СПРАВА № 11А-737/2007 Р. ГОЛОВУЮЧИЙ
Ч.3 КК УКРАЇНИ ПОПОВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 р. липня місяця „10" дня

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в
складі:

Головуючого Годуна
В.А.

суддів: Сажинова
В.В., Ришкової Н.М.

за участю
прокурора Литвиненка
О.О.

адвоката ОСОБА_1

засуджених: ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_3, апеляцією засудженого ОСОБА_2 та апеляцією з
доповненнями засудженого ОСОБА_3, на вирок Голопристанського районного суду
Херсонської області від 23
квітня 2007 року,

встановила:

Цим
вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, раніше судимого,

· за ст. 185 ч. З КК України
на 3 роки
позбавлення волі;

· за ст. 186 ч. З КК України
на 4 роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно до позбавлення волі на 5
років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

На
підставі ст. 72 ч. З КК
України вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.09.2004 року щодо
ОСОБА_2 виконується самостійно.

Засуджений
утримується під вартою з 13.02.2007
року.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина
України, раніше судимого,

· за ст. 185 ч. З КК України
на 3 роки
позбавлення волі;

· за ст. 186 ч. З КК України
на 4 роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених
покарань до позбавлення волі на 5
років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

На
підставі ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.03.2005 року остаточно
визначено покарання на 5
років 6 місяців
позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Засуджений утримується під вартою з
11.01.2007 року.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина
України, не судимого відповідно до ст. 89
КК України,

- за ст. 185
ч. З КК України на 3
роки позбавлення волі.

На
підставі ст. ст. 75, 76 КК
України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком в один рік, на нього покладені обов'язки: не виїжджати за межі України
без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; періодично з'являтися для
реєстрації; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Запобіжний захід
- підписка про
невиїзд.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина
України, раніше не судимого,

· за ст. 186 ч. З КК України
на 4 роки
позбавлення волі;

· за ст. 213 ч. 1 КК України на 100 годин
громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до
позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.
ст. 75, 76 КК
України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком в два роки, на нього покладені обов'язки: не виїжджати за межі України
без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; періодично з'являтися для
реєстрації; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Запобіжний захід - підписка про
невиїзд.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Новофедорівської
сі'льскої
ради 3656 гривень.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду
першої інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнані винними і засуджені за вчинення злочинів при
наступних обставинах.

Наприкінці
листопада 2006 року,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3
повторно, оба перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, а також ОСОБА_5, за попередньою змовою між
собою, умисно, із корисливих спонукань, проникнувши на охороняєму територію
фермерського господарства „Старт", що розташовна на автодорозі
Гопри-Залізний Порт, Голопристанського району Херсонської області, звідки
відкрито, в присутності охоронця ОСОБА_6
викрали борони 7 штук на
загальну суму 1400 гривень,
які належать ОСОБА_7.

Окрім того,
ОСОБА_2, ОСОБА_3
повторно, а також ОСОБА_4, за попередньою змовою між сосбою, наприкінці
листопада 2006 року, у
с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, таємно, із
корисливих спонукань, з метою крадіжки, проникли на склад ОСОБА_8 по вул.
Шкільній 1-в, звідки вчинили крадіжку майна, що йому належить: шість нових труб
діаметром 60 мм.,
довжиною 4 м. на
суму 516 гривень;
шість труб бувших у вжитку діаметром 60
мм. довжиною 4 м. на
суму 516 гривень;
вісім труб бувших у вжитку діаметром 76
мм. довжиною 4 м. на
суму 896 гривень;
ДКУ бувший у вжитку, для подрібнення зерна вартістю 400 гривень;
електромотор 3,5 кВт., бувший у
вжитку, вартістю 450 гривень;
500 кг.
ячменя на суму 500 гривень,
на загальну суму 2928 гривень.

З цього же
складу, вище зазначені особи викрали шлагбаум вартістю 3656 гривень, що
належить Новофедорівській сільській раді.

ОСОБА_5 з
вересня по грудень 2006 року, умисно, незаконно без спеціального дозволу (ліцензії),
без реєстрації як суб'єкт
підприємницької діяльності
скупав у

населення Голопристанського району лом чорних
та кольорових металів, реалізуючи його у майбутньому.

