Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/1235/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» лютого 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурорів Гарника М.В. Галась О.М.,

потерпілого - ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та мешкає в смт. В.Димерка, Броварського району, Київської області, вул. Ніколаєва, 28, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився та мешкає в с. Шевченкове, Броварського району, Київської області, вул. Вокзальна, 69, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, являючись працівниками правоохоронного органу та службовими особами, вчинили зловживання своїм службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду конституційним правам ОСОБА_1 та інтересам держави, а також службове підроблення офіційних документів за наступних обставин.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.90 (із змінами та доповненнями), основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів.

Діяльність міліції, згідно ч. 1 ст. 3 цього Закону, будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями та населенням.

Правовою основою діяльності міліції, згідно ст. 4 вказаного Закону, є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону, міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону, міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.

На міліцію, згідно ст. 10 Закону, покладені обовязки щодо виявлення, запобігання, припинення та розкриття злочинів, вживання з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; прийняття і реєстрація заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасне прийняття по них рішення; провадження дізнання у межах, визначених кримінально-процесуальним законодавством та інше.

Наказом № 133 о/с від 27.03.09 ОСОБА_3 призначено на посаду о/у СБНОН Броварського МВ ГУМВС України в Київській області.

Згідно ст.101 Кримінально-процесуального кодексу України (надалі КПК України) органами дізнання є, зокрема, міліція.

За ст.103 КПК України на органи дізнання покладається вжиття необхідних оперативно-розшукових заходів з метою виявлення ознак злочину і осіб, що його вчинили. Про виявлений злочин і почате дізнання орган дізнання негайно повідомляє прокурора.

Згідно ст.95 КПК України заяви або повідомлення представників влади, громадськості чи окремих громадян про злочин можуть бути письмовими або усними. Усні заяви заносяться до протоколу, який підписує заявник та посадова особа, що прийняла заяву. При цьому, заявник попереджається за неправдивий донос, про що відмічається в протоколі.

Відповідно ст. 97 КПК України орган дізнання зобовязаний приймати повідомлення про вчинені злочини, по яким не пізніше триденного строку зобовязаний прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити повідомлення за належністю. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється органом дізнання не пізніше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

У відповідності до п.п. 4.3, 4.4 «Положення про основи організації розкриття органами внутрішніх справ України злочинів загально кримінальної спрямованості», затвердженого наказом МВС України від 30.04.04 № 458, працівники штатних підрозділів дізнання у взаємодії з працівниками інших підрозділів органів внутрішніх справ оперативно реагують на заяви і повідомлення про вчинені злочини, вживають ефективних заходів до встановлення осіб, які їх учинили, збирають і закріплюють докази їх вини. Всебічно й обєктивно здійснюють дізнання та оформляють матеріали протокольних проваджень, під час огляду місця події та роботи над розкриттям злочину; організовують, виконують доручення та вказівки слідчого щодо провадження розшукових та слідчих дій і вимагають від цих органів допомоги при провадженні окремих слідчих дій.

Враховуючи викладене, о/у СБНОН Броварського МВ ГУМВС України в Київській області є працівником правоохоронного органу, наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями та є представником влади, а отже являється службовою особою.

Наказом № 361 о/с від 30.06.08 ОСОБА_4 призначено на посаду слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області.

Згідно до ст. 102 КПК України, органами досудового слідства є, зокрема, слідчі органів внутрішніх справ.

За ст.114 КПК України, при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержано згоди від суду або прокурора, і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Згідно ст. 97 КПК України слідчий зобовязаний приймати повідомлення про вчинені злочини, по яким не пізніше триденного строку зобовязаний прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити повідомлення за належністю. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється слідчим не пізніше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Відповідно до ст. 190 КПК України з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, зясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення та предметів. Огляд місця події може бути проведений до порушення кримінальної справи. Огляд володіння особи може бути проведено за письмовою згодою володільця. Про результати огляду слідчий складає протокол.

Статтею 85 КПК України закріплено, що в протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені: місце і дата його складання; посади і прізвища осіб, що проводять дію; прізвища осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, адреси цих осіб; розяснення їх прав та обовязків; зміст проведеної слідчої дії, час її початку і закінчення; всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії. Протокол підписують, серед інших: особа, яка провадила слідчу дію, поняті та інші особи, яки були присутні або брали участь у проведенні цієї дії. До протоколу можуть бути додані фотознімки та інші матеріали, які пояснюють його зміст.

