Справа
№ 11-а-545 Головуючий в
суді 1 інстанції - БУТЕЛЬСЬКА Г.В.
- ч. 2, Зет. 185, ч. 2
ст. 186, Доповідач - КАДЕГРОБ А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007
року Судова колегія апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді - ОСЄТРОВА В.І., суддів- КАДЕГРОБ
А.І., НОВИЦЬКОГО Е.Й., за участю прокурора - ГОЛУБЕНКО Г.П., захисника - ОСОБА_5.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляціями ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на вирок Ленінського районного суду
м. Кіровограду від 29 вересня 2005
року, яким засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, гр. України, освіта середня, непрацюючого,
не судимого,

за ст.
15-186 ч. 2 КК України - до 4 років позбавлення волі; за ст.
186 ч. 2 КК України - до 5 років позбавлення волі; за ст.
187 ч. 2 КК України - до 7 років позбавлення волі.

На
підставі ст. . 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно йому призначене покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с Гаївка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця,
гр. України освіта середня,
неодруженого, не працюючого, не судимого,
жителя АДРЕСА_1,

за
ч.3 ст.
185' КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст.
186 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 70
КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_2,

українця, гр. України,
освіта неповна середня, не
працюючого, не судимого,

за ч. 2 ст.
186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця м.
Кіровограда, українця, гр.

України, освіта
середня, не працюючого,

жителя АДРЕСА_3, судимий: 27.09.2004 року Кіровоградським
районним судом Кіровоградської області за
ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки;

за ст. 15-186 ч. 2 КК України до 4
років позбавлення волі; за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення
волі; за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення
волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, засудженому визначено
покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Згідно ст. 71
КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного даним вироком
частково приєднано не відбута частина покарання за вироком Кіровоградського
районного суду від 27.09.2004 року і остаточно призначене засудженому покарання
у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Вказаним
вироком суду вирішено питання щодо судових витрат по справі, а також щодо цивільних позовів. Із засуджених
солідарно стягнуто: з ОСОБА_1.,
ОСОБА_3., ОСОБА_2 на користь
потерпілих :ОСОБА_6 -1830 грн., ОСОБА_7
- 100 грн. матеріальної шкоди; з ОСОБА_1.,
ОСОБА_3. на користь потерпілого ОСОБА_8.
- 1186 грн. матеріальної шкоди; з ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. на користь потерпілого ОСОБА_9 - 980 грн. матеріальної
шкоди.

Вироком
суду визнано винними та засуджені ОСОБА_1.,
неповнолітні ОСОБА_4.
, ОСОБА_3 та ОСОБА_2- за відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоров»я потерпілих,
за попередньою змовою групою осіб і повторно; ОСОБА_1. та ОСОБА_4. - за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров»я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою
осіб, а також замах на відкрите
заволодіння чужим майном (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я
потерпілого, за попередньою змовою
групою осіб і повторно; ОСОБА_2- за таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
за попередньою змовою групою осіб,
повторно, з проникненням у житло.

Злочини були
вчинені за наступних обставин:

01.09.2004
року о 23 год. ОСОБА_2за
попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_11шляхом проникнення
вчинили таємне викрадення із

квартири АДРЕСА_4 газову плиту «Дружковка» вартістю 403, 2 грн., яка належить КСК «Кіровоградбудінвест».

02.09.2004
року близько 24 год. ОСОБА_2., ОСОБА_10.
та ОСОБА_11. аналогічним шляхом вчинили таємне викрадення із квартири АДРЕСА_4
металеву ванну вартістю 396 грн., яка
належить КСК «Кіровоградбудінвест».

03.09.2004
року за тих-же обставин та за тією ж адресою ОСОБА_2., ОСОБА_10. та ОСОБА_11. вчинили крадіжку газової плити «Дружковка» вартістю 403,
2 грн. та металевої ванни вартістю 396 грн.,
які належать КСК «Кіровоградбудінвест».

05.09.2004 року за вказаних вище
обставин із квартири АДРЕСА_5

м. Кіровограді ОСОБА_2., ОСОБА_10.,
ОСОБА_10. та ОСОБА_11.
викрали

майно, яке належить КСК
«Кіровоградбудінвест» на суму 2290 грн.

19.01.2005 року близько 1
години ОСОБА_1., за попередньою змовою з

ОСОБА_3 та ОСОБА_4. у дворі будинку № 26 по вул. . Жовтневої Революції в

м. Кіровограді, з метою заволодіння майном, вчинили напад на потерпілих ОСОБА_12 та

ОСОБА_13 ОСОБА_1. і ОСОБА_4. збили потерпілих з ніг,
нанесли їм по

декілька ударів після чого всі троє заволоділи шкіряною курткою вартістю
350 грн.,

мобільним телефоном «Моторола
С 380» вартістю 800 грн., іншим майном
на загальну

суму 1830 грн., яке належало
ОСОБА_12, а у потерпілого ОСОБА_13
відкрито

викрали куртку вартістю 300 грн. Внаслідок побиття потерпілим ОСОБА_12 були

нанесені легкі тілесні ушкодження, а
ОСОБА_13 спричинений фізичний біль.

19.01.2005
року близько 4 години, за попередньою
змовою з ОСОБА_3 та невстановленою слідство особою, біля стадіону «Надія» в м. Кіровограді,
з метою заволодіння майном,
побили раніше незнайомого їм ОСОБА_14 ,
після чого заволоділи його майном на загальну суму 1186 грн.

03.02.2005
року близько 21 години ОСОБА_1., за
попередньою змовою з ОСОБА_4. з метою заволодіння майном біля будинку № 6 по вул. 50 років Жовтня в м. Кіровограді вчинили напад на потерпілого
ОСОБА_15., який був у стані алкогольного
сп»яніння, збили його з ніг, затягнули його у двір до гаражів де нанесли
йому легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров»я і заволоділи майном потерпілого на
загальну суму 5310 грн.

08.02.2005
року близько 12 годин в м. Кіровограді
засуджений ОСОБА_1. із двома невстановленими слідством особами, знаходячись на території Колгоспного Ринку по
вул. . 50 років Жовтня, з метою
заволодіння майном, підійшли до
потерпілого ОСОБА_9 і, представившись
працівниками міліції, обшукали
його, знайшовши у нього мобільний
телефон «Нокіа-35101» вартістю 600 грн.,
стали вимагати віддати телефон їм,
а коли потерпілий став кликати на допомогу, втекли з місця пригоди.

В цей-же
день близько 23 години засуджений ОСОБА_4.
, за попередньою
змовою із засудженими ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з метою заволодіння майном, затримали неподалік спортивної школи «Надія»
по вул. . Пермській в м. Кіровограді
затримали ОСОБА_16 і стали у нього вимагати мобільний телефон, а отримавши від того відмову передати їм
телефон, нанесли потерпілому декілька
ударів руками і ногами в різні частини тіла,
внаслідок чого останньому були спричинені легкі тілесні ушкодження,

після
чого засуджені заволоділи мобільним телефоном «Нокіа-35101» вартістю 600 грн.
та іншим майном, чим завдали потерпілому
матеріальну шкоду на загальну суму 980 грн.

10.02.2005
року близько 19 годин ОСОБА_2за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою
слідством особою в м. Кіровограді, знаходячись в приміщені «Інтернетсалону», який розташований по вул. К. Маркса,
34/32 відкрито викрали радіотелефон «Панасонік» вартістю 185 грн., який належав ОСОБА_18, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на
вказану суму.

В своїх
апеляціях:

засуджений ОСОБА_1. просить скасувати вирок суду, при цьому він не оспорює факту вчинення ним
злочинів, а також просить пом»якшити
призначене йому судом покарання, застосувавши
вимоги ст. . 69 КК України, оскільки він свою вину у вчинені
інкримінованих йому злочинах визнав,
щиро розкаявся у вчиненому, має
дружину і маленьку дитину, що су не
врахував при призначені йому покарання. Крім того, він не згоден з тим, що по факту заволодіння майном потерпілого
ОСОБА_15. його дії кваліфіковані за ч. 2
ст. 187 КК України і вважає, що в даному випадку дії його необхідно
перекваліфікувати на ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки потерпілому не завдано значних
тілесних ушкоджень і отримані потерпілим тілесні ушкодження не є небезпечними
для життя та здоров»я потерпілого. Також зазначає, що під час досудового слідства до нього були
застосовувалось фізичне насильство та психологічний вплив з боку працівників
міліції та порушувалось його право на захист;

засуджений
ОСОБА_2не оспорюючи кваліфікації інкримінованих йому злочинів та факту їх вчинення, просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м»яке покарання і
застосувати до нього вимоги ст. . 75 КК України. Вказує, що судом першої інстанції не було
враховано, те, що він вину визнав, щиро розкаявся, злочин вчинив у неповнолітньому віці і
внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин. Крім того, просить призначити йому покарання із
застосуванням ст. . 69 КК України і застосувати до
нього Закон України «Про амністію»,
враховуючи, що він вчинив злочини
будучи неповнолітнім;

засуджений
ОСОБА_3 не оспорюючи кваліфікації інкримінованих йому злочинів та факту їх
вчинення, просить пом»якшити йому
покарання, врахувавши те, що він вчинив злочини в неповнолітньому віці
та внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин;

засуджений
ОСОБА_4. просить пом»якшити йому призначене судом покарання в
зв»язку із тим, що він визнає своєю вину
у вчиненні інкримінованих йому злочинах та щиро кається.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає необхідним залишити вирок без
змін, пояснення захисника ОСОБА_5., яка підтримала доводи апеляції засудженого
ОСОБА_1. і зазначила, що відшкодувала
потерпілим всі матеріальні збити та шкоду; засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
які підтримали доводи своїх апеляцій і просять апеляції задовольнити та
пом»якшити призначене їм покарання,
вивчивши матеріали кримінальної справи та апеляції, судова колегія доходить наступних висновків.

Вина засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. у вчиненні ними інкримінованих їм
злочинів в повному обсязі доведена матеріалами справи та грунтується на
сукупності достовірних та узгоджених між собою доказах: показами самих
засуджених, які як на досудовому так і в
судовому засіданні визнаючи себе винними у вчиненні ними інкримінованих їм злочинів, послідовно пояснювали де, коли та при яких обставинах вони вчинили
злочини і як розпорядилися викраденим майном; показами потерпілих ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_15.,
ОСОБА_9, які також давали чіткі
та послідовні покази по справі,
оголошеними в суді показами потерпілого ОСОБА_14 (а.с.
142-144 т.1), ОСОБА_18(т. 2
а.с. 45-46); показами свідків
ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21.,
ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27.; протоколами огляду місця події від 18.09.2004 року (а.с. 16-19 т. 3) та від 22.09.2004 року (а.с. 20 т. 3),
протоколом огляду місця події від 15.02.2005 року (а.с. 168-169 т. 1), протоколами відтворення обстановки і обставин
події за участю ОСОБА_1. (а.с. 143-144
т. 2), за участю ОСОБА_4. (а.с. 140-141 т. 2), за участю ОСОБА_3 (а.с. 146-147 т. 2), за участю ОСОБА_2. (а.с. 138 т.2),
висновками судово-медичної експертизи № 128 від 12.05.2005 року (
а.с. 376-377 т. 2), № 131 від 11.05.2005 року (а.с. 363 т.2), № 138 від 04.05.2005 року (а.с. 350-351 т.2),
протоколами очної ставки між засудженими, а також речовими доказами по справі та іншими
матеріалами справи.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 131 від 28 квітня 2005 року потерпілому
ОСОБА_15. злочином були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад
здоров»я (а.с. 363 т.2). Відповідно до
вимог діючого законодавства ст. . 187 ч. 2 КК України, фізичним насильством, небезпечним для життя чи здоров»я, охоплюється і легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад
здоров»я, а тому доводи засудженого
ОСОБА_1 про те, що потерпілому ОСОБА_15.
були завдані злочином легкі тілесні ушкодження,
що потягли за собою короткочасний розлад здоров»я, а тому його дії за цим епізодом необхідно перекваліфікувати
на ст.
186 ч. 2 КК України, не
підлягають задоволенню, оскільки не
знайшли свого підтвердження доказами по справі.

Щодо
доводів засудженого ОСОБА_2. про застосування до нього вимог ст. 69
КК України та звільнення його від покарання згідно Закону України Про
амністію», то в цій частині, на думку колегії суддів, апеляція не підлягає задоволенню, оскільки він засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді
позбавлення волі на строк від 4 до 6 років,
а, відповідно до вимог ст. 1
Закону України «Про амністію» від 9 червня 2007 року звільнити від покарання у
вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов»язаних із позбавленням волі можливо
лише осіб, засуджених за умисні
злочини, за які законом передбачено
покарання менш суворе, ніж позбавлення
волі на строк не більше п»яти років.

При
вказаних вище обставинах суд обґрунтовано дійшов висновку про винність
засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. у вчинені
інкримінованих їм злочинів і судова колегія визнає кваліфікацію дії
засуджених:ОСОБА_1. за ст. ст.
15-186 ч.2, 186 ч. 2, 187 ч.2 КК України; ОСОБА_2. за ст.
ст. 185 ч.3, 186 ч. 2 КК України; ОСОБА_3. за ст.
186 ч.2 КК України та ОСОБА_4. за ст. ст.
15-186 ч.2, 186 ч. 2, 187 ч. 2 КК України об»активною і такою, що відповідаю матеріалам кримінальної справи.

При
призначенні покарання в ході судового засідання в суді першої інстанції було в
достатній мірі з"ясовано питання про характер та ступінь тяжкості
скоєного, особу

винних, обставини,
що пом"якшують та обтяжують покарання , а тому судова колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляцій засуджених і в цій частині.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362-365 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограду від 29 вересня 2005 року відносно
них залишити без задоволення, а вказаний
вирок - без змін.