справа № 0603/1-4/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2011 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, прокурора Кулик О.В., захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 21 лютого 2002 року Бердичівським міським судом за ст.ст. 185 ч.3, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на один рік, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, за ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення не став і в період випробування вчинив новий корисливий злочин.

Так, 14 липня 2002 року приблизно о 01 годині ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, підійшли до телефонної будки, яка розташована біля автобусної зупинки маршруту № 6 навпроти фасаду будинку № 297 по вулиці Червона Гора в м. Бердичеві, де усі разом почали наносити удари руками і ногами по таксофону, після чого зірвали його з кріплення в телефонній будці.

Далі, ОСОБА_3, за попередньою змовою з особою, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, таємно вкрали даний таксофон " Телекарт - 101 " № 27 вартістю 2241 грн. 92 коп., який належав ЦЕЗ № 3 м. Бердичева Житомирської дирекції ВАТ " Укртелеком ", на даний час ЦТП №1 Житомирської філії ВАТ Укртелеком.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю по суті обвинувачення пояснив, що з ОСОБА_6 він познайомився в день скоєння злочину. З іншими хлопцями був знайомий раніше. Перед скоєнням злочину в кафе „Наталі вони разом вживали спиртні напої. Потім пішли до зупинки автобусу в районі Червоної гори і по дорозі били таксофони та скло у вітринах. Потім зірвали таксофон з кріплення, після чого разом з ОСОБА_6 його викрали. Причиною скоєння злочину є те, що він був молодий та не розумів наслідків своїх дій. В той період його батьки розлучились, тому він гуляв та вживав горілку. В скоєному підсудний щиро розкаявся. Цивільний позов визнав повністю. Запевнив суд, що зробив для себе висновки та більше ніколи на стане на шлях злочину.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного підтверджується показами представника цивільного позивача та матеріалами справи, а саме:

показами представника цивільного позивача ОСОБА_7, який пояснив, що він працює начальником забезпечення ВАТ Укртелеком. Про вчинення злочину йому стало відомо наступного дня. Він дізнався, що один таксофон був розбитий, а інший викрадений. Ними одразу було подано заяву до міліції та цивільний позов. Просить стягнути з підсудного вартість викраденого таксофону;

актом № 11 ЦЕЗ №3 м. Бердичеві від 15 липня 2002 року, відповідно до якого було зафіксовано відсутність таксофону №27 по вул. Червона Гора, 297 ( т.2 а. с. 8 );

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 10 вересня 2002 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3, відповідно до якого він на місці розповів та показав, яким чином вчиняв злочин ( т.2 а. с. 31-32 );

Фактичні обставини справи ніким не спростовані, покази підсудного є щирими і сумніву у суду не викликають.

Суд знаходить вину ОСОБА_3 в скоєнні таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винного, який характеризується позитивно, молодий за віком. Суд також враховує, що підсудний раніше судимий і вчинив злочин в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч. 1 п.п. 1,3 КК України помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.13 КК України обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 міри покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Остаточне покарання підсудному суд призначає відповідно до ст. 71 ч.1 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міського суду від 21 лютого 2002 року.

Цивільний позов ЦТП №1 Житомирської філії ВАТ Укртелекомсуд задовольняє в сумі 2241,92 грн., оскільки така шкода доведена в ході судового слідства. Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міського суду від 21 лютого 2002 року, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, тобто з 24 квітня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ЦТП №1 Житомирської філії ВАТ Укртелеком2241 грн. 92 коп. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий