печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

15 травня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Азов Ростовської області РФ, громадянина Російської Федерації, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим старшим прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 05.05.2015р., за підозрою колишнього Віце-прем`єр міністра України Міністра охорони здоров`я ОСОБА_6 та колишнього голови правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

Під час розслідування вказаного кримінального провадження, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі висновків позапланової перевірки ПАТ «Фармстандарт-Біолік», розпорядженнями Державної служби України з лікарських засобів №32-В від 11.12.12, №27924-1.3/2.1/17-12, №27919-1.3/2.0/17-12, №27914-1.3/2.0/17-12, №27922-1.3/2.1/17-12, №27915/-1.3/2.1/17-12 від 12.12.2012р., копії яких направлені до ДП «Державний експертний центр МОЗ України» та ПАТ «Фармстандарт-Біолік», тимчасово, до окремого рішення Державної служби України з лікарських засобів, призупинено виробництво, заборонено реалізацію (торгівлю), зберігання та застосування всіх серій наступних фармацевтичних препаратів: АКДП-Біолік, АДП-М-Біолік, АДП-Біолік, АД-М-Біолік, вакцина для профілактики гепатиту В, виробництва ПАТ «Фармстандарт-Біолік».

Незважаючи на наявну заборону Державної служби України з лікарських засобів на реалізацію (торгівлю), зберігання та застосування всіх серій фармацевтичних препаратів АКДП-Біолік, АДП-М-Біолік, АДП-Біолік, АД-М-Біолік, вакцина для профілактики гепатиту В, яка унеможливлює виконання ПАТ «Фармстандарт-Біолік» умов укладених договорів №33/21-24 від 04.05.2012, №34/21-24 від 04.05.2012, №36/21-24 від 04.05.2012, №223/21-24 від 29.08.2012, №224/21-24 від 29.08.2012 щодо поставки вищевказаних препаратів, голова правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 , будучи обізнаним про прийняття Державною службою України з лікарських засобів таких розпоряджень, діючи умисно, за попередньою змовою з Віце-прем`єр міністром України Міністром охорони здоров`я України ОСОБА_6 , син якої являвся акціонером та членом Наглядової ради ПАТ «Фармстандрат-Біолік», з корисливих мотивів, з метою розкрадання бюджетних коштів в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою незаконного заволодіння бюджетними коштами, 13.12.2012 подав до МОЗ України листи №№4877/10/105, 4878/10/105, 4879/10/105, 4880/10/105, 4882/10/105 про можливість отримання попередньої оплати за договорами, долучивши при цьому відповідні рахунки-фактури №№ 3, 4, 5, 6, 7 від 13.12.2012. Крім того, вказаними листами голова правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 гарантував поставку фармацевтичних препаратів у грудні 2012 року.

Листом Державної служби України з лікарських засобів від 17.12.2012 №28435-1.1/3.0/17-12, доведено до відома Віце прем`єр-міністра України - Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_6 про заборону реалізації (торгівлі), зберігання та застосування фармацевтичних препаратів виробництва ПАТ «Фармстандарт-Біолік».

Унаслідок використання ОСОБА_6 своїх повноважень в особистих інтересах та інтересах ПАТ «Фармстандарт-Біолік» всупереч інтересам служби, з метою незаконного заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, на підставі гарантійних листів голови правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 від 13.12.2012 та відповідних рахунків-фактур №№ 3, 4, 5, 6, 7 від 13.12.2012, службові особи МОЗ України, які не були обізнані із злочинними намірами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і з наявною забороною, платіжними дорученнями №№ 1989, 1990, 1991, 1992 та 1993 від 18.12.2012 здійснили на користь ПАТ «Фармстандарт-Біолік» попередню оплату заборонених на той час до реалізації (торгівлі), зберігання та застосування фармацевтичних препаратів у сумі 6 481 594,72 грн.

Усупереч забороні на реалізацію, зберігання та застосування вищезазначених препаратів, яка унеможливлює виконання ПАТ «Фармстандарт-Біолік» умов укладених договорів №33/21-24 від 04.05.2012, №34/21-24 від 04.05.2012, №36/21-24 від 04.05.2012, №223/21-24 від 29.08.2012, №224/21-24 від 29.08.2012 щодо поставки фармацевтичних препаратів, голова правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з Віце прем`єр-міністром України - Міністром охорони здоров`я України ОСОБА_6 , умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів бюджетними коштами у сумі 6 481 594,72 грн., що є особливо великими розміром. Унаслідок зазначених протиправних діянь ОСОБА_6 та ОСОБА_5 державі завдано збитків на зазначену суму.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за місцем реєстрації фактично не проживає, за викликами для проведення слідчих дій не з`являється та переховувається від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 18.11.2014р. був оголошений у розшук, а 16.12.2014р. у міжнародний розшук. Оскільки існують ризики переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у провадженні, та для запобігання вказаним ризикам підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук, слідчий просить в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор просить з зазначених у клопотанні підстав обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під варту.

Вивчивши клопотання, дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, приходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом установлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 05.05.2015р., за підозрою колишнього Віце-прем`єр міністра України Міністра охорони здоров`я ОСОБА_6 та колишнього голови правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що всупереч забороні на реалізацію, зберігання та застосування зазначених препаратів, яка унеможливлює виконання ПАТ «Фармстандарт-Біолік» умов укладених договорів №33/21-24 від 04.05.2012, №34/21-24 від 04.05.2012, №36/21-24 від 04.05.2012, №223/21-24 від 29.08.2012, №224/21-24 від 29.08.2012 щодо поставки фармацевтичних препаратів, голова правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з Віце прем`єр-міністром України - Міністром охорони здоров`я України ОСОБА_6 , умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів бюджетними коштами у сумі 6 481 594,72 грн, що є особливо великими розміром, унаслідок чого державі завдано збитків на зазначену суму.

18.11.2014р. складено слідчим та погоджено прокурором повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. У зв`язку з відсутністю підозрюваного ОСОБА_5 за місцем проживання, повідомлення про підозру за правилами ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. 18.11.2014р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

18.11.2014р. підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

16.12.2014 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міждержавний розшук.

30.12.2014р. ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За вимогами ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно відповідати відповідним вимогам щодо його змісту. Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу визначений вимогами ст.193 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Виходячи з фактичних даних, що в містяться в Акті № 62-В від 06.12.2012р. Державної служби України з лікарських засобів за наслідками позапланової перевірки ПАТ «Фармстандарт-Біолік»; розпорядженнях Державної служби України з лікарських засобів №32-В від 11.12.12, №27924-1.3/2.1/17-12, №27919-1.3/2.0/17-12, №27914-1.3/2.0/17-12, №27918-1.3/2.1/17-12, №27915/-1.3/2.1/17-12 від 12.12.2012 про тимчасове призупинення виробництва, заборонену реалізації (торгівлі), зберігання та застосування всіх серій фармацевтичних препаратів: АКДП-Біолік, АДП-М-Біолік, АДП-Біолік, АД-М-Біолік, вакцина для профілактики гепатиту В, виробництва ПАТ «Фармстандарт-Біолік»; Акті ревізії Держфінінспекції від 15.08.2014р.; висновку додаткової судово-економічної експертизи №1293/3315/15-45 від 27.02.2015р.; показаннях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Зважаючи на викладене, також приходжу до висновку про наявність в клопотанні правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст.193 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації, суд відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського Суду з прав людини враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання до 12 років позбавлення волі, при цьому ймовірний розмір заподіяних збитків перевищує 6 мільйонів гривень, за місцем реєстрації ОСОБА_5 фактично не проживав, за викликами для проведення слідчих дій не з`являвся та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, за даними Інтерполу його місце знаходження не встановлено, та вважає наявними ризики для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Посилання органу досудового розслідування на те, що в майбутньому ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на свідків, експертів є передчасним; оцінка цим обставинам може бути надана судом при розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Вимогами ст.196 КПК України встановлено обов`язок слідчого судді визначити в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Статтею 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не розглядається питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що має бути вирішено відповідно до вимог ст.193 ч. 6 КПК України через сорок вісім годин після затримання особи і доставки її до місця кримінального провадження, слідчим суддею граничний строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу не визначається.

Також слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом. Статтею 309 КПК України визначено виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Нормами КПК України не передбачена можливість оскарження ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка постановлена в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.129 Конституції України право на забезпечення апеляційного оскарження рішення передбачено у встановлених законом випадках. За змістом ч. 1 ст. 309 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржена тільки ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчому забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1