Справа № 742/5735/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/314/2015
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378, за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 січня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, матері-одиначки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 січня 2015 року ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і їй призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки з покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти таку про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченій покарання у виді реального позбавлення волі з конфіскацією майна. Зазначає, що призначене ОСОБА_8 судом покарання із застосуванням ст. 75 КК України не є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нею нових злочинів. Вважає, що суд не врахував обставину, що обвинувачена займалася збутом наркотичних засобів у дворі будинку, в якому проживає разом з двома дітьми, крім того, під час обшуку за місцем її проживання працівниками міліції було виявлено та вилучено 90 паперових згортків, в середині яких знаходилася зелена подрібнена речовина рослинного походження з характерним запахом коноплі.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки з урахуванням усіх позитивних обставин на стороні обвинуваченої суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченій покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що у кінці вересня 2014 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 прибула до лісопосадки, яка розташована неподалік вул. Плискунівської в м. Прилуки, де зірвала дикорослі рослини коноплі, які, сприймаючи як наркотичний засіб «каннабіс», перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де дані рослини, висушила, частину яких подрібнила та розфасувала по паперових згортках і зберігала з метою подальшого збуту.

17 жовтня 2014 близько 16 год. 25 хв., ОСОБА_8 , маючи на меті корисливий умисел і з метою збагачення, знаходячись на території господарства, де проживає: АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів, отримала від ОСОБА_10 , який був залучений до проведення оперативної закупки, грошові кошти в сумі 140,00 грн., умисно, незаконно збула йому два паперові згортки в середині яких знаходиться зелена подрібнена речовина рослинного походження з характерним запахом коноплі.

В цей же день, 17 жовтня 2014, ОСОБА_10 видав до Прилуцького МВ УМВС придбані у ОСОБА_8 зазначені вище два паперові згортки з подрібненою зеленою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 1652 (х) від 18.10.2014, містить особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс. Маса каннабісу в перерахунку на суху речовину становить 3,758 г. та 3,524 г.

22 жовтня 2014 р., близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_8 , маючи на меті корисливий умисел і з метою збагачення знаходячись на території свого господарства, де проживала: АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів, отримала від ОСОБА_10 , який був залучений до проведення оперативної закупки, грошові кошти в сумі 140,0 грн., повторно умисно, незаконно збула йому два паперові згортки, в середині яких знаходиться зелена подрібнена речовина рослинного походження з характерним запахом коноплі.

В цей же день, 22 жовтня 2014, ОСОБА_10 видав до Прилуцького МВ УМВС придбані у ОСОБА_8 зазначені вище два паперові згортки з подрібненою зеленою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 1683 (х) від 24.10.2014 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс. Маса каннабісу в перерахунку на суху речовину становить 2,795 г. та 1,757 г.

У подальшому ОСОБА_8 , маючи на меті корисливий умисел та діючи з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, продовжила зберігати решту придбаного нею особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу, у розфасованому стані по паперових згортках в кількості 90 (дев`яносто) пакетів, за місцем свого фактичного проживання.

22 жовтня 2014 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено: 90 (дев`яносто) паперових згортків в середині яких знаходиться зелена подрібнена речовина рослинного походження з характерним запахом коноплі, які згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 1684 (х) від 28.10.2014 містить особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс. Маса каннабісу в перерахунку на суху речовину становить 218,5 г.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового провадження, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, внаслідок чого обвинувачену безпідставно звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Так, з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_8 вид і розмір покарання та звільняючи від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції, дотримавшись вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, збіг тяжких сімейних обставин, що обвинувачена являється матір`ю одиначкою, визнавши ці обставини, які пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винної, котра характеризується виключно позитивно за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, згідно висновку наркологічної експертизи не страждає алкогольною та наркологічною залежністю та примусового лікування не потребує, проживає з дітьми на постійному місці, є молодою за віком, без життєвого досвіду; відсутність шкоди та тяжких наслідків від злочину, оскільки збут наркотичних засобів проводився під час оперативно-контрольованих закупок і в незначних розмірах, та обґрунтовано прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією інкримінованої статті згідно вимог ст. 69 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі і вважає, що збут обвинуваченою наркотичних засобів за місцем свого проживання, де з нею проживають її малолітні діти та розмір наркотичних засобів виявлених під час проведення обшуку, що до того ж було враховано судом при призначенні покарання в сукупності з іншими даними про особу винної, не можуть бути в даному випадку перешкодою для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, колегія суддів зважає, що у разі призначення ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі фактично залишить двох малолітніх дітей єдиного з батьків і негативно вплине на їх емоційно - психологічний стан.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримані загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України та приписи ч. 2 ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, і наведені у вироку ґрунтовні мотиви застосування ст. 75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги прокурора про протилежне.

За відсутності підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу за прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12