Справа № 1-144/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 березня 2007 року Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі :

головуючого -
судді - Розинка В.М.

при секретарі - Примак Т.В.

з участю прокурорів - Бедриги В.В., Левченка А.В.

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чернігові справу

по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із професійно-технічною
освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні батька ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
матір ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, судимості не має в силу ст. 89
КК України, мешканця АДРЕСА_1 -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, працюючи з 29.06.2006
р. старшим продавцем магазину №
4 "Теплоцентр", розташованого по АДРЕСА_2, будучи
матеріально-відповідальною особою за ввірені грошово-матеріальні цінності,
вчинив привласнення й розтрату грошових коштів.

Так, в період із
серпня 2006 р. по 14.12.2006 р. ОСОБА_1 у
журналі реєстрації продовольчих товарів магазину в повному обсязі не
обліковував проданий товар, після його реалізації складав відомості залишків, у
яких відображав завідомо неправдиві дані, завищуючи кількість фактично наявного
в магазині товару, а грошову різницю від продажу товару, яка ним умисно не
обліковувалась, періодично привласнював та витрачав на власні потреби, учинивши
привласнення чужого майна на загальну суму 21598 грн. 14
коп., що належить потерпілому ОСОБА_2.

Підсудний,
допитаний у судовому засіданні, вину у зміненому прокурором обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що не бажає давати свідчень, але повністю
підтверджує ті, що дав раніш у ході досудового слідства. У скоєному
розкаюється, просить суворо не карати, завдану шкоду відшкодував повністю.

Потерпілий у
судовому засіданні пояснив, що підсудний у нього працював і
вчинив привласнення майна
на суму 21598 грн. 14 коп., у

2

подальшому надав суду заяву про
відшкодування підсудним шкоди у повному обсязі.

Враховуючи
свідчення підсудного, потерпілого і те, що фактичні обставини справи ніким не
оспорюються, суд знаходить, що його дії правильно кваліфіковані за ст. 191 ч. 1 КК України, як
привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене йому, а вина у скоєному
доведена у повному обсязі.

Вирішуючи
питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, що є
злочином середньої тяжкості, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність у нього двох
утриманців - непрацездатних
батька ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та матері ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики
за таким, відсутність попередніх притягнень до адміністративної
відповідальності, обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди,
за відсутністю обставин, що його обтяжують, тому доходить висновку про
можливість виправлення підсудного без відбуття покарань, пов'язаних з
обмеженням чи позбавленням волі, що свідчить про перспективу виправлення
підсудного без відбуття покарання, тобто про прийняття рішення про звільнення
від відбуття покарання. З урахуванням вищезазначених обставин справи, даних про
особу винного, суд не знаходить підстав для застосування додаткового покарання.

Суд вважає можливим
прийняти відмову потерпілого від позову, у зв'язку з його відшкодуванням у
добровільному порядку.

Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. 191 ч. 1 КК України і
призначити покарання у вигляді 2
років обмеження волі, без призначення додаткового покарання.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом
іспитового строку в 1 рік не
вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Закрити
провадження по справі в частині позову, у зв'язку з його відшкодуванням.

Речові докази -
залишити при справі.

Мірою
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити підписку про
невиїзд.

На вирок можуть
бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту
його проголошення.

Головуючий Розинко В.М.