Згідно ст.191 КПК України огляд проводиться в присутності не менше двох понятих. Слідчий може запросити для участі в огляді спеціалістів. В необхідних випадках слідчий проводить вимірювання, складає план і креслення оглянутого місця та окремих предметів, а також по можливості фотографує їх. Органи внутрішніх справ зобовязані подавати слідчому допомогу в проведенні огляду.

Відповідно до п. 4.3 «Положення про основи організації розкриття органами внутрішніх справ України злочинів загально кримінальної спрямованості», затвердженого наказом № 458 МВС України від 30.04.04, слідчі, під час огляду місця події та роботи над розкриттям злочину, організовують роботу СОГ на місці події та керують діями її членів; згідно з процесуальними повноваженнями разом з працівником експертної служби, іншими учасниками СОГ здійснюють огляд місця події, у ході якого вилучають слідову інформацію та матеріальні об'єкти, придатні для з'ясування обставин, що підлягають доказуванню, та своєчасно направляють їх на експертне дослідження, здійснюють інші невідкладні слідчі дії; інформують оперативних працівників, інших членів СОГ та чергову частину ОВС про виявлення під час роботи на місці події обставин, що мають значення для розшуку й затримання злочинців, дають доручення стосовно вжиття невідкладних оперативно-розшукових заходів для розкриття злочину; оформляють результати огляду місця події, дають завдання органу дізнання щодо перевірки підозрюваних і затриманих осіб, а також вилучених номерних речей, зброї, автотранспорту за автоматизованими та оперативно-розшуковими обліками ОВС; разом з оперативним працівником висувають версії, розробляють і складають узгоджені плани комплексного проведення слідчих дій та оперативно-розшукових заходів з розкриття злочинів; дають органам дізнання доручення і вказівки за справами, що розслідуються ними, щодо провадження розшукових та слідчих дій і вимагають від цих органів допомоги при провадженні окремих слідчих дій. Такі доручення і вказівки слідчого є для органів дізнання обов'язковими.

Враховуючи викладене, слідчий є працівником правоохоронного органу, наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями та є представником влади, а отже являється службовою особою.

Відповідно до журналу служби нарядів на 14.12.09 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заступили на чергування у складі слідчо-оперативної групи.

В цей же день, згідно Журналу реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Броварського МВ ГУМВС України в Київській області, о 10 год. 05 хв. до чергової частини Броварського МВ ГУМВС України в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що в період часу з 14 год. 00 хв. 13.12.09 до 10 год. 00 хв. 14.12.09 невідомі особи пошкодили його автомобіль НОМЕР_1. У звязку з вказаним повідомленням на місце події, що за адресою: м. Бровари, вул. Симоненко, 4, черговим направлено слідчо-оперативну групу (СОГ) у складі слідчого - Русілова С.М., о/у - ОСОБА_3 та експерта - ОСОБА_5

Прибувши на місце події члени СОГ, зустрівшись із ОСОБА_1, одержали від останнього інформацію про те, що з автомобіля такого марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2, шляхом пошкодження вітрового скла водійських дверей та проникнення в салон автомобіля, було викрадено автомагнітолу.

Отримавши інформацію слідчий Русілов С.М. прийняв рішення про проведення ним та експертом ОСОБА_5 огляду місця події (автомобіля НОМЕР_1), а ОСОБА_3 відібрання у ОСОБА_1 заяви про вчинення злочину та пояснення з приводу вказаного ним факту викрадення особистого майна.

Отже, 14.12.09 приблизно об 11 год. 20 хв., з метою виконання вимог ст.ст. 95, 97 КПК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 піднялись в квартиру АДРЕСА_1, де останній, також, в присутності свого сусіда ОСОБА_6, предявив ОСОБА_3 технічну документація, яка підтверджувала наявність у нього автомагнітоли.

Разом з тим, перед складанням протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин, у о/у СБНОН Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 виник умисел направлений на використання наданої йому влади та службового становища всупереч інтересам влади та конституційних прав ОСОБА_1

Так, діючи умисно, в особистих інтересах, які виразились у відкритому ігноруванні норм чинного законодавства України щодо неухильного додержання конституційних прав громадян та небажанні у повному обсязі виконувати покладені на нього відповідно до чинного на той час законодавства обовязки, передбачені ст.ст.2, 3, 5, 10 Закону, ст.ст. 95, 97, 103 КПК України, явно всупереч мети діяльності міліції, свідомо порушуючи конституційні права громадян на захист права власності, ОСОБА_3 прийняв рішення приховати в протоколі усної заяви (повідомлення) про злочин, який він складав від імені ОСОБА_1, факт викрадення автомагнітоли з його автомобіля НОМЕР_1, про який останній неодноразово повідомляв.

Тобто, у вказаний вище день та час, діючи умисно на виконання вищевказаного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст.ст. 2, 3, 5, 10 Закону, ст.ст.95, 97, 103 КПК України, ОСОБА_3, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, що у м. Бровари, власноручно склав протокол усної заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09 та пояснення, записані, ніби-то, зі слів ОСОБА_1 Проте, факту викрадення автомагнітоли, про який повідомляв останній, у вказаних офіційних документах ОСОБА_3 навмисно не зазначив. Більш того, в поясненнях від імені ОСОБА_1, ОСОБА_3 власноручно зазначив, що «нічого з автомобіля не зникло», проте вказана обставина не відповідала дійсності.

В подальшому, за вищевказаних обставин, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 зазначені вище протокол заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09 та пояснення. При цьому, не даючи останньому можливості перечитати надані на підпис документи, запевнивши його в їх повноті, обєктивності та відповідності фактичним обставинам, ОСОБА_3 вказав ОСОБА_1 місце де той повинен поставити свій підпис. Будучи введений ОСОБА_3 в оману щодо відповідності вищевказаних документів фактичним обставинам, не перечитуючи та не перевіряючи їх, ОСОБА_1 підписав протокол заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09 та в кінці пояснення власноручно написав, що вони записані з його слів вірно.

В подальшому, продовжуючи діяти на виконання своєї вищевказаної злочинної мети, ОСОБА_3, у вказаний вище час та місці, відібрав пояснення від сусіда ОСОБА_1 ОСОБА_6 При цьому, ОСОБА_3, знаючи про повідомлення ОСОБА_1 щодо викрадення автомагнітоли, діючи в порушення ст.ст. 2, 3, 5, 10 Закону, ст.ст. 95, 97, 103 КПК України, свідомо не відобразив цього факту в поясненнях ОСОБА_6

Після складання вищезазначених документів, ОСОБА_3, виконуючи свій злочинний умисел, передав їх ОСОБА_4 для подальшого використання.

14.12.09 об 11-20 год. ОСОБА_4 розпочав огляд вищевказаного автомобіля, при проведенні якого у нього виник умисел, направлений на використання свого службового становища всупереч інтересам служби, для того щоб приховати від обліку злочин та не проводити, таким чином, необхідних слідчих та інших перевірочних дій за фактом крадіжки майна ОСОБА_1.

Так, діючи умисно, в особистих інтересах, які виразились у відкритому ігноруванні норм чинного законодавства України щодо неухильного додержання конституційних прав громадян та небажанні у повному обсязі виконувати покладені на нього відповідно до чинного на той час законодавства обовязки, передбачені ст.ст. 85, 97, 114, 190 КПК України, ст.ст. 2, 3, 5 Закону, свідомо порушуючи конституційні права громадян на захист права власності, ОСОБА_4 прийняв рішення приховати в протоколі огляду, шляхом не відображення у такому, факт викрадення автомагнітоли з автомобіля НОМЕР_1, тобто використати надану йому владу всупереч інтересам служби та третіх осіб.

Таким чином, діючи умисно, на виконання вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_4, зловживаючи наданими йому повноваженнями відповідно до ст.ст. 85, 97, 190, 191 КПК України та ст.ст. 2-5 Закону «Про міліцію», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, склав 14.12.09 протокол огляду місця події, а саме, автомобіля НОМЕР_1, проте навмисно не вніс до такого дані про огляд салону вказаного автомобілю та виявлення слідів викрадення з останнього автомагнітоли. При цьому у фототаблиці, складеній експертом ОСОБА_5, чітко зафіксовано місцезнаходження автомагнітоли, яка, судячи з хаотично вивернутих проводів, була вилучена з салону вказаного автомобіля.

Окрім цього, діючи на виконання свого вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_4, в порушення вимог ст.191 КПК України, прийняв рішення не залучати понятих на місці огляду, а дані та підписи від імені останніх підробити пізніше.

