АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/996/14 Справа № 203/5532/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку дистанційного провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів щодо ОСОБА_9 до 26 жовтня 2014 року включно. Судом відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначений.
Свої висновки слідчий суддя мотивує наявністю вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тим, що ОСОБА_9 не одружений, утриманців не має, протипоказань за станом здоров`я щодо можливості утримуватись під вартою не має, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, та той факт, що у кримінальному провадженні не допитані всі свідки по справі, наявні ризики вчиненні підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що звертаючись з клопотанням до слідчого судді слідча ввела суд в оману, надавши відомості, які не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Суду не надані докази, що підтверджують висновки слідчої щодо існування ризиків, а клопотання містить лише трафаретні посилання. Крім того, вважає, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосована до підозрюваного безпідставно та передчасно. Вказує, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації, навчається.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_9 провадиться досудове розслідування, відомості про яке 28.08.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003203 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.08.2014 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого, погодженого з старшим прокурором прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_11 , слідчий суддя встановив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, крім того, встановлено наявність ризиків, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Колегією суддів встановлено, що при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини, які відповідають матеріалам справи, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_9 .

Додержання вимог ст. 194 КПК України при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею є обов`язковим. Відповідних порушень вищезазначеної статті, що може бути підставою для скасування судового рішення слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіє обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-198, 309, 405, ч. 3 ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Судді: