Справа № 1-488/11
№ 1/0427/40/2012
В И Р О К

іменем України

23.10.2012 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Лили В.М.,

секретаря
Петренко О.А.,

за участю прокурора
Меюс Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Карши
Республіки Узбекистан, росіянина,
громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, має неповнолітню дитину,
приватного підприємця, в силу ст. 89 КК
України не судимого, мешкає АДРЕСА_1

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.
212, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 з 30.07.2001 р. є суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою. З 09.08.2001 р. ОСОБА_1
зареєстрований Новомосковською
об'єднаною податковою інспекцією як
платника податку на додану вартість,
має свідоцтво НОМЕР_1.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість», ОСОБА_1 є
платником податку на додану вартість.

У відповідності зі ст. 9 Закону
України «Про систему оподаткування» на
ОСОБА_1 як на особу, яка займається
підприємницькою діяльністю без
створення юридичної особи покладено
відповідальність за
фінансово-господарську діяльність,
надання в державні податкові інспекції
податкових декларацій, бухгалтерських
звітів, за правильне нарахування,
своєчасне та повне перерахування до
бюджетів та державних цільових фондів
податків і зборів.

Так, в період з 2006 по 2008 роки ОСОБА_1
здійснював фінансово-господарську
діяльність шляхом придбання
сільськогосподарської продукції та
будівельних матеріалів з метою
подальшої їх реалізації у різних
суб'єктів підприємницької діяльності,
а так само у приватних осіб, не
зареєстрованих платником податку на
додану вартістю.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про податок на додану
вартість», у ОСОБА_1 при реалізації
сільськогосподарської продукції та
будівельних матеріалів виникли
податкові зобов'язання по сплаті
податку на додану вартість, який він
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати до бюджету як платник
даного виду податку згідно п.п. 7.7.1 п. 7.7
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», тобто в термін до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітним періодом.

В 2006 року ОСОБА_1, переслідуючи єдиний
умисел, спрямований на ухиляння від
сплати податку на додану вартість став
вишукувати способи ухилення від сплати
податку. Так протягом 2006 та 2007 років в
районі елеватора ТОВ «Олімпекс-Агро»,
розташованого в с. Кільчень
Новомосковського району
Дніпропетровської області ОСОБА_1 за
попередньою домовленістю купував у
невстановлених в ході досудового
слідства осіб первинні бухгалтерські
документи (товарні, податкові накладні,
квитанції до прибуткових касових
ордерів), які були складені на його
прохання від імені підприємств ПП
«Конгрес-Груп», ТОВ МКФ «Експо-Маркет»,
ПП «Паріс-Плюс» і які встановлювали
факт придбання ним за готівковий
розрахунок у зазначених підприємств
сільгосппродукції та будівельних
матеріалів.

Приватне підприємство «Конгрес-Груп»
яке було зареєстровано як суб'єкт
підприємницької діяльності юридична
особа в ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва відповідно до рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 26.10.2006 р. по суті були визнано
фіктивним з моменту реєстрації
підприємства, тобто з 01.12.2004 р.

ТОВ «Багатофункціональна комерційна
фірма« Експо-Маркет» було
зареєстровано як суб'єкт
підприємницької діяльності юридична
особа в ДПІ у Печерського районі м.
Києва та відповідно до рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 03.07.2006 р. було визнано фіктивним з
моменту реєстрації підприємства з
31.01.2004 р.

Таким чином, підприємства ПП
«Конгрес-Груп» і ТОВ «МКФ
«Експо-Маркет» у період 2006 р. не
здійснювали фінансово-господарської
діяльності з реалізації товару (робіт,
послуг), не могли складати і видавати
первинні бухгалтерські документи і не
могли мати взаємовідносин з приватним
підприємцем ОСОБА_1

Приватне підприємство «Паріс-Плюс»
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності юридична
особа в ДПІ Бабушкінського району м.
Дніпропетровська. Згідно листа
директора ПП «Паріс-Плюс» ОСОБА_2 його
підприємство
фінансового-господарських
взаємовідносин з приватним
підприємцем ОСОБА_1 не мало. Договору на
виконання робіт (послуг), а так само
продаж товарів з ПП ОСОБА_1 не укладало,
розрахунків за готівковим і
безготівковим розрахунком не
проводилося. Згідно висновку
криміналістичної судово-технічної
експертизи, відбитки печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податкових накладних,
вилучених у ОСОБА_1 нанесені не
печаткою ПП «Паріс-Плюс».

ОСОБА_1 з метою досягнення свого
злочинного умислу, спрямованого на
ухилення від сплати податку на додану
вартість, у період з 1-го кварталу 2006 р.
по грудень 2007 р. податкові накладні,
складені від імені посадових осіб ПП
«Конгрес-Плюс», ТОВ МКФ «Експо-Маркет»
та ПП «Паріс-Плюс» про придбання у
даних підприємств товару,
використовував для завищення суми
податкового кредиту з ПДВ, що дозволяло
йому корегувати та зменшувати суми
податкових зобов'язань з ПДВ
підлягають нарахуванню та сплаті до
бюджету.

Згідно п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Відповідно
до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» право на
нарахування податку та складання
податкових накладних перед-ставлять
виключно особою, зареєстрованою як
платник цього податку. Підпунктами 7.2.3
та 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
передбачено, що податкова накладна
складається в момент виникнення
податкових зобов'язань; датою
виникнення податкових зобов'язань з
продажу товару вважається дата
відвантаження товарів.

Згідно п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
актів, що підлягають амортизації.

Відповідно до п.п. 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
є або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), або
дата отримання податкової накладної.
Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не дозволяється включати до
податкового кредиту будь-які витрати
зі сплати податку, не підтверджені
податковими накладними.

Відповідно до п. п. 1, 8 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій;
відповідальність за недостовірність
відображених у первинних документах
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Відповідно до п. п. 2.13, 2.16 ст. 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
керівник підприємства, установи
забезпечує фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій, що були проведені у первинних
документах; забороняється приймати до
виконання первинні документи по
операціях, що суперечать законодавчим
і нормативним актам, встановленому
порядку приймання, зберігання і
витрачання грошових коштів,
товарно-матеріальних цінностей та
іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, спричиняють
шкоди державі, власникам, іншим
державним і фізичним особам.

ОСОБА_1, доводячи до кінця свій
злочинний намір, спрямований на
ухилення від сплати податку на додану
вартість, склав податкові декларації з
податку на додану вартість ОСОБА_1,
враховуючи у складі податкового
кредиту суми ПДВ по первинним
бухгалтерським документам, складеним
від імені посадових осіб ПП
«Конгрес-Груп», ТОВ «МКФ «Експо-Маркет»
та ПП «Паріс-Плюс», що дозволило йому
довести свій злочинний намір до кінця і
ухилитися від сплати податку на додану
вартість за період з 1 кварталу 2006 р. по
грудень 2007 р. Крім того, переслідуючи
єдиний умисел, спрямований на ухилення
від сплати податку на додану вартість,
ОСОБА_1 в період квітня, травня, червня,
вересня 2007 р. в травні 2008 р. здійснюючи
свою підприємницьку діяльність по
реалізації товарів, достовірно знаючи
про обов'язок повного відображення
результатів фінансово-господарської
діяльності в порушення п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.3.1
п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» шляхом відображення у
своє бухгалтерському та податковому
обліку результатів
фінансово-господарських операцій,
заховав об'єкти оподаткування від
податкового обліку, тим самим не
нарахував у звітних деклараціях по ПДВ
складених ним і наданих у
Новомосковську ОДПІ суми податку на
додану вартість в наступних звітних
періодах з квітня 2007 р. по травень 2008 р.
на суму 271179 грн.

Крім того, переслідуючи єдиний умисел,
спрямований на ухилення від сплати
податку на додану вартість, при
складанні звітних декларацій з ПДВ за
серпень, вересень, жовтень, листопад 2007
р., за січень, червень, липень, серпень,
вересень 2008 р. ОСОБА_1 достовірно знаючи
про відсутність у нього податкових
накладних, що підтверджує право на
включення до складу податкового
кредиту сум ПДВ, умисно в порушенні п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» завищив
суми податкового кредиту з ПДВ, що
дозволило йому занизити податкові
зобов'язання і не нарахувати до сплати
в бюджет податок на додану вартість за
серпень, вересень, жовтень, листопад 2007
р., січень, червень, липень, серпень 2008 р.
на суму 413152 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 навмисне завищив
суми податкового кредиту з ПДВ у сумі
1639527 грн., що становить 6367.1 розміру
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Крім того, ОСОБА_1 як особі, що
займається підприємницькою діяльністю
достовірно було відомо положення ст. 13
Декрету КМ України «Про подоходний
податок з громадян», згідно якого
загальним оподатковуваним доходом
вважаєтся сукупний чистий дохід, тобто
різниця між валовим доходом і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Однак ОСОБА_1, діючи
з єдиним умислом, спрямованим на
ухилення від сплати податків при
складанні звітних декларацій про
доходи, отримані від підприємницької
діяльності за 2007 та 2008 роки, достовірно
знаючи про відсутність у нього
первинних бухгалтерської документів,
що підтверджують його витрати від
здійснення підприємницької
діяльності, завищив суми валових
витрат, що дозволило йому занизити суму
оподатковуваного доходу, одержаного за
2007 та 2008 роки і не нарахувати до сплати
в бюджет податок з доходів фізичних
осіб суб'єктів підприємницької
діяльності за 2007 р. 539911 грн . і за 2008 р.
58971 грн., а всього на загальну суму 598882
грн., що склало 2325 розміру
неоподатковуваних податком мінімумів
доходів громадян.

Таким чином ОСОБА_1 шляхом заниження та
приховування об'єктів оподаткування
навмисне в період з квітня 2006 р. по
вересень 2008 р. скоїв ухилення від
сплати податку на додану вартість та
податку з доходів фізичних осіб
суб'єктів підприємницької діяльності
на загальну суму 2238409 грн., що в 8692 раз
перевищує встановлений
неоподатковуваний податком мінімум
доходів громадян, що призвело до
фактичного ненадходження до бюджету
коштів у особливо великих розмірах.

Завершуючи свої злочинні дії, пов'язані
з ухиленням від сплати податку на
додану вартість та податку з фізичних
осіб суб'єктів підприємницької
діяльності, ОСОБА_1, усвідомлюючи факт
заниження та приховування об'єктів
оподаткування, скоїв підробку та
використання офіційних документів. Так
ОСОБА_1, перебуваючи в кв. 52 б. 55 по вул.
Радянській в м. Новомосковську
Дніпропетровській області, в кінці
кожного звітного періоду заповнював
офіційні документи - податкові
декларації по податку на додану
вартість і декларації по доходу з
фізичних осіб суб'єктів
підприємницької діяльності, в яких
навмисне занижував суми, що підлягають
до сплати до бюджету податкових
платежів.

Достовірно усвідомлюючи факт
заниження та приховування об'єктів
оподаткування та несплати до бюджету
податку на додану вартість та податку з
фізичних осіб суб'єкта підприємницької
діяльності, ОСОБА_1 заповнені і
підлягають видачі в Новомосковську
ОДПІ звітні декларації засвідчував
своїм підписом і печаткою приватного
підприємця, зраджуючи їм офіційний
статус. Після чого, продовжуючи свою
злочинну діяльність, пов'язану з
підробкою документів, ОСОБА_1
використав завідомо підроблені
документи (звітні декларації), надаючи
їх для обліку в Новомосковську ОДПІ,
розташовану по вул. Н. Головко, 30 в м.
Новомосковську, що дозволило йому
довести до кінця свій єдиний злочинний
намір і ухилитися від сплати податку на
додану вартість та податку з доходів
фізичних осіб суб'єктів
підприємницької діяльності в сумі 2238409
грн.

Таким чином, ОСОБА_1 шляхом
посвідчення своїм підписом підробив
офіційні документи, які засвідчуються
громадянином-підприємцем, маючими
право посвідчувати такі документи і
які звільняють від обов'язків оплати
податків, а саме звітні декларації з
ПДВ, а так само звітні декларації з
податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності за звітні
періоди і надані в Новомосковську ОДПІ
за 2007 р. та за 2008 р.

Крім того, ОСОБА_1 здійснюючи свій
злочинний намір, спрямований на
ухилення від сплати податку на додану
вартість через завищення сум
податкового кредиту з ПДВ
використовував завідомо підроблені
податкові накладні. Так ОСОБА_1
протягом 2006 і 2007 років, перебуваючи в
районі елеватора ТОВ «Олімпекс-Агро»,
розташованого в с. Кільчень
Новомосковського району
Дніпропетровської області за
попередньою домовленістю набував у
невстановлених в ході досудового
слідства осіб первинні бухгалтерські
документи (товарні, податкові накладні,
квитанції до прибуткових касових
ордерів), які були складені на його
прохання від імені посадових осіб
підприємств ПП «Конгрес-Груп», ТОВ МКФ
«Експо-Маркет», ПП «Паріс-Плюс», і в які
було внесено завідомо недостовірні
відомості, які встановлюють факт
придбання ним за готівковий розрахунок
у зазначених підприємств
сільгосппродукції та будівельних
матеріалів. Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», податкова накладна є
звітним податковим документом і
одно-тимчасовим розрахунковим
документом.

ОСОБА_1 достовірно знаючи, що не мав
жодних фінансово-господарських
взаємовідносин з підприємствами ПП
«Конгрес-Груп», ТОВ МКФ «Експо-Маркет»
ПП «Паріс-Плюс», з метою досягнення
свого злочинного умислу і приховування
своїх протиправних дій, спрямованих на
ухилення від сплати податку на додану
вартість, використовував податкові
накладні, складені від імені посадових
осіб від зазначених підприємств. Так
19.12.2008 р. в денний час ОСОБА_1,
перебуваючи в будівлі Новомосковської
ОДПІ, розташованої по вул. Н. Головко, 30
в м. Новомосковську Дніпропетровської
області, разом з документами
бухгалтерського й податкового обліку,
видаючи за дійсні документи, пред'явив
перевіряючим для ознайомлення
підроблені податкові накладні,
складені від імені посадових осіб
підприємств:

- ТОВ МКФ «Експо-Маркет» : № 512 від 23.09.2006
року; № 524 від 27.09.2006 року; № 527 від 28.09.2006
року; № 533от 29.09.2006 року; № 534 від 29.09.2006
року; № 538 від 03.10.2006 року; № 540 від 04.10.2006
року; № 541 від 05.10.2006 року; № 544 від 07.10.2006
року; № 547 від 08.10.2006 року; № 548 від 10.10.2006
року; № 560 від 14.10 .2006 року; № 568 від 15.10.2006
року; № 572 від 17.10.2006 року; № 579 від 24.10.2006
року; № 588 від 26.10.2006 року; № 594 від 31.10.2006
року; № 622 від 20.11.2006 року; № 640 від 30.11.2006
року; № 636 від 30.11.2006 року; № 677 від 27.12.2006
року;

- ПП «Конгрес-Груп» № 1034 від 03.01.2006 року;

- ПП «Паріс-Плюс»: № 38 від 27.06.2006 року; №
49 від 03.07.2006 року; № 60 від 02.08.2006 року; № 77
від 01.09.2006 року; № 91 від 29.09.2006 року; № 98
від 01.11.2006 р.; № 105 від 20.11.2006 року; № 120
від 01.12.2006 року; № 132 від 18.12.2006 року; № 144
від 28.12.2006 року, в які були внесені
завідомо недостовірні відомості,
розраховуючи, що в процесі перевірки
візьмуться за дійсні зазначені
податкові накладні і тим самим
підтвердить необґрунтовано завищені
ним суми податкового кредиту з ПДВ, за
фіктивними взаєминам з даними
підприємствами.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
вину в скоєних злочинах визнав
повністю і суду показав, що всі
обставини вірно вказані в
обвинувальному висновку. Він був
приватним підприємцем і на час злочину
і тепер. У зв'язку з цим укладав
договори з іншими фірмами. Метою його
діяльності було отримання та поставка
товару з відповідними документами та
отримання прибутку. Купуючи різні
товари не завжди продавці надавали
відповідні податкові та звичайні
накладні, тому, коли прийшла податкова
перевірка, не всі накладні були на
руках, у зв'язку з цим вийшло
непогодження за звітами і фактичним
надходженням грошових коштів, тому що в
звіти вносив дані, на яких ще не було
податкових накладних та здавав ці
звіти до податкової інспекції. На
сьогоднішній день заборгованість
існує в меншому розмірі так як частково
податки сплачені в наслідок
взаємозаліку податкових зобов'язань і
податкових пільг, оскільки він веде і
до цього часу свою підприємницьку
діяльність. Позов інспекції також
визнає, має намір сплатити всю
податкову заборгованість. Більш
детальні показання він давав на
досудовому, їх підтримує і тепер. (т.1
а.с. 130,131,150, т. 2 а.с. 105,106, т. 3 а.с. 151,152);

- актом про результати виїзної планової
документальної перевірки приватного
підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання
податкового законодавства за період з
01.01.2004 р. по 31.12.2006 р. згідно якого
встановлені порушення Закону України
«Про податок на додану вартість» (т. 1,
а.с. 8-14);

- довідкою ДПІ у Солом'янському районі
м. Києва 31.10.2007 р. та документами до неї
про те, що ПП «Конгрес-Груп» рішенням
Господарського суду м. Києва від 07.08.2007
року визнано банкрутом . Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 26.10.2006 року свідоцтво платника ПДВ
та установчі документи дізнався
недійсними.(т. 1, а.с. 15-22);

- листом ПП «Паріс-Плюс» від 06.05.2008 р. про
те, що підприємство з моменту
реєстрації фінансово-господарських
відносин з приватним підприємцем
ОСОБА_1 не мало, договорів не вкладало,
податкових накладних, видаткових
накладних, актів виконаних робіт не
видавало (т. 1 а.с. 28);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 985-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній №
38 від 27.06.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну № 38
від 27.06.2006 р. більш за все, виготовлений
з фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс»

(т. 1, а.с. 31-33);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 986-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№49 від 3.07.2006р. нанесений не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну №49 від
03.07.2006 р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1, а.с. 34-36);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 987-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№60 від 2.08.2006 р. нанесений не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну №60 від
02.08.2006р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1, а.с. 37-39);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 988-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№77 від 01.09.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну № 77
від 01.09.2006р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1 а.с. 40-42);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 989-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№91 від 29.09.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну №91 від
29.09.2006 р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т.1 а.с. 43-45);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 990-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№98 від 01.11.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну №98 від
01.11.2006 р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1, а.с. 46-48);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 991-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній №
105 від 20.12.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну № 105
від 20.12.2006 р. більш за все, виготовлений
з фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1, а.с. 49-51)

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 992-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№120 від 1.12.2006р. нанесений не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну № 120
від 1.12.2006 р. більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1 а.с. 52-54);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 993-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№132 від 18.12.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну № 132
від 18.12.2006 р. більш за все, виготовлений
з фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс»

(т. 1 а.с. 55-57);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 994-08 від 11.07.2008 р. згідно з
висновками якого відтиск печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податковій накладній
№144 від 28.12.2006 р. зроблено не печаткою ПП
«Паріс-Плюс». Відбиток печатки,
нанесений на податкову накладну №144
від 28.12.2006 р. більш за все, виготовлений
з фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1 а.с. 58-60);

- висновками криміналістичної
судово-технічної експертизи
документів № 100-09 від 21.01.2009 р. згідно з
висновками якого відтиски печатки ПП
«Паріс-Плюс» на податкових накладних
№38,49,60,77,91, 98, 105, 120, 132 , 144 за 2006 рік
завдано не печаткою ПП «Паріс-Плюс».
Відбитки друку, нанесені на податкові
накладні № 38, 49, 60, 77, 91, 98, 105, 120, 132, 144 за
2006 рік, більш за все, виготовлений з
фотополімерного матеріалу за зразком
печатки ПП «Паріс-Плюс» (т. 1 а.с. 71-75);

- речовими доказами : податковими
накладними з реквізитами ПП
«Паріс-Плюс» №№38,49,60,77,91,98,105,120,132,144 та
зразками печатки ПП «Паріс-Плюс», що
зберігаються при справі (т. 1 а.с. 77-95);

- актом про результати позапланової
виїзної документальної перевірки
фізичної особи приватного підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2006 р. по
31.12.2006 р. яким виявлено та встановлено
порушення податкового законодавства у
підприємницькій діяльності ОСОБА_1 (т. 2
а.с. 10-19);

- копією корінця податкового
повідомлення-рішення від 08.01.2009 року на
ім'я ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 20);