В цей же день, повернувшись до Броварського МВ ГУМВС України в Київській області за адресою: м. Бровари, вул. Кірова, 24, ОСОБА_4, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, направленого на зловживання своїм службовим становищем, діючи з метою надання протоколу огляду місця події від 14.12.09 передбаченої законом форми офіційного документу, одержав від інспектора патрульної служби взводу патрульної служби, Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_7 особисті дані двох осіб (ними виявились знайомі ОСОБА_7: ОСОБА_8 та ОСОБА_9М.), анкетні дані яких власноручно вніс у вищевказаний протокол в якості понятих. Після цього, ОСОБА_4, запевняючи ОСОБА_7 у законності таких дій, вмовив останнього підписати зазначений протокол огляду від імені ОСОБА_9, що той і зробив.

У подальшому, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4, у вказаний вище час та місці, надав такий протокол невстановленій досудовим слідством особі, яка підписала його від імені понятого ОСОБА_8

У цей же день, надавши протоколу огляду місця події від 14.12.09, відповідно до вимог ст.ст. 85, 191 КПК України, передбаченої законом форми офіційного документу, ОСОБА_4, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій при складанні вказаного протоколу, передав складені ним та ОСОБА_3, отримані від останнього та оформлені при виїзді на місце події 14.12.09 за викликом ОСОБА_1, черговому, для подальшої передачі і прийняття рішення в порядку, передбаченому ст. 97 КПК України.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 факт викрадення автомагнітоли з автомобіля НОМЕР_1, що належав ОСОБА_1, не досліджено, перевірка не проводилась та рішення щодо цього, в порядку ст. 97 КПК України, не приймалося, що призвело до порушення конституційного права ОСОБА_1 на гарантований ст. 13 Конституції України захист права власності, та підірвало авторитет і престиж органів внутрішніх справ України, а отже заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам ОСОБА_1 та держави.

Окрім цього, о/у СБНОН Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3, виконуючи організаційно-розпорядчі обовязки, будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи умисел на складання та подальшу видачу неправдивих офіційних документів, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1, умисно, діючи в особистих інтересах, які виразились у відкритому ігноруванні норм чинного законодавства України щодо неухильного додержання конституційних прав громадян та небажанні у повному обсязі виконувати покладені на нього відповідно до чинного на той час законодавства обовязки, склав та видав завідомо неправдивий протокол заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Так, 14.12.09 прибувши на місце події по вул. Симоненко, 4 у м. Бровари, Київської області, і одержавши від ОСОБА_10 інформацію про факт викрадення автомагнітоли із його вищевказаного автомобіля, ОСОБА_3 склав формально правильний протокол заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09, який відповідав вимогам ст.ст. 94, 95 КПК України, а також пояснення ОСОБА_1, яке формально відповідало вимогам ст.97 КПК України.

При цьому, діючи на виконання вищевказаного злочинного умислу, направленого на службове підроблення офіційного документу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 вніс до вищезазначеного протоколу заяви (повідомлення) про злочин інформацію про пошкодження переднього лівого вітрового скла автомобіля та умисно не вніс до нього інформацію про факт викрадення автомагнітоли, що частково не відповідає дійсності, оскільки приховує факт, який має юридичну силу та повинен бути закріплений в цьому документі.

Крім того, в той же час, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, направленого на службове підроблення офіційного документу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 вніс до пояснень ОСОБА_1 інформацію про пошкодження переднього лівого вітрового скла його автомобіля та умисно не вніс до нього інформацію про факт викрадення з такого автомагнітоли, що частково не відповідало дійсності, оскільки приховувало факт, який мав юридичну силу та повинен посвідчуватись цим документом. Більш того, в поясненнях від імені ОСОБА_1, ОСОБА_3 власноручно зазначив, що «із зазначеного автомобіля нічого з не зникло», що не відповідало дійсності.

При цьому, не даючи останньому можливості перечитати надані на підпис документи, запевнивши його в їх повноті, обєктивності та відповідності фактичним обставинам, ОСОБА_3 вказав ОСОБА_1 місце, де той повинен поставити свій підпис. Будучи введеним ОСОБА_3 в оману щодо відповідності вищевказаних документів фактичним обставинам, не перечитуючи та не перевіряючи їх, ОСОБА_1 підписав протокол заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09, а в кінці пояснень власноручно написав, що вони записані з його слів вірно.

Також, в той же час та в тому ж місці, переслідуючи свої злочинні наміри, направлені на службове підроблення офіційного документу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 вніс до пояснень ОСОБА_6 інформацію про пошкодження переднього лівого вітрового скла автомобіля ОСОБА_1 та умисно не вніс до нього інформацію про факт викрадення з його автомобіля автомагнітоли, що частково не відповідало дійсності, оскільки приховувало факт, який мав юридичну силу та повинен був посвідчуватись цим документом. Склавши такий документ, ОСОБА_3 передав його на підпис ОСОБА_6, який, будучи незацікавленою в результаті перевірки особою, підписав його не вносячи ніяких доповнень чи зауважень.

В подальшому в цей же день та приблизно той же час, перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Симоненка у м. Бровари, розуміючи, що інформація, зазначена в протоколі заяви (повідомлення) про злочин від 14.12.09, поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_6 від 14.12.09 частково не відповідає дійсності, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, направленого на службове підроблення офіційних документів, ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 вищевказані офіційні документи для їх подальшого використання.

В свою чергу слідчий СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4, виконуючи організаційно-розпорядчі обовязки, будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи умисел на складання та видачу неправдивого офіційного документу, знаходячись в приміщенні Броварського МВ ГУМВС України в Київській області за адресою: м. Бровари, вул. Кірова, 24, 14.12.09 умисно, діючи в особистих інтересах, які виразились у відкритому ігноруванні норм чинного законодавства України щодо неухильного додержання конституційних прав громадян та небажанні у повному обсязі виконувати покладені на нього відповідно до чинного на той час законодавства обовязки, склав та видав завідомо неправдивий протокол огляду місця події (автомобіля НОМЕР_3) від 14.12.09.

Так, 14.12.09 прибувши на місце події по вул. Симоненко, 4 у м. Бровари, одержавши від ОСОБА_10 інформацію про факт викрадення автомагнітоли із його вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 склав формально правильний протокол огляду місця події, який відповідав вимогам ст.ст. 85, 190 КПК України.

При цьому, діючи на виконання вказаного злочинного умислу, направленого на службове підроблення офіційного документу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 вніс до вищезазначеного протоколу огляду інформацію про пошкодження переднього лівого вітрового скла автомобіля та умисно не вніс до нього інформацію про факт викрадення автомагнітоли, що частково не відповідало дійсності, оскільки приховувало факт, який мав юридичну силу та повинен посвідчуватись цим документом.

В подальшому, в цей же день, перебуваючи в приміщенні Броварського МВ ГУМВС України в Київській області за адресою: м. Бровари, вул. Кірова, 24, розуміючи, що інформація, зазначена в протоколі огляду місця події (автомобіля НОМЕР_4) від 14.12.09 частково не відповідає дійсності, ОСОБА_4, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, направленого на службове підроблення офіційного документу, попросив інспектора патрульної служби взводу патрульної служби Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_7, який фактично був присутнім під час огляду автомобіля НОМЕР_5, надати йому особисті дані двох осіб, для внесення їх у вищевказаний протокол огляду місця події від 14.12.09 та поставити підпис від їх імені.

При цьому, ОСОБА_4, користуючись відсутністю у ОСОБА_7 юридичної освіти, запевнив останнього у стандартності та законності таких дій, враховуючи його присутність при безпосередньому огляді автомобіля. Одержавши від останнього особисті дані його знайомих: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_4 власноручно вніс до протоколу огляду автомобіля їх анкетні дані, і в подальшому передав такий ОСОБА_7 для підпису від імені понятого, що останній і зробив на прохання ОСОБА_4, підписавшись від імені ОСОБА_9

В подальшому, продовжуючи діяти на виконання своєї вищевказаної злочинної мети, ОСОБА_4, у вказаний вище час та місці, надав цей протокол невстановленій досудовим слідством особі, яка підписала його від імені понятого ОСОБА_8

Надавши протоколу огляду, відповідно до вимог ст.ст. 85, 191 КПК України, законного вигляду, ОСОБА_4, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій при складанні вказаного протоколу від 14.12.09, передав такі, а також складені та передані йому ОСОБА_3 оформлені при виїзді на місце події 14.12.09 за викликом ОСОБА_1, черговому, для подальшої передачі для прийняття рішення, в порядку ст. 97 КПК України.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, винними себе, в предявленому їм обвинуваченні, визнали повністю, факт та обставини злочину підтвердили, у скоєному щиро розкаялися.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_3 суду показав, що в період з 2007 по 2011 роки він працював на посаді оперуповноваженого СБНОН Броварського МВ (по обслуговуванню м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області.

Перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи (СОГ) під час виїздів на місця пригод до його обов'язків входило: відібрати протокол усної заяви про злочин, опитати потерпілого та встановити можливих свідків та очевидців події, провести оперативно-розшукові заходи щодо розкриття злочину, якщо це можливо.

14.12.09 він перебував на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи Броварського МВ (по обслуговуванню м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській. У СОГ, яка виїжджала у той день на місця пригод, входили: він, слідчий СВ Броварського МВ ОСОБА_4, експерт та водій.

14.12.09, близько 10 години, в телефонному режимі від чергового Броварського МВ надійшло повідомлення про те, що на вул. Симоненка у м. Бровари, відбулося пошкодження автомобіля «ВАЗ 2106», в звязку з чим за вказаною адресою виїхала вся слідчо-оперативна група.

Близько 10-20 год., приїхавши до одного з підїздів будинку, що по вул.. Симоненка, м. Бровари, виявили автомобіль «ВАЗ 2106» темного кольору. Біля автомобіля знаходився і потерпілий. Потерпілий повідомив, що невідомі особи пошкодили його автомобіль та викрали авто магнітолу. Пояснення від потерпілого відбирав він, складаючи такий в письмовому вигляді. Окрім цього, зі слів потерпілого заповнив бланк «усної заяви про злочин» та надав такий потерпілому для ознайомлення, де той і розписався. В цей момент слідчий Русілов С.М. оглянув місце вчинення злочину та почав складати протокол огляду місця події. Експерт проводив фотографування автомобіля. Він оглянув автомобіль та побачив, що у такому було чи розбите одне з вікон, чи пошкоджений замок дверей, вже точно не памятає. З салону автомобіля була викрадена авто магнітола, яка знаходилася в шахті панелі. Про цей факт вказував потерпілий, а також це було видно візуально. Враховуючи те, що злочин був незначний, знаючи, що такий розкрити дуже тяжко, він і вирішив такий приховати шляхом не внесення до протоколів, пояснень тощо фактичних даних, оскільки намагався уникнути у такий спосіб дисциплінарної відповідальності за нерозкритий злочин. В звязку з чим і не вніс до заяви потерпілого про злочин фактичні дані. Вказані документи він передав слідчому Русілову С.М. щоб той, в подальшому передав такі черговому для реєстрації.

У ході огляду місця події 14.12.09 він особисто складав: протокол усної заяви про злочин, пояснення потерпілого та одного свідка, тобто 3-и документи. Він особисто підписував всі три перелічених ним документи. Крім цього, як учасник огляду місця події підписував протокол огляду складений слідчим.

Особисто він понятих не залучав, і нікого з перехожих чи сторонніх осіб не просив взяти участь в якості понятих при огляді місця події. У його присутності, окрім нього, протокол ніхто не підписував. Чи читав такий хтось вголос, він не чув.

Підсудний ОСОБА_4 суду показав, що в період з 2008 року по 30.03.2011 рік він працював на посаді слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Як слідчого, до його службових обов'язків, згідно з наказом ГУ МВС України №160, відносилось розслідування кримінальних справ. У разі перебування у складі слідчо-оперативної групи (СОГ) до його обов'язків було віднесено керування діями слідчо-оперативною групою, складання протоколу та проведення огляду місця події, відібрання пояснень у свідків.

В грудні 2009 року, точної дати вже не пам'ятає, він перебував на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи Броварського МВ (по обслуговуванню м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області. У СОГ, яка виїжджала у той день на місця пригод, входили: він, оперуповноважений ОСОБА_3, експерт ОСОБА_5 та водій, але хто саме, вже він пам'ятає.

У першій половині дня, точного часу не пам'ятає, в телефонному режимі від чергового Броварського МВ, надійшло повідомлення про пошкодження автомобіля «ВАЗ» по вул. Симоненка у м. Бровари, в звязку з чим СОГ і виїхала на місце пригоди. На останньому вони виявили автомобіль марки «ВАЗ», а також господаря такого. Останній вказав на розбите маленьке скло у дверях з боку водія. З метою відібрання заяви та пояснення ОСОБА_3 пішов з потерпілим до квартири останнього, а він з іншими співробітниками залишилися оглядати місце злочину. Експерт ОСОБА_5 після фотографування сіла до салону службового авто, а він складав протокол, проте який саме, чи протокол огляду місця події, чи протокол огляду транспорту, вже не памятає. У ході огляду він виявив пошкодженими ліві передні дверцята автомобіля, а саме, розбитий «вітровичок». Знаючи те, що злочин незначний, і розкрити такий майже неможливо, вирішив такий приховати шляхом не внесення до протоколів, пояснень тощо фактичних даних, оскільки намагався уникнути у такий спосіб дисциплінарної відповідальності від керівництва за нерозкритий злочин. В звязку з цим не вніс до протоколу огляду місця подій дані про викрадення з такого авто магнітоли, а також понятих. Прибувши до Броварського МВ (по обслуговуванню м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, він звернувся до інспектора ПСВП ОСОБА_7, щоб той вказав декілька прізвищ та адреси осіб, яких було б можливо внести до протоколу в якості понятих, що той і зробив. Внісши цих осіб до протоколу огляду місця події, ОСОБА_7 на його прохання підписався від імені одного з понятих, а також отримавши пояснення та протокол заяву від потерпілого, які відбирав ОСОБА_3, здав такі черговому для реєстрації. В скоєному розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ними цього злочину вони послідовно дали покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми діями вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 364 КК України, як умисне, в інших особистих інтересах використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам; ч. 1 ст. 366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих документів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, а також часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується позитивно (т. 2 а.с. 179), посередньо характеризується за останнім місцем служби (т. 2 а.с. 181), має на утриманні сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2, а.с ), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 183, 184), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 2 а.с. 185), є особою, яка не є небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, а тому призначити такому покарання у виді позбавлення волі, з позбавленнням права займати посади в органах внутрішніх справ, зі звільненням від відбування основного покарання та встановленням іспитового терміну, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується позитивно (т. 2 а.с. 192), посередньо характеризується за останнім місцем служби (т. 2 а.с. 193), має на утриманні сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2 а.с. 189), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 2 а.с. 195), не є особою, небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, а тому призначити такому покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права займати посади в органах внутрішніх справ, зі звільненням від відбування основного покарання та встановленням іспитового терміну, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

В звязку з тим, що підсудні вчинили тяжкий злочин, використовуючи своє службове становище, суд, відповідно до ст. 54 КК України, вважає необхідним позбавити їх спеціальних звань.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудних і попередження вчинення ними нових злочинів.

Згідно ст.330 КПК України, суд вирішує питання про речові докази, керуючись ст.81 цього Кодексу, тобто: знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; гроші, цінності та інші речі, здобуті злочинним шляхом, передаються в доход держави; гроші, цінності та інші речі, які були обєктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Якщо виникне спір про право власності на зазначені речі, він підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, речові докази:

- постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.12.2009, протокол усної заяви (повідомлення) про злочин 14.12.2009, пояснення ОСОБА_1 від 14.12.2009, протокол огляду місця події від 14.12.2009 з фото таблицею, що знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 1007/1235/2012-залишити в такій.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково, з врахуванням частково відшкодованої моральної шкоди.

Судові витрати по справі, що складаються з вартості експертних робіт, загальною вартістю 12173,44 грн. підлягають до стягнення з підсудних в користь держави в солідарному порядку.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324, КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 364 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 366 у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 3 ст. 364 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 366 у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_3 спеціального звання «старший лейтенант міліції».

Відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання «лейтенант міліції».

На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного судом основного покарання ОСОБА_3 - звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін в 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного судом основного покарання ОСОБА_4 - звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін в 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України, після набрання вироком законної сили, покласти на засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступні обовязки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередньою підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно в користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області судові витрати по справі за проведення судових експертиз 12173,44 грн.

Речові докази по справі :

- постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.12.2009, протокол усної заяви (повідомлення) про злочин 14.12.2009, пояснення ОСОБА_1 від 14.12.2009, протокол огляду місця події від 14.12.2009 з фото таблицею, що проходять по справі та знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 1007/1235/2012 - залишити в такій.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн., як заподіяну такому моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн., як заподіяну такому моральної шкоди.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат