Дата документу 15.05.2015 Справа № 554/6191/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 07.05.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним вище клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0000227 яке занесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07.05.2014 року , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2011-2015 років ОСОБА_7 , не перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець, та не будучи зареєстрованим як керівник, засновник юридичних осіб, являючись особою не працюючою та не маючою офіційних джерел прибутку, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, за рахунок заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, створив організовану злочинну групу, тобто стійке об`єднання групи осіб, згуртованих єдиним планом для спільного заняття злочинною діяльністю корисливого спрямування по заволодінню коштами громадян, які зверталися до агентств нерухомості з метою оренди житла. При цьому, з метою ведення незаконної діяльності, під виглядом надання послуг агентств нерухомості з використанням реквізитів неіснуючих юридичних осіб: ПП «Мир квартир», ПП «Квартал», ПП «Город», ПП «Риелком», відомості про які відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців. Для реалізації злочинних намірів ОСОБА_7 самостійно та за допомогою співучасників винайняв офісні приміщення за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Після чого, шляхом укладання договорів інформаційного обслуговування, від свого імені та імені вигаданих осіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в собі містили завідомо неправдиві відомості, щодо найменування юридичних осіб, їх реєстраційних даних, шахрайським шляхом здійснював заволодіння грошовими коштами громадян.

Визначена ОСОБА_7 спеціалізація діяльності злочинної групи базувалась на шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілих, шляхом систематичного складання документів від імені вигаданих осіб та внесення до договорів інформаційного обслуговування завідомо неправдивих відомостей, які в послідуючому використовувалися, для досягнення злочинного результату.

До складу злочинної групи ОСОБА_7 залучив давніх знайомих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , які виконували функції менеджерів, при цьому між собою були об`єднані спільною метою, та кожному з яких, ОСОБА_7 відвів спеціальні функції, спрямовані на досягнення загального результату злочину.

Загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 потерпілими складає 48600 грн.

25.12.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: ноутбук марки «SONY», моделі SVE 141J 11V, SVE1412Е1 RW, SN 00265-1 шт., грошові кошти в загальній сумі 9000 гривень, грошові кошти в іноземній валюті: 65 американських доларів США, системний блок «Леново» Н 520S, SN ЕS 12875870, RAM 4G SN ES 12875870? MO R39X 24319905.

У ході подальших проведених слідчих дій було встановлено, що речі та грошові кошти, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 були нею набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень, і в подальшому, як окремо, так і в своїй сукупності, використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, які, окрім того, зберегли на собі їх сліди.

13.05.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 03.02.2015 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.3 ст.190 КК України та повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене організованою групою, а також підроблення документів, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, організованою групою, та використанні завідомо підроблених документів, вчинених організованою групою.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи , що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція одного з яких (ч.4 ст.190 КК України) передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення заявлених під час судового розгляду цивільних позовів та виконання вироку в частині конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на майно у вигляді речей, які належать ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «SONY», моделі SVE 141J 11V, SVE1412Е1 RW, SN 00265-1 шт., грошові кошти в загальній сумі 9000 гривень, грошові кошти в іноземній валюті: 65 американських доларів США, системний блок «Леново» Н 520S, SN ЕS 12875870, RAM 4G SN ES 12875870? MO R39X 24319905.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пояснивши що ноутбук належить батьку підозрюваної, який купив його в кредит та сплатив кошти, а системний блок та 9000 гривень належить матері підозрюваної ОСОБА_13 .

Заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За змістом положень ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Під час розгляду клопотання слідчим в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно підозрюваної.

При вирішенні питання про арешт майна, враховую правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи, що санкцією ч.4 ст. 190 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на майно підозрюваної.

Проте, враховуючи надані захистом документи, які свідчать про належність ноутбуку марки «SONY», моделі SVE 141J 11V, SVE1412Е1 RW, SN 00265-1 шт батьку підозрюваної ОСОБА_14 , вважаю клопотання задовольнити частково.

В той же час, посилання захисту та пояснення свідка ОСОБА_13 про належність системного блоку «Леново» Н 520S, SN ЕS 12875870, RAM 4G SN ES 12875870? MO R39X 24319905 та грошових коштів в сумі 9000 гривень матері підозрюваної слід розцінити як юридично неспроможними, оскільки вони не підтверджені документально.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, належне підозрюваній ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в загальній сумі 9000 гривень, грошові кошти в іноземній валюті: 65 американських доларів США, системний блок «Леново» Н 520S, SN ЕS 12875870, RAM 4G SN ES 12875870? MO R39X 24319905.

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
СуддяОСОБА_1