Справа № 344/7816/15-к
Провадження № 11-сс/779/124/2015
Категорія 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області від 03 червня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.3, ст.305 ч.2 КК України, з участю прокурора ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Свою ухвалу суд мотивував тим, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.3, ст.305 ч.2 КК України, а саме те, що в період з липня по жовтень 2013р. ОСОБА_10 перебуваючи в м. Івано-Франківськ, а пізніше у Республіці Франція, керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконного доходу від систематичного збуту таблеток «Subitex» з вмістом у них наркотичного засобу «бупренорфін» на території Івано-Франківської області та використання коштів, здобутих від їх незаконного обігу з метою продовження здійснення незаконного обігу даних наркотичних засобів, досягнув злочинної домовленості з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо вчинення ними контрабанди наркотичних засобів, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та їх збуту, визначивши роль кожного із них. Злочинна група із вищевказаних осіб, попередньо умисно та добровільно зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та вчиняла такі злочини за викладених в клопотанні обставин.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що відповідно обставинам справи ОСОБА_7 є особою молодого віку, з міцними соціальними зв`язками, заміжня, на утриманні малолітні діти 2006 та 2012 року народження має постійне місце проживання, постійне місце роботи працює на посаді ДНЗ ясла садка «Пролісок», крім того по сумісництву вчителем української мови та літератури в АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Під час апеляційного розгляду:

-- захисник ОСОБА_6 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив її задовольнити з мотивів, викладених у ній, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- підозрювана ОСОБА_7 підтримала доводи апеляції свого захисника, просила задовольнити апеляційну скаргу захисника в повному обсязі;

- прокурор заперечив доводи і вимоги даної апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін як законну та обґрунтовану, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні наведеного кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З`ясувавши всі обставини справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою є обґрунтованим.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою відповідає вимогам ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, які регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою для такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є обґрунтована підозра у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.3, ст.305 ч.2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що відомості про вчинені злочини внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004.

02.06.2015 року ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відповідальність за які передбачено ч. 2 ст. 305, ч. З ст. 307 КК України.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти спробі обвинуваченого здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість покарання.

Слідчій суддя при прийнятті рішення взяв до уваги, що ОСОБА_7 має вищу освіту, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює завідувачем ДНЗ «Пролісок» та вчителем в ЗОШ 1-3 ступенів, що в с. Вікторів Галицького район Івано-Франківської області, раніше не судима.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, і вважає, що ті обставини, на які посилається захисник, а саме: ОСОБА_7 є особою молодого віку, з міцними соціальними зв`язками, заміжня, на утриманні малолітні діти 2006 та 2012 року народження має постійне місце проживання, постійне місце роботи працює на посаді ДНЗ ясла садка «Пролісок», крім того по сумісництву вчителем української мови та літератури в ЗОНІ 1-3 ступенів, с. Вікторів Галицького р-ну, Івано-Франківської області, раніше не судима, дійсно характеризують ОСОБА_7 , але не виключають наявність встановлених ризиків, підозрювана усвідомлює неминучість покарання, зокрема за ст.307 ч.3, ст.305 ч.2 КК України максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна, а також і те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також згідно вимог ст. 182 КПК України слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді застави, визначивши суму застави 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи та матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів також враховує те, що Ткачівська підозрюється в скоєнні злочину організованою групою, її особисту форму співучасті.

З огляду на наведене підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області від 03 червня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчинення злочинів, передбачених ст.307 ч.3, ст.305 ч.2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4