Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого : судді ОСОБА_4.,

суддів: ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

з участю прокурора ОСОБА_7.,

засудженого ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні 22 січня 2015 року в м. Києві кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за касаційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_1 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 30 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року.

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 30 червня 2010 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, раніше судимого

06 листопада 2009 року вироком Сколівського районного суду за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.,-

засуджений за:

· ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

· ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вироком вирішено питання про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року зазначений вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 25 лютого 2010 року приблизно о 02.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в кімнаті свого житлового будинку, що в АДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин під час сварки з сином ОСОБА_2, вдарив того поліном в лице, погрожував останньому вбивством, демонструючи кухонний ніж із чорною пластмасовою ручкою, який вхопив із шухляди, а ОСОБА_2, побоюючись здійснення цієї погрози, рукою вихопив ніж і викинув його в сторону. Внаслідок умисних дій ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, а саме: синець, садно на обличчі, рану між першим та другим пальцями лівої кисті.

25 лютого 2010 року приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в кімнаті свого житлового будинку, що в АДРЕСА_1 під час сварки з сином ОСОБА_2, умисно на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті останньому, вхопив із шухляди кухонний ніж із дерев'яною ручкою та хотів нанести удар в сторону грудей ОСОБА_2, однак злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки влучив у ліву лопаткову ділянку, так як потерпілий обернувся та, захищаючись від ОСОБА_1, відштовхнув того ногою від себе і з закривавленим плечем втік з будинку. Внаслідок умисних дій ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 колото-різану рану у лівій лопатковій ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2 просить пом'якшити призначене йому покарання. Посилається на те, що судами належним чином не враховано те, що умислу на вбивство у нього не було, що його син - потерпілий ОСОБА_2 претензій до нього не має, а також не враховано стан його здоров'я.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка касаційну скаргу підтримала частково, просила ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд з таких підстав .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставою для скасування вироку, ухвали чи постанови є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено: суть апеляції; короткий виклад пояснень осіб, які брали участь у засіданні; докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Вказаних вимог закону апеляційним судом не виконано.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінальної справи, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129; ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначив йому, із застосуванням ст. 70 КК України, відповідне покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засудженим, його захисником та потерпілим ОСОБА_2 подані апеляції.

Засуджений в своїй апеляції та доповненнях до неї просив скасувати вирок суду через невірну кваліфікацію його дій за ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовував тим, що умислу на вбивство сина у нього не було. При цьому, також, порушував питання про пом'якшення призначеного йому покарання.

Захисник ОСОБА_3 в апеляції просив скасувати вирок та закрити провадження у справі, вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на відсутність у засудженого умислу на вбивство потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_2 просив змінити вирок суду через невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості та пом'якшити призначене ОСОБА_1 покарання.

Разом з тим, апеляційний суд в ухвалі доводи поданих апеляцій, у тому числі і тих, які стосуються правильності кваліфікації дій засудженого та розміру призначеного йому покарання і які є аналогічні доводам касаційної скарги засудженого, належним чином не виклав, та, як наслідок, належним чином їх не перевірив і відповідних мотивів на спростування цих доводів не навів.

Крім того, відповідно до вимог ч.7 ст.362 КПК України 1960 року перед видаленням суду до нарадчої кімнати для постановлення рішення щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції підсудному, якщо він брав участь в апеляційному розгляді справи, надається останнє слово.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду в судовому засіданні брав участь засуджений ОСОБА_1, разом з тим, будь-яких даних щодо надання засудженому останнього слова в ухвалі не міститься.

Вказані порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з того, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, вона підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити доводи поданих засудженим, його захисником та потерпілим апеляцій на вирок місцевого суду, розглянути питання щодо обґрунтованості доводів касаційної скарги засудженого і постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_5. ОСОБА_4 ОСОБА_6