Справа № 11-291/07 Головуючий
у 1 інстанції Сівчук А.Є.
України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді
Польового М.І.

суддів Оксентюка
В.Н., Пазюка О.С.

з участю
прокурора Плечій О.М.

засудженого
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора міста Луцька на вирок Луцького міськрайонного суду
від 16 березня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець м. Луцька, громадянин України, українець, з середньою освітою,
працюючий «Склоінвест» засипщиком скла, проживаючий в АДРЕСА_1, судимий 17.11.1998
року Луцьким міським судом за ст. 81 ч.3, ст. 141 ч. 2 КК України до 8 років
позбавлення волі, звільнений 12.08.2006 року по відбуттю строку покарання,-

засуджений
за ст. 186 ч. 2 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі. На підставі ст.
ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та навчання, періодично
з'являтись для реєстрації.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_2 630 грн. матеріальної шкоди.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 08.10.2006 року, повторно, близько 17 год. 30 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі АДРЕСА_2 шляхом
застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я і
виразилось у викручуванні лівої руки та спричиненні фізичного болю, відкрито
викрав мобільний телефон «Сіменс CXV-70» разом з
зарядним пристроєм, сім-карткою мобільного оператора «ДІ Джус», спричинивши
потерпілому Молодцову матеріальну шкоду на загальну суму 630 грн.

В
апеляції старший помічник прокурора міста Луцька, який брав участь у
розгляді справи судом
першої інстанції, просить
вирок суду в
частині

призначеного
покарання скасувати та постановити свій вирок. Посилається на те, що при
призначенні покарання судом не в повній мірі враховано характер і ступінь
суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, що
ОСОБА_3 був судимий.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть справи та доводи апеляції, прокурора, який
апеляцію підтримав, засудженого ОСОБА_1, який апеляцію заперечив і просив вирок
залишити без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що
апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок
суду про вчинення ОСОБА_1 злочину, при вказаних у вироку обставинах,
ґрунтується на матеріалах справи і не оспорюється в поданій апеляції.

Кваліфікація
судом дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України є вірною.

При
призначенні засудженому покарання врахована тяжкість вчиненого злочину, дані
про його особу і воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так як
ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має
постійне місце проживання і роботи, потерпілий не має до нього претензій, а
тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що його виправлення можливе без
ізоляції від суспільства і звільнив його від відбування покарання з
випробуванням та покладенням відповідних обов'язків.

Підстав
сумніватись у правильності висновків суду не виникає.

Призначене
ОСОБА_1 покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без
змін, а апеляцію старшого помічника прокурора міста Луцька - без задоволення.