54) -конфіскувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про
невиїзд з постійного місця проживання до набуття вироком чинності - залишити
без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.