У своїй апеляції
адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 посилається на невідповідність
висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, оскільки його
підзахисний ОСОБА_3 не мав
умислу на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 та таємне
викрадення майна ОСОБА_8 і Новофедорівської сільської ради, про що свідчать
його показання та показання підсудного ОСОБА_2 у судовому засіданні. Просить
вирок суду щодо ОСОБА_3 скасувати і постановити щодо нього виправдувальний
вирок у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

У своїй апеляції
засуджений ОСОБА_2 посилається на суворість призначеного йому судом покарання,
оскільки суд не врахував дані про його особу та ряд пом'якшуючих покарання
обставин таких, як: щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких
особистих та сімейних обставин, часткове відшкодування завданого збитку.
Просить вирок щодо себе змінити, призначити йому покарання за правилами ст. 70 КК України,
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши мінімальну
міру покарання не пов'язану з позбавленням волі, застосувати до нього ст. 69 КК України.

У своїй апеляції
з доповненнями засуджений ОСОБА_3
посилається на односторонній та необ'єктивний розгляд справи судом, порушення
кримінально-процесуального законодавства, неправильність кваліфікації його дій
за ч. З ст. 186 КК
України. Також зазначає, що не мав умислу на відкрите викрадення майна ОСОБА_7
та таємне викрадення майна ОСОБА_8 і Новофедорівської сільської ради, про що
свідчать показання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судовому засіданні, яким суд
не дав належної оцінки і помилково прийшов до висновку про наявність в його
діях складу злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. З, 186 ч. З КК України. Окрім
того, суд невірно застосував кримінальний закон, призначивши йому покарання за
правилами ст. 71 КК
України, хоча іспитовий строк на час винесення вироку вже закінчився. В зв'язку
з чим просить вирок щодо нього скасувати.

Вирок щодо
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не оскаржується.

Заслухавши
суддю-доповідача, захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію і просив
скасувати вирок щодо свого підзахисного та постановити випрадувальний вирок
щодо нього за відсутності в його діях складу злочинів, пояснення та останнє
слово засудженого ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію з доповненнями і просив
скасувати вирок, пояснення та останнє слово засудженого ОСОБА_2, який підтримав
свою апеляцію і просив пом'якшити йому покарання, думку прокурора про залишення
вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія
суддів проходить до висновку, що апеляції адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню зі
слідуючих підстав.

Як установлено з
матеріалів справи, органами досудового слідства та судом, не було допущено
порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів
достовірність доказів, та висновок суду про винуватість засуджених у вчинені
злочинів, за які їх засуджено, суд правильно дав правову оцінку діям засуджених
та ним виконані вимоги ст. ст. 22,
323-324 КПК України, направлені на вживання, всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин
справи, виявлено як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують, а
також обставини, що пом'якшують відповідальність.

Висновок суду
про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені,
відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується перевіреними в суді
доказами.

Заперечення
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проти звинувачення були предметом розгляду в судовому
засіданні і спростовуються наступними доказами.

Так, в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2
показав, що наприкінці

листопада 2006
року він разом з ОСОБА_3 на території фермерського господарства
„Старт" домовився з охоронцем про купівлю борон. Приїхавши через декілька днів заплатили йому 100 гривень і разом
з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 стали вантажити борони у машину. В цей час до них
підійшов охоронец і вимагав покласти борони назад. Вони його не послухали, сіли
до автомобіля і уїхали разом з боронами у причепі. Також 28 листопада 2006 року разом з
ОСОБА_4 проникли до складів у с
3. Порт по вул. Шкільній, звідки винесли труби, ДКУ, шлагбаум, електродвигун,
які склали у дворі. Залишивши все, пійшли телефонувати ОСОБА_5, щоби здати йому
метал. По дорозі зустріли ОСОБА_3 і разом з ним повернулися до складів,
завантажили метал до автомобіля ОСОБА_5, після чого зірвали замок зі складу та
викрали ячмень.

ОСОБА_3 в судовому засіданні фактично підтвердив показання
ОСОБА_2 про обставини вчинення викрадення майна з території фермерського
господарства „Старт", хоча і не визнав своєї провини у вчиненні даного
злочину. Також ОСОБА_3 показав
що погодився на пропозицію ОСОБА_2 та ОСОБА_4 допомогти їм завантажити метал,
але не знав що вони його викрали. Шлагбаум та ячмень винесли із складу, а труби і ДКУ з двору. Коли здали
метал то він отримав за це гроші.

Потерпілий
ОСОБА_7 показав,
що йому зателефонував охоронець і повідомив, що викрали борони, також охоронець
повідомив номер автомобіля. Через міліцію встановили власника автомобіля. Коли
приїхав до господарства, то охоронець повідомив, що невідомі особи приїхали на
автомобілі і не звертаючи уваги на його заперечення завантажили борони та
уїхали.

Свідок ОСОБА_6 показав, що
помітив на території фермерського господарства „Старт" невідомих осіб, які
завантажували борони у причеп автомобіля. Він сказав їм щоби вони поклали
борони на місце, але чоловіки не відреагували і сказали йому, що домовилися з
його напарником, пропонували гроші. Після чого невідомі сіли до автомобіля і
поїхали разом з викраденими боронами. Він ні яких грошей він підсудних не
отримував та про продаж металу з ними не домовлявся.

зазначенні
показання свідка ОСОБА_6
є конкретними і послідовними, як на досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні, вони повністю узгоджуються з іншими доказами по справі і не були
спростованні ні ким із підсудних в судовому засіданні.

Крім того його
показання про обставини вчинення злочину ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
підтверджуються і показаннями підсудного ОСОБА_2 на досудовому слідстві, в яких
він повністю визнав себе винним у відкритому викраденні майна ОСОБА_7, яке він вчинив
разом з іншими підсудними (а.с.
157-160).

Суд обгрунтовано
прийшов висновку про доведенність вини ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за цим епізодом
злочинної діяльності, мотивувавши тим, що обвинувачення підтверджується, як
показаннями ОСОБА_2 на досудовому слідстві, так і показаннями свідка ОСОБА_6 З таким
висновком суду погоджується і колегія суддів.

За другим
епізодом обвинувачення вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується наступними
доказами.

Так, підсудний
ОСОБА_4 показав, що зустрів у с
3. Порт ОСОБА_2, який запропонував йому вчинити крадіжку металу зі складів.
Вони зірвали металевим прутом замки з дверей, винесли до двору труби, ДКУ,
електромотор. Після чого пійшли телефонувати ОСОБА_5, для того щоби здати йому
метал. По дорозі зустріли ОСОБА_3, який запитав де можна заробити. Вони йому
сказали, що треба допомогти винести метал зі складу. Він погодився прийняти
участь у крадіжці. Повернувшись назад до складу, уже утроє винесли з приміщення
шлагбаум. Усе завантажили на машину ОСОБА_5, якому не було відомо про те, все
украдено. ОСОБА_3 знав, що
вони вчиняють крадіжку, але приєднався до цього і в майбутьому після здачі
металу отримав гроші у сумі 140
гривень.

Свідок ОСОБА_10
показав, що шлагбаум та дорожні знаки Новофедорівської сільської ради тимчасово
зберігалися на складах ОСОБА_8.

Згідно даних
протоколу добровільної видачі від 10.01.2007
р. ОСОБА_5 видав частину майна, що була викрадена зі складів ОСОБА_8 (а.с. 58).

У протоколі
відтворення обстановки і обставин події від 22.01.2007 р. ОСОБА_3 вказав на місце
розташування складу, дверей на ньому, з яких ОСОБА_2 в його присутності зірвав
замок і вони протягом декількох днів вчиняли краджіки ячменя, вказав на склад з
якого виносили шлагбаум (а.с.
79-84).

Суд першої
інстанції належним чином обгрунтував своє критичне ставлення до показань
ОСОБА_3 про те, що йому було невідомо про те, що він допомогає завантажувати
майно, яке було раніше викрадене ОСОБА_2 і ОСОБА_4, пославшись на показання
ОСОБА_4 і протокол відтворення обстановки і обставин події за участі ОСОБА_3.
Даний висновок суду є правильним і з ним повністю погоджується і колегія
суддів.

Таким чином,
дослідивши та проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд першої
інстанції дав їм належну оцінку й обгрунтовано прийшов висновку про доведеність
вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, і правильно
кваліфікував їх дії за ст. ст. 186
ч. 3,185 ч. З КК
України.

Тому доводи
засудженого ОСОБА_3 та його захисника -
адвоката ОСОБА_1 в апеляціях про те, що його необгрунтовано засуджено,
колегія суддів визнає такими, що не відповідають матеріалам справи і є способом
його захисту.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, які б були безумовною
підставою для скасування вироку, не встановлено.

Окрім того, як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 було засуджено вироком
Голопристанського районного суду від 30.03.2005
року за ст. ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1 КК України до
позбавлення волі на 3 роки, з
випробуванням, з іспитовим строком на 2
роки. Нові злочини ним були вчиненні у листопаді 2006 року, тобто в
період іспитового строку, який у нього закінчувався тільки 30.03.2007 року, а тому
його доводи про неправильне застосування кримінального закону при призначенні
покарання за сукупністю вироків не грунтуються на законі і колегією суддів не
беруться до уваги.

Призначене
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покараная відповідає вимогам ст.65 КК України і воно є
необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3, апеляцію засудженого ОСОБА_2
та апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни.