Справа №359/4876/15-к
Провадження№1-в/359/224/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.10.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 28.01.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вирок від 09.10.2009 року виконувати самостійно); 05.07.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2014 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком суду,

засудженого 22.01.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 70, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України із застосуванням ст.70, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджений власне клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та представник колонії проти задоволення клопотання заперечили, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив новий тяжкий злочин під час іспитового строку при засудженні також за тяжкий злочин, а тому особою до якої не може бути застосовано амністію.

Суд, заслухавши пояснення засудженого та думку представника колонії і прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи відносно ОСОБА_5 , дослідивши матеріали особової справи, в обсязі необхідному для розгляду справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За правилами визначеними в п. «а» та п. «г» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника. У разі якщо до особи може бути застосовано кілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

За правилами ст. 12 цього Закону особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців після опублікування закону про амністію.

Зі змісту вказаної правової норми вбачається, що тримісячний строк - це строк, визначений виключно для виконання Закону, а застосування Закону в часі, вказаною нормою не обмежене. Закінчення тримісячного строку на виконання Закону не є перешкодою чи забороною для його застосування в майбутньому щодо осіб, які вчинили злочин до набрання Законом чинності включно.

ОСОБА_5 засуджений вироком суду від 22.01.2015 року за тяжкий злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, оскільки санкція ч.2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, раніше до кримінальної відповідальності притягувався і до нього не застосовувалась амністія.

Як вбачається із вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року остаточне покарання ОСОБА_5 визначалося за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків. Приймаючи таке рішення, суд враховував, що ОСОБА_5 05.07.2011 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. До закінчення іспитового строку та вчинення злочинів в яких він обвинувачується і винність у вчиненні яких доведена судом, 06.06.2014 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва, за поданням КВІ, ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням для відбування покарання призначеного вироком від 05.07.2011 року. Наявність рішення суду про скасування звільнення та направлення для відбування покарання, є підставою призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 був раніше засуджений за тяжкий злочин, оскільки санкція ч. 2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
В той же час, у відповідності до ст.90 КПК України, указаний вище вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2011 року має преюдиціальне значення, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 до закінчення іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Однак, відповідно до п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, амністія не може бути застосовано до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Крім того, відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", пункт «в» ст. 8 ЗУ "Про амністію в 2014 році" розширює сферу застосування зазначеного закону, оскільки закріплює положення щодо неможливості застосування амністії до осіб, які до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинили умисний злочин не будь-якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особливо тяжкий. Крім того, слід звернути увагу, що формулювання «знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситись до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.
Вчинення попередньо або в наступному умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування Закону України «Про амністію у 2014 році». Іншими словами, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнені судом від відбування покарання з випробуванням за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підпадає під перелік категорій осіб зазначених у ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, на яких не поширюється застосування амністії, так як останній був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову був засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року, за вчинення умисного тяжкого злочину. При цьому попереднє покарання було зараховано ОСОБА_5 в порядку ст. 71 КК України, а новий злочин засудженим вчинено вже після набрання Законом законної сили.

Зважаючи на вищевикладені обставини, керуючись Законом України „Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року №1185-VII та Законом України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року №392/96-ВР, суд -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1