Справа № 1311/1033/12 Головуючий у 1 інстанції: Горошко Л.Б.
Провадження № 11/783/269/13
Категорія:ст.122 ч.1 КК України Доповідач : Танечник І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2013 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Танечника І.І.

Суддів: Валько Н.М., Волинця М.М.

при секретарі Мазур-Іванько Ж.В.

з участю прокурора Малиш Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в суді 1 інстанції

на вирок Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, гр-н України, в порядку ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ст.122 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов"язано ОСОБА_1 періодично з"являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, не міняти без згоди даної інспекції місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінено з утримання під вартою на підписку про невиїзд та звільнено його з під варти в залі судового засідання.

ВСТАНОВИЛА :

за вироком районного суду ОСОБА_1 засуджений за те, що, 28.07.2011 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, поблизу магазину "Ольга" в с.Прибужани Кам"янка-Бузького району Львівської області, наніс удари руками та ногами ОСОБА_2 в різні ділянки тіла, завдавши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров"я.

В апеляції прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв"язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Вказує, що судом правильно кваліфіковано дії засудженого за ст.122 ч.1 КК України, однак призначене покарання не відповідає вчиненому та особі засудженого, судом безпідставно застосовано ст.75 КК України. При цьому місцевим судом не враховано, що ОСОБА_1 злісно ухилявся від явки до суду, 17.10.2012р. йому було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою, засуджений раніше притягався до кримінальної відповідальності за ст.81 ч.3 КК України.

За таких обставин просить вирок районного суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати винним та засудити ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, до 2 років позбавлення волі, без застосування ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність постановлення нового вироку, міркування захисника і засудженого про законність та обгрунтованість оскаржуваного вироку, провівши судове слідство в частині, визначеною постановою попереднього розгляду справи від 05 березня 2013 року, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора у справі не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, вчиненого засудженим при обставинах зазначених у вироку суду, кваліфікація його дій за ст.122 ч.1 КК України в апеляції прокурора не оспорюється.

На думку колегії суддів, при призначенні ОСОБА_1 покарання у виді 2 років позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином врахував вчинення засудженим злочину середньої тяжкості, особу винного, який визнав свою вину повністю та щиро каявся у скоєному, його позитивні характеристики з місця проживання, а також позицію потерпілого ОСОБА_2 в місцевому суді не позбавляти підсудного волі, тому суд дійшов до правильного висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_1 без відбування покарання та підставно прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням протягом тривалого іспитового строку.

У зв"язку з чим колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання засудженому ОСОБА_1 є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає правових підстав для винесення нового вироку відносно ОСОБА_1 в апеляційному порядку, тому відмовляє в задоволенні апеляції прокурора у справі.

Керуючись ст.ст.362,366 КПК України / 1960 року/, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Вирок Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2012 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію прокурора у справі - без задоволення.

Головуючий

Судді