Єдиний унікальний номер №440/572/13-к
Провадження №1-кп/440/36/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року

Буський районний суд

Львівської області в складі:

головуючої - судді
Шендрікової Г.О.

при секретарі
Квасниця Ю.П.

з участю прокурора
Романика Р.В.

з участю обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Буську Львівської
області в залі суду кримінальне
провадження за підозрою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
м.Буська, житель АДРЕСА_1, громадянина
України, українця, не працюючого, з
середньо-спеціальною освітою,
розлученого, на обліках у психіатра та
нарколога не перебуває, раніше не
судимий, за ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н
о в и в:

20 березня 2013 року приблизно о 13 год. 00
хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння за місцем свого
проживання в с.Купче, на грунті
виниклих неприязних відносин, під час
словесного конфлікту із матір»ю
ОСОБА_2, безпричинно, із зусиллям,
схопив останню за руки в ділянці
плечового суглобу, штовхнув, в
результаті чого потерпіла впала на
підлогу, а пізніше рукою схопив за
обличчя, внаслідок чого заподіяв,
згідно висновку судово-медичної
експертизи № 32/2013 від 22 березня 2013 року,
один синець в ділянці лівої щоки, один
синець в ділянці перенісся, один синець
в ділянці лівого плечового суглобу,
один синець в ділянці правого
плечового суглобу, одне садно в ділянці
спини зліва, один синець в ділянці
лівого плеча, один синець в ділянці
правого плеча, які утворилися від дії
тупих предметів, можливо 20 березня 2013
року і відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого злочину
визнав повністю, щиро розкаявся у
вчиненому, підтвердив свої покази на
досудовому слідстві і пояснив, що
точної дати не пригадує, однак це було в
березні 2013 року, і дійсно на грунті
раптово виниклих неприязних відносин
із його матір»ю ОСОБА_2, знаходячись за
місцем свого проживання в с. Купче
Буського району, будучи у нетверезому
стані, схопив матір за руки, штовхнув
її, вона впала, після цього схопив її за
обличчя. Просить суворо не каратиі.

Враховуючи те, що обвинуваченим не
оспорювались фактичні обставини
справи і судом встановлено, що він
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду та роз»яснивши їм
положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд
визнав недоцільним дослідження інших
доказів по справі.

Таким чином, суд вважає доведеним факт
умисного заподіяння легкого тілесного
ушкодження, тобто скоєння злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставиною, що пом»якшує покарання, суд
визнає щире каяття обвинуваченого,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом
не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений
обвинуваченим і передбачений ч. 1 ст. 125
КК України відноситься до категорії
невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК суд,
призначаючи покарання, повинен
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2003
р. № 7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання» при
призначенні покарання в кожному
випадку і щодо конкретного підсудного,
який визнається винним у вчиненні
злочину, мають суворо додержувати
вимоги ст. 65 КК України стосовно
загальних засад призначення покарання,
оскільки через останні реалізуються
принципи законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи, у кожному
конкретному випадку суди мають
дотримуватися вимог кримінального
закону й зобов»язані враховувати
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу винного та обставини, що
пом»якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про
практику призначення судами
кримінального покарання» зазначено, що
суди, визначаючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, повинні виходити з
класифікації злочинів, а також із
особливостей конкретного злочину й
обставин його вчинення (форма вини,
мотив, мета, спосіб вчинення, кількість
епізодів, характер і ступінь тяжкості
наслідків тощо).

Виходячи з принципу індивідуалізації
покарання судом враховується, що
ОСОБА_1 за місцем свого проживання
характеризується посередньо, на
обліках у психіатра та нарколога не
перебуває, раніше не судимий.

Обираючи вид і розмір покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
характер та ступінь скоєного злочину,
дані про особу винного, який позитивно
характеризуються за місцем проживання,
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину.

З урахуванням особи обвинуваченого
ОСОБА_1, характеризуючих даних про
особу винного, пом'якшуючих та
обтяжуючих вину обставин, суд вважає,
що виправлення й перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_1 можливе в умова
без ізоляції від суспільства із
призначенням покарання у вигляді
штрафу, передбаченого санкцією статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,
суд, -

з а с
у д и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК
України і призначити покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 гривень в
дохід держави.

Запобіжний захід відносно засудженого
ОСОБА_1 у вигляді особистого
зобов»язання -залишити до вступу
вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області,
шляхом подачі апеляційної скарги через
Буський районний суд Львівської
області протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Шендрікова