- довідкою про результати дослідження
взаємин ПП ОСОБА_1 з ТОВ «Експо-Маркет»,
ПП «Паріс-Плюс», ПП «Конгрес Груп» (т. 2
а.с. 21-54);

- речовими доказами по справі у вигляді
податкових декларацій, що зберігаються
при матеріалах кримінальної справи (т. 2
а.с. 81, 84);

Таким чином суд вважає, що дії
ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 3
ст. 212 КК України як умисне ухилення від
сплати податків, які входять в систему
оподаткування, введені в установленому
законом порядку, вчинене особою, що
займається підприємницькою діяльністю
без створення юридичної особи, яка
зобов'язана їх сплачувати, які
призвели до фактичного ненадходження
до бюджету держави коштів в особливо
великих розмірах, за ч. 1 ст. 358 КК
України як підроблення документів, які
засвідчуються громадянином
підприємцем, який має право
посвідчувати такі документи, які
звільняють від обов'язків з метою їх
використання, за ч. 3 ст. 358 КК України як
використання завідомо підроблених
документів.

При призначенні виду та розміру
покарання підсудному ОСОБА_1 суд,
керується ст. 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
сукупність усіх обставин у справі, дані
про особу підсудного. Суд визнає
пом'якшувальними покарання
обставинами щире розкаяння підсудного,
добровільне часткове відшкодування
збитків, наявність на утриманні
неповнолітньої дитини, позитивну
характеристику за місцем проживання.
Обтяжуючих обставин судом не
встановлено. Виходячи з цього суд
вважає за можливе призначити покарання
з випробуванням згідно ст. 75 КК України,
розмірно ступеня тяжкості вчинених
злочинів. Призначаючи покарання як
кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК
України враховує, що призначення
покарання з випробуванням буде
достатнім для виправлення засудженого
і запобігання їм нових злочинів. При
призначенні розміру штрафу в 2238409 грн.,
за вчинення злочину передбаченого ч. 3
ст. 212 КК України суд виходе з вимог ч. 2
ст. 53 КК України коли розмір штрафу, що
призначається судом, (при основному
покаранні у виді штрафу понад 3000
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян) не може бути менше розміру
майнової шкоди завданої злочином.

Розглянувши позов Новомосковської
об'єднаної податкової інспекції до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
податкам який був змінений з 2237726 грн.
до 598006 грн. 26 коп. суд вважає, що позов
підлягає задоволенню повністю, тому
необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави 598006 грн. 26 коп.

Вирішуючи питання про речові
докази, згідно до ст. 81 КПК України, суд
вважає, що податкові та бухгалтерські
документи необхідно залишити при
справі.

На підставі викладеного, враховуючи
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного та всі обставини у
справі, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

з а с у д и в:

визнати винним ОСОБА_1 та призначити
покарання

- за ч. 3 ст. 212 КК України штраф 2238409
грн., з позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на
один рік та з конфіскацією належного
йому майна,

- за ч. 1 ст. 358 КК України штраф 1190
грн.,

- за ч. 3 ст. 358 КК України два роки
обмеження волі.

За сукупністю злочинів на підставі
ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання
призначити шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим два
роки обмеження волі з позбавленням
права займатися підприємницькою
діяльністю строком на один рік та з
конфіскацією належного йому майна.

На підставі ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від відбування
основного покарання в виді обмеження
волі з випробуванням строком два роки.

Додаткові покарання позбавлення
права займатися підприємницькою
діяльністю строком на один рік та
конфіскація належного йому майна.
підлягають виконанню самостійно.

Покласти на ОСОБА_1 у відповідності
зі ст. 76 КК України обов'язки періодично
з'являтися на реєстрацію до
кримінально виконавчої інспекції та
повідомляти кримінально виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк
відбування покарання термін
знаходження під вартою з 24 червня 2011
року по 30 червня 2011 року включно.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу обрати підписку про
невиїзд.

Позов Новомосковської об'єднаної
податкової інспекції задовольнити
повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави 598006 грн. 26 коп.

Речові докази по справі податкові
та бухгалтерські документи залиши при
справі.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Новомосковський
міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти
діб з дня її проголошення.

Суддя Лила
В.М.