АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1091/15 Справа № 203/1805/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 004349, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2014 року, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Дніпропетровська, громадянку України, з середньою технічною освітою, не одружену, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судиму, останній раз 30 травня 2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вирішено питання про долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за те, що 09 листопада 2014 року приблизно о 19.00 годині вона, знаходячись в магазині «Продукти № 396» ТОВ «АТБ Маркет», розташованому по пр.Кірова, 82 у м.Дніпропетровську, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку охоронців магазину, повторно, таємно викрала шоколадні вироби на загальну суму 209 грн. 40 коп., які сховала до сумки, яку тримала в руках, та пройшовши через не працюючу в той час касову зону, прослідувала до виходу з магазину, однак з причин, що не залежали від її волі, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, так як була зупинена співробітниками магазину на місці скоєння злочину.

На вирок суду подано апеляційні скарги:
Перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованості засудження ОСОБА_8 , ставить питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України. Оскільки, санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено найбільш суворий вид покарання позбавлення волі з максимальним строком на 5 років, то призначене обвинуваченій покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років перевищує дві третини максимального строку більш суворого покарання за ч.2 ст.185 КК України, що є порушенням вимог ч.3 ст.68 КК України. Прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання змінити та призначити їй за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Обвинувачена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене їй покарання із застосуванням ст.69 КК України. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме стан здоров`я обвинуваченої, яка потребує термінової госпіталізації, у зв`язку з чим не може знаходитися в місцях позбавлення волі, перебування у неї на утриманні тяжко хворої матері, яка є інвалідом першої групи, сліпа та перенесла інфаркт, а також позитивну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання та наявність місця роботи.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_6 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 і просила змінити вирок суду першої інстанції та призначити зазначене в апеляції покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який її засуджено, повністю відповідають матеріалам кримінального провадження, підтверджені ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами та є правильними. Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_8 та юридична кваліфікація дій обвинуваченої учасниками судового провадження не оскаржуються.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд з урахуванням положень ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченої, раніше судимої, яка вчинила кримінальне правопорушення в період іспитового строку, характеризується посередньо. Повне визнання вини та щире каяття обвинуваченої суд відніс до обставин, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України.

Перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 встановлено, що відповідно до ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і не вбачає підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією частини 2 статті 185 КК України. В ході апеляційного розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 має вісім не знятих та не погашених в установленому законом порядку судимостей, вчинила новий злочин в період іспитового строку, через півроку після останнього вироку, офіційно не працює. Зазначене свідчить про наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 стійких позицій на скоєння злочинів і небажання стати на шлях виправлення, що судом було належним чином враховано при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 щодо наявності ряду обставин, які пом`якшують покарання, та не враховані судом першої інстанції, які б давали підстави для пом`якшення ОСОБА_8 покарання і застосування ст. 69 КК України.

За вимогами частини 4 статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Згідно з матеріалами справи невідбутий строк покарання ОСОБА_8 за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2014 року становить 5 років позбавлення волі, тому судом першої інстанції за сукупністю вироків обвинуваченій призначено остаточне покарання з дотриманням вимог ч.4 ст. 71 КК України.

Разом з тим, заслуговують на увагу та підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував положення статті 68 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, оскільки санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає максимальний строк покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, то покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України не може перевищувати 3 років позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що призначення судом першої інстанції максимального покарання за закінчений замах на крадіжку, вчинену повторно, свідчить про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність і є підставою для зміни вироку суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання згідно зі ст. 413 КПК України та зниження призначеного покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення крадіжки, вчиненої повторно, а також ступеню здійснення злочинного наміру та причин, внаслідок яких цей злочин не було доведено до кінця.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року, яким ОСОБА_8 було засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2014 року і остаточно призначити ОСОБА_8 за сукупністю вироків покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

В іншій частині вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же строк з дня отримання ухвали апеляційного суду.

Судді:
_______________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4