Справа № 591/1784/14-к Провадження № 1-кс/591/270/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів м. Суми та Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів м. Суми та Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку в судовому засіданні підтримав та мотивував тим, що 03 лютого та 12 березня 2014 року він звертався до прокуратур м. Суми та Сумської області з заявами про вчинений на його думку злочин свідком ОСОБА_5 по справі за його обвинувачення, а саме стосовно надання ним в судовому засіданні неправдивих свідчень, про що і просив внести відповідні відомості до ЄРДР, проте прокурорами відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, тому просив зобов`язати їх вчинити ці дії.
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю, просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з цим, оскільки подані заяви за належністю для вирішення питання по суті були направлені до Сумського МВ.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 03 лютого та 12 березня 2014 року скаржник звертався до прокуратур м. Суми та Сумської області з заявами про вчинений на його думку злочин свідком ОСОБА_5 по справі за його обвинувачення, а саме стосовно надання ним в судовому засіданні неправдивих свідчень.
Наведені заяви з прокуратури м. Суми за належністю були направлені для вирішення питання по суті до Сумського МВ УМВС України в Сумській області 13 та 23 березня 2014 року, про що свідчать надані суду копії повідомлень прокурора.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заяви ОСОБА_3 були прийняті в прокуратурах м. Суми та Сумської області та зареєстровані в цих установах.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Інструкцією про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженою наказом Генерального Прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року, згідно п. 3.5 якого, керівник органу прокуратури відповідного рівня після отримання заяви про злочин має право передати за підслідністю матеріали до відповідного органу досудового розслідування.
Аналізуючи норми ст.ст. 214-216 КПК України, суд приходить висновку про відсутність в цих нормах посилання на безумовний обов`язок прокурора вносити відомості по заяві про вчинений злочин, що за приписами ст. 216 КПК України не віднесена до підслідності органу прокуратури.
З досліджених судом матеріалів скарги та повідомлень прокурора встановлено, що скаржник в своїх заявах про злочин просив внести відповідні відомості до ЄРДР відносно свідка за дачу ним завідомо неправдивих показів (ст. 384 КК України), що в контексті ч. 5 ст. 216 КПК України не віднесено до підслідності органу прокуратури, тому на думку суду прокурором обґрунтовано та правомірно без внесення відомостей до ЄРДР для вирішення цього питання по суті матеріали заяв ОСОБА_3 направлені за підслідністю до Сумського МВ, дії якого у разі незгоди з вирішенням поставлених питань і не позбавлений можливості оскаржити у встановленому законом порядку заявник.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР саме прокурором, на думку суду, прокуратурами м. Суми та Сумської області обґрунтовано по зазначеним зверненням ОСОБА_3 не внесені відомості до ЄРДР.
Помилковим є і твердження заявника стосовно необхідності винесення прокурором постанови при невнесенні відомостей до ЄРДР, що випливає з того, що за приписами ч. 3 ст. 110 КПК України, постанови, як процесуальні рішення слідчого чи прокурора, виносяться у випадках прямо передбачених цим Кодексом, а також коли зазначені особи визнають це за необхідне, а виходячи з того, що ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку прокурора виносити постанову при невнесенні даних до ЄРДР, тому підстав вважати неправомірними дії прокурорів в цій частині у суду немає.
Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР саме прокурорами, які на думку суду направляючи матеріали заяв за належністю діяли в межах КПК України та відповідної Інструкції, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурорів м. Суми та Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заявах скаржника від 03 лютого та 12 березня 2014 року стосовно повідомлення про злочин вчинений на думку скаржника свідком ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1