Номер провадження: 11-кп/785/746/15
Номер справи місцевого суду: 521/4695/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

захисників-адвокатів - ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_19 - ОСОБА_47 ,

потерпілого - ОСОБА_48 ,

перекладача - ОСОБА_49 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 27.04.2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000380 від 06.09.2014 року у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , у скоєні злочину, передбаченого ст. 294 ч. 2 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_18 у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК України, повернутий прокурору Генеральної прокуратури України для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеса з Генеральної прокуратури України надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, відомості щодо якого 06.09.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380, у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_51 , ОСОБА_27 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, та ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2015 року вказаний обвинувальний акт з додатками повернутий прокурору Генеральної прокуратури України для усунення виявлених недоліків.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що в обвинувальному акті по кримінальному провадженню слідчим, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та Європейського суду з прав людини, викладені відомості, які не відносяться до фактичних обставин кримінальних правопорушень, а носять соціально-політичний характер.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі вказує, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_9 та інших складається зі 174 аркушів, реєстр матеріалів досудового розслідування зі 104 аркушів, цивільні позови на 5 аркушах, однак, в порушення вимог КПК України, слідчим п`ятнадцяти обвинуваченим, згідно доданих до обвинувального акту розписок, було вручено обвинувальний акт на 130 аркушах, реєстр матеріалів досудового розслідування на 56 аркушах та копії цивільних позовів на 5 аркушах.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від отримання копій вказаних документів в присутності двох понятих, а обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_52 , ОСОБА_10 відмовились від підпису про отримання копій, слідчим направлено поштою для вручення обвинуваченим обвинувального акту на 65 аркушах, реєстру матеріалів досудового розслідування на 28 аркушах та копій цивільних позовів на 5 аркушах.

В суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 і ОСОБА_52 заявили, що копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів вони взагалі не отримували.

Судом першої інстанції в ухвалі, з посиланням на вимоги ст.ст.29 та 42 п.18 КПК України, вказано, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які не володіють державною мовою, переклад цивільних позовів на рідну мову не отримали.

Крім того, додані слідчим до обвинувального акту три копії цивільних позовів, на думку суду першої інстанції, за формою і змістом не відповідають вимогам ст.119 ЦПК України та прийняті слідством з порушенням ст.128 КПК України.

Суд першої інстанції також вважає, що слідчим порушені строки складання та затвердження обвинувального акту, оскільки даний процесуальний документ складений слідчим 21.03.2015 року та затверджений прокурором 23.03.2015 року, тобто до надходження з суду до прокуратури обвинувального акту, повернутого судом прокурору для усунення недоліків.

Однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків судом в ухвалі визнана невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.ст.109, 110 КПК України, в якому не відображені всі процесуальні дії та процесуальні рішення, а також наявність в Реєстрі даних про процесуальні дії за участю осіб, які не мають відношення до кримінального провадження:

- повідомлення про завершення досудового слідства та надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_53 , його захиснику ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , а також огляд ДВД-диску з відеозаписом участі ОСОБА_56 та ОСОБА_57 у масових заворушеннях, які серед учасників кримінального провадження не значаться;

- відсутні процесуальне рішення складання обвинувального акту, дані про вручення потерпілому ОСОБА_58 пам`ятки про права та обов`язки перед допитом 06.05.2014 року та дані осіб, яким повідомлено про призначення експертизи, вручені пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- не вказано дані учасника, який знайомився з матеріалами досудового розслідування.

Крім того, в ухвалі суду першої інстанції вказано про наявність у Реєстрі даних щодо прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню слідчими, які не входять до групи слідчих, визначеної під час досудового розслідування, а також не повідомлені про відкриття матеріалів кримінального провадження представник потерпілої ОСОБА_59 адвокат ОСОБА_60 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_61 - ОСОБА_62 .

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що слідчим не усунуті вказані в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеса від 02.02.2015 року недоліки в обвинувальному акті та в Реєстрі, а навпаки допущено низку нових помилок.

Також в ухвалі суду першої інстанції вказано, що в ході підготовчого судового засідання до суду надійшли заяви ОСОБА_63 та ОСОБА_64 про визнання їх потерпілими, оскільки внаслідок протиправних дій, які мали місце 02.05.2014 року у м. Одеса, їх близьким родичам - ОСОБА_65 та ОСОБА_66 були спричинені тілесні ушкодження, які привели до смерті останніх, що, на думку колегії суддів, свідчить про суттєве порушенням прав потерпілих слідчим, який не визнав їх потерпілими у ході досудового розслідування по кримінальному провадженню.

На ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2015 року прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він вказує, що ухвала є необґрунтованою та суперечить вимогам Закону, у зв`язку з чим просить ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Прокурор вимоги своєї апеляційної скарги мотивує наступним:

- в ухвалі суд першої інстанції не конкретизував, які саме відомості в обвинувальному акті не відносяться до фактичних обставин кримінального провадження, а носять соціально-політичний характер, що, у разі залишення ухвали суду без змін, позбавить сторону обвинувачення можливості усунути вказаний недолік;

- викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень неодноразово перевірялось Приморським та Малиновським районними судами м. Одеси та апеляційним судом Одеської області при розгляді клопотань слідчих про обрання та продовження строків дії запобіжних заходів відносно підозрюваних і при розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів. З моменту затримання, повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу особи, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, були належним чином проінформовані органом досудового розслідування про фактичні встановлені обставини злочину, у якому вони підозрюються, а саме про характер і підстави обвинувачення, та мали можливість підготуватись до свого захисту;

- копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та позовних заяв, які були вручені обвинуваченим, є ідентичними за змістом з обвинувальним актом, реєстром матеріалів досудового розслідування та позовними заявами, направленими до суду першої інстанції, а невідповідність кількості аркушів обумовлена виготовленням копій вказаних документів шрифтом менших розмірів;

- твердження ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_51 про те, що вони не отримували копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки судом встановлено, що вищевказані особи відмовились від отримання копій даних документів в присутності понятих;

- копії позовних заяв обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які не володіють державною мовою, не були вручені на російській мові, оскільки від вищевказаних осіб до слідчого не надійшли клопотання про надання копій позовних заяв російською мовою;

- посилання суду на невідповідність форми та змісту цивільних позовних заяв вимогам ст.119 ЦПК України як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим, оскільки ст.128 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні перевіряти форму та зміст позовної заяви, а повноваженнями щодо розгляду таких позовів ч.5 даної статті наділяє лише суд, який, у разі невідповідності цивільного позову вимогам Закону, має право залишити такий позов без розгляду, роз`яснивши особі право пред`явити позов у порядку цивільного судочинства;

- складання нового обвинувального акту 21.03.2015 року та його затвердження прокурором 23.03.2015 року, тобто після винесення Малиновським районним судом м. Одеси ухвали від 02.02.2015 року про повернення прокурору для усунення недоліків попереднього обвинувального акту з додатками, яка прокурором не оскаржувалась в апеляційному порядку та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.03.2015 року була залишена без змін, на думку прокурора, не є порушенням вимог КПК України;

- вказівка суду про прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні слідчими, які не входять в групу слідчих, визначену під час досудового розслідування, є безпідставною, оскільки під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні склад вказаної групи неодноразово змінювався, у зв`язку з чим деякі слідчі, які приймали певні процесуальні рішення та проводили деякі слідчі дії, були замінені в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим не були вказані в реєстрі матеріалів досудового розслідування;

- права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, що передбачено ч.2 ст.55 КПК України. Громадяни ОСОБА_67 , ОСОБА_68 та ОСОБА_69 по даному кримінальному провадженню потерпілими не визнані, оскільки від них до органу досудового розслідування таких заяв не надходило, тому у слідчого були відсутні правові підстави для визнання вказаних осіб потерпілими у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прокурор вважає посилання суду на порушення в ході досудового розслідування прав потерпілих безпідставними.

Прокурор в апеляційній скарзі також вказує, що наведені в ухвалі суду недоліки при складанні Реєстру не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт у випадку, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, які є вичерпними.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні є окремим процесуальним рішенням, а реєстр матеріалів досудового розслідування додатком до цього рішення. При цьому ст.314 КПК України не передбачає можливості повернення обвинувального акту прокурору в разі невідповідності вимогам КПК додатків до нього.

Прокурор вважає, що у колегії суддів Малиновського районного суду м. Одеси не було законних підстав для висновку про невідповідність обвинувального акту по даному кримінальному провадженню вимогам КПК України та для його повернення прокурору для усунення недоліків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду; думку обвинувачених, їх захисників та інших учасників процесу, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в тому ж складі суду, з наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.9 КПК України, однією з основних засад судочинства є законність.

Це означає, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Вичерпний перелік вимог до форми та змісту обвинувального акту, а також порядок подання його до суду встановлюються ст.291 КПК України.

Перевіривши обвинувальний акт та додатки до нього, колегія суддів доходить до висновку, що слідчим і прокурором при складанні та затвердженні обвинувального акту, а також складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, дотримані вимоги до для даних документів, передбачені ст.ст. 109, 110 і 291 КПК України.

Обвинувальний акт, складений 21.03.2015 року та затверджений 23.03.2015 року, у кримінальному провадженні №0000380 від 06.09.2014 року містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, відомості про кожного обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займані посади слідчого і прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинувачених, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експертів, а також дату та місце його складення та затвердження.

Окрім того, до вказаного обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільні позови, заявлені під час досудового розслідування, розписки підозрюваних про отримання копій обвинувального акту, копій цивільних позовів і реєстру матеріалів досудового розслідування, а також акти про відмову обвинувачених від отримання та підпису про отримання копій зазначених документів.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, суми завданої матеріальної шкоди.

З метою відображення обстановки, за якої були вчинені кримінальні правопорушення, в обвинувальному акті слідчим та прокурором викладена інформація, яка хоча і носить соціально-політичний характер, проте має пряме відношення до фактичних обставин пред`явленого обвинувачення.

В ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року вказано, що викладення в обвинувальному акті відомостей, які прямо не відносяться до фактичних встановлених обставин кримінального правопорушення, а носять соціально-політичний характер, не може свідчити про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

При апеляційному розгляді 20.03.2015 року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року була залишена без змін. Незважаючи на це, при повторному розгляді обвинувального акту у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акту прокурору в якості однієї з підстав для цього вказав наявність в тексті обвинувального акту відомостей, які не відносяться до фактичних встановлених обставин кримінального правопорушення, а носять соціально-політичний характер.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів визнає обґрунтованим довід апеляційної скарги прокурора про те, що наявність в обвинувальному акті, поряд з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, також і відомостей соціально-політичного характеру, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали суду першої інстанції, обвинувальний акт дійсно складений слідчим та затверджений прокурором на 174 аркушах, а додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільні позови на 104 і 5 аркушах відповідно.

При цьому в матеріалах кримінального провадження наявні розписки обвинувачених, які свідчать про вручення п`ятнадцяти обвинуваченим копій обвинувального акту на 130 аркушах, реєстру матеріалів досудового розслідування на 56 аркушах та копій цивільних позовів на 5 аркушах.

Також слідчим були направлені поштою копії вищевказаних документів обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_70 і ОСОБА_10 , які відмовились від отримання та від підпису про отримання цих копій.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів перевірила відповідність змісту оригіналів обвинувального акту та додатків до нього зі змістом вручених обвинуваченим копій даних документів. При цьому, було встановлено, що відмінності у змісті оригіналів та копій вказаних документів відсутні, а різна кількість аркушів обумовлена лише виготовленням копій документів з використанням шрифту різних розмірів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим довід апеляційної скарги прокурора про те, що відмінність між кількістю аркушів, на яких викладені оригінали обвинувального акту з додатками, та кількістю аркушів копій цих документів, за відсутності відмінностей у їх змісті, не може бути визнана підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, оскільки жодна з норм чинного КПК України не передбачає обов`язку виготовлення копій певних документів однаковим шрифтом та на однаковій кількості аркушів з оригіналами таких документів.

Крім того, твердження обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 і ОСОБА_51 про те, що їм нібито не вручили копії обвинувального акту з додатками, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки ця інформація була спростована в суді першої інстанції та в матеріалах кримінального провадження наявні документи, які засвідчують відмову останніх від отримання та від підписів у розписках про отримання цих копій.

У зв`язку з викладеним колегія суддів визнає безпідставними твердження суду першої інстанції щодо наявності в цій частині порушення органом досудового розслідування норм чинного кримінального процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині - обґрунтованими.

Обвинувальний акт для вручення обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які не володіють державною мовою, був перекладений на їх рідну мову. Необхідність перекладу цивільних позовів може бути з`ясована і виконана судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання прокурора на те, що ненадання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 копій цивільних позовів у перекладі на їх рідну мову не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Висновок суду першої інстанції про те, що невідповідність доданих до обвинувального акту трьох цивільних позовів вимогам ст.119 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів також визнає помилковим, оскільки, як вірно вказав у своїй апеляційній скарзі прокурор, ст.128 КПК України не зобов`язує слідчого та прокурора перевіряти відповідність цивільного позову вимогам чинного законодавства. У відповідності до ч.5 ст.128 КПК України, перевірка відповідності форми та змісту цивільного позову вимогам діючого законодавства є компетенцією суду, який має право залишити цивільний позов без розгляду, роз`яснивши особі право звернутись з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів також не погоджується з твердженням суду першої інстанції про порушення слідчим та прокурором строків складення та затвердження обвинувального акту

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що після винесення Малиновським районним судом м. Одеси 02.02.2015 року ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, яка прокурором не була оскаржена і ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.03.2015 року була залишена без змін, обвинувальний акт з додатками дійсно був направлений до Генеральної прокуратури України супровідним листом від 24.03.2015 року.

Оскільки вищевказана ухвала апеляційного суду Одеської області від 20.03.2015 року касаційному оскарженню не підлягає та, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає чинності з моменту її проголошення, слідчий після 20.03.2015 року мав право складати, а прокурор - затвердити новий обвинувальний акт.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, цей процесуальний документ був складений слідчим 21.03.2015 року та затверджений прокурором 23.03.2015 року, у зв`язку з чим колегія суддів визнає доводи апеляції прокурора в цій частині обґрунтованим, а висновок суду першої інстанції помилковим.

З ухвали суду першої інстанції також вбачається, що однією з підстав для повернення обвинувального акту з додатками прокурору для усунення недоліків суд визнав помилки, наявні в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки ст.314 КПК України встановлює, що обвинувальний акт може бути повернутий прокурору лише у випадку, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав недоліки, наявні у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування, підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що органом досудового розслідування були порушені права потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_71 та ОСОБА_72 .

У своїй апеляційній скарзі прокурор вірно вказав, що згідно з ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження в якості потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування від ОСОБА_71 та ОСОБА_73 відповідних заяв до слідчого та прокурора не надходило, у зв`язку з чим підстав для вчинення процесуальних дій не було.

Колегія суддів не погоджується з доводом апеляційної скарги про необхідність повернення обвинувального акту на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Статтею 76 КПК України не передбачена заборона можливості повторного розгляду обвинувального акту при скасуванні рішення цього суду по його поверненню.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1717/0/4-12 від 20.11.2012 року, судам слід врахувати, що новий розгляд у суді першої інстанції відбувається відповідно до встановлених у КПК вимог щодо загальних положень судового розгляду в суді першої інстанції в разі скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру. При цьому новий розгляд у суді першої інстанції відбувається іншим складом суду незалежно від підстав, з яких судом апеляційної інстанції призначено новий розгляд.

При скасуванні інших рішень судів першої інстанції та слідчих суддів, апеляційний суд вправі призначити новий судовий розгляд в тому ж складі суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в тому ж складі суду.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 27.04.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000380 від 06.09.2014 року у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_50 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 у скоєні злочину, передбаченого ст. 294 ч. 2 КК України, та ОСОБА_13 у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК України, повернутий прокурору Генеральної прокуратури України для усунення недоліків скасувати.

Призначити у кримінальному провадженні №0000380 від 06.09.2014 року новий судовий розгляд в суді першої інстанції в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4