(№ 760-2202-15-к)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04. 02. 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0001041 від 03.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимий: 19.09.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки; 29.05.2013 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.1, ст. 309 ч.2, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнившись з місць позбавлення волі 18.07.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2014, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , 02.02.2015 приблизно о 19:15, перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху першого під`їзду будинку № 58 по пр. Повітрофлотському в м. Києві, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_8 , в лівій руці якої знаходився планшет марки «LENOVO Yoga Tablet 8 3G 16 Gb Silver», та вирішив відкрито викрасти вищевказане чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та з метою подавлення волі потерпілої до опору, придавив її своїм тілом до стіни, тим самим позбавивши її можливості чинити опір, після чого шляхом ривка відкрито викрав з руки неповнолітньої ОСОБА_8 планшет марки «LENOVO Yoga Tablet 8 3G 16 Gb Silver», імеі: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , вартістю 2 986,94 гривень, у якому знаходився пакет 3Mob 3G № 091-95-04-769, вартістю 12,11 гривень, на рахунку якого грошей не було, на якому був шкіряний чохол, білого кольору, вартістю 279,02 гривень, в якому знаходились навушники марки «Панасонік», вартістю 140 гривень. В цей час потерпіла ОСОБА_8 з метою затримання ОСОБА_6 та повернення викраденого у неї майна, накинулась на нього ззаду та обхопила своїми руками його шию, однак ОСОБА_6 перекинувши її через себе повалив на підлогу, та за викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3418,07 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
03. 02. 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001041, внесено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
03. 02. 2015 року відповідно до протоколу затримання особи, ОСОБА_6 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.
03. 02. 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимий: 19.09.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки; 29.05.2013 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.1, ст. 309 ч.2, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнившись з місць позбавлення волі 18.07.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2014, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , 02.02.2015 приблизно о 19:15, перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху першого під`їзду будинку № 58 по пр. Повітрофлотському в м. Києві, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_8 , в лівій руці якої знаходився планшет марки «LENOVO Yoga Tablet 8 3G 16 Gb Silver», та вирішив відкрито викрасти вищевказане чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та з метою подавлення волі потерпілої до опору, придавив її своїм тілом до стіни, тим самим позбавивши її можливості чинити опір, після чого шляхом ривка відкрито викрав з руки неповнолітньої ОСОБА_8 планшет марки «LENOVO Yoga Tablet 8 3G 16 Gb Silver», імеі: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , вартістю 2 986,94 гривень, у якому знаходився пакет 3Mob 3G № 091-95-04-769, вартістю 12,11 гривень, на рахунку якого грошей не було, на якому був шкіряний чохол, білого кольору, вартістю 279,02 гривень, в якому знаходились навушники марки «Панасонік», вартістю 140 гривень. В цей час потерпіла ОСОБА_8 з метою затримання ОСОБА_6 та повернення викраденого у неї майна, накинулась на нього ззаду та обхопила своїми руками його шию, однак ОСОБА_6 перекинувши її через себе повалив на підлогу, та за викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3418,07 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: рапорт працівника ГШР «Реверс-158» ППС при ГУ МВС України в м. Києві, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , протоколом допиту свідків ОСОБА_10 .

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Однак, враховуючи обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий, має не зняту і не погашену судимість, а також перебуваючи на волі, може здійснювати тиск на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 12 год. 30 хв. 04. 02. 2015 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 12 год. 30 хв. 06. 03. 2015 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1