09.01.2015 Єдиний унікальний № 371/2296/14-к
Провадження №1-кп/371/5/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка кримінальне провадження №0000498 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України - за ст.125ч1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 року біля 11.00год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину Продукти, розташованому по вул. Комсомольська м.Миронівка Київської області, побачив ОСