ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням за № 0000047 від 14 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська, Кіровоградської області, українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітніх дітей, призванного у звязку із частковою мобілізацією до військової частини польва пошта НОМЕР_1 на посаду солдата, не маючого судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше одного місяця, за наступних обставин.

05.09.2014 року ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із частковою мобілізацією.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , призначений на посаду радіотелеграфіста 3 приймального радіовузла 1 приймальної радіо групи приймального радіоцентру загону спеціального радіозв`язку вказаної військової частини, у військовому званні «солдат».

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

21 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та не з`являвся на службу без поважних причин до 28 жовтня 2014 року, тобто в період менше десяти діб, але більше трьох діб, знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

28 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_5 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Не припиняючи свої протиправні дії, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, маючи на меті ухилитися від проходження військової служби та від виконання службових обов`язків, 03 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та не з`являвся на службу без поважних причин до 14.00 год. 25 листопада 2014 року, тобто в період понад десять діб, але не більше одного місяця, знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

25 листопада 2014 року о 14.00 год. солдат ОСОБА_5 добровільно з"явився до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і пояснив, що дійсно 05.09.2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу у зв`язку з частковою мобілізацією. Був зарахований до військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 . Після призову йому стало відомо, що захворіла дружина, а тому вирішив поїхати додому, усно повідомивши про це командира роти і солдат. Письмового звернення до командира про те щоб його відпустили у відпустку не було. Вдруге самовільно залишив військову частину 3 листопада 2014 року, повернувся добровільно до частини 25 листопада 2014 року. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти волі, врахувати те, що займається волонтерською діяльністю.

Діяння ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.407 КК України, самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше одного місяця.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав фактичні обставини і проти них не заперечив, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю, не маючий судимості, працюючий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не визнано.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також те, що від злочину не настали тяжкі наслідки, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 ( один ) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1