№ 207/325/15-к
№ 1-кп/207/137/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000014 за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , українця , громадянина України , освіта середня спеціальна , працюючого на ПАТ «ДМКД» , одруженого , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , який мешкає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

за ст. 336 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 згідно військового квитка НОМЕР_1 від 12 жовтня 2005 року є військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України . Згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 має військове звання «старший солдат» та має посадову кваліфікацію «слюсар з ремонту та зберігання автомобілів» , призовною комісією визнаний придатним до служби в Збройних Силах України .

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи , які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період , а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави .

29 липня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_4 . В цей же день в приміщенні Дніпродзержинського ОМВК він пройшов дослідження та медичний огляд .

Однак , всупереч вказаних вимог законодавства , військовозобов`язаний ОСОБА_4 15 серпня 2014 року в приміщенні Дніпродзержинського ОМВК за адресою : м. Дніпродзержинськ , проспект Аношкіна , 3-А , з метою ухилитися від призову за мобілізацією , та , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу підчас мобілізації , від подальшого призову за мобілізацією відмовився , про що повідомив працівників Дніпродзержинського ОМВК .

Таким чином , військовозобов`язаний ОСОБА_4 всупереч вимог ст. 65 Конституції України , ст. 1 , 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» з метою ухилитися від призову за мобілізацією , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання , умисно , будучи належним чином попередженим , придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації , без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився .

Таким чином , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ст. 336 КК України 2001 року , тобто ухилення від призову за мобілізацією .

23 січня 2015 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України 2001 року . Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні . Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення у вигляді 2 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням , встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків , передбачених п.п. 2 , 3 , 4 ч. 1 ст. 76 КК України 2001 року .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .

У судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 336 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином середньої тяжкості .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 із призначенням ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

З А С У Д И В

Затвердити укладену 23 січня 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 336 КК України 2001 року та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1