ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року справа
№ 1-121-07 м. Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді - Федонюк
С.Ю.,

при секретарі - Навроцькій
М.Р.,

з участю

прокурора - Смаля О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця смт.Жовтневе
м.Нововолинська, Волинської області, українця, громадянина України, з повною
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов'язаного,
проживаючого вАДРЕСА_1, раніше судимого Нововолинським міським судом 01.03.2006
р. за ст. 125 ч.1
КК України до 200 годин громадських робіт, у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 389 КК України ,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1.,
будучи засудженим вироком Нововолинського міського суду від 01 березня 2006
р. за ст. 125 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, ухилився від
обов'язку виконання призначеного покарання у виді громадських робіт. Його дії
виразились у невиконанні покладених на нього обов"язків, неявці на виклики
в кримінально-виконавчу інспекцію м.Нововолинська і невиході на громадські
роботи без поважних причин , не відбувши
200 годин громадських робіт.

Підсудний ОСОБА_1.,
допитаний в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю та показав, що дійсно в березні 2006 року був
засуджений Нововолинським міським судом за злочин приватного обвинувачення, за
ч.1 ст.125 КК України, до 200 годин громадських робіт. Підсудний ствердив, що
йому було роз"яснено про відповідальність за ухилення від відбування
даного виду покарання, однак він з метою пошуку роботи виїхав в м.Луцьк , не
відбувши покарання за вироком у вигляді громадських робіт. Інспектором був
викликаний декілька разів по телефону, однак не з"являвся на дані виклики
і на початку квітня 2006 року виїхав в м.Луцьк, де перебував до кінця березня
2007 року. Попередження

інспектора КВІ
про наслідки порушення порядку та умов відбування покарання за попереднім
вироком,які надсилались на домашню адресу, не отримував ,тому що не був удома.
Визнає, що вчинив злочин, щиро розкаюється,просить суворо не карати та обіцяє
більше протиправних дій не вчиняти.

Враховуючи те,
що підсудний ОСОБА_1. не оспорює
фактичні

обставини
справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ч.З ст.299 КПК України,
суд визнає недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Оцінюючи
викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
що йому інкримінуюється, доведена повністю, а його умисні дії суд кваліфікує за
ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою,
засудженою до цього покарання.

Обставиною, що
пом'якшує покарання ОСОБА_1. суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючих покарання обставин суд в
діях підсудного не визнає.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься
до категорії невеликої тяжкості, дані про особу підсудного, який
характеризується негативно (а.с.56), не перебуває на обліку в нарколога та
психіатра (а.с. ), а також враховує пом"якшуючу покарання обставину, тому
суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у вигляді обмеження
волі із застосуванням до нього ст. 75 КК України, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов'язки,
передбачені ст.76 КК України.

Вироком
Нововолинського міського суду від 01.03.2006 року ОСОБА_1. засуджений за ст.125
ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт , які він повністю не відбув.

Згідно ст.71 КК
України суд приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком Нововолинського
міського суду від 01.03.2006 року, що відповідає 25 дням обмеження волі ,
відповідно до ст.72 КК України у співвідношенні одного дня обмеження волі до 8
годин громадських робіт.

Питання щодо
речових доказів (а.с.44,45) слід вирішити згідно ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.321, 323, 324 КПК
України, суд

засудив
:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 389 КК України
і призначити йому покарання
у виді обмеження волі на
строк один рік ;

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків
до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Нововолинського міського суду від 01 березня 2006
року і остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік і
двадцять п"ять днів .

3

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом
одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи і періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Початок перебігу
іспитового строку рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити без зміни
- у вигляді підписки про невиїзд.

Речовий доказ -
особову справу № 05/06 на ОСОБА_1.-
залишити при кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської
області через Нововолинський міський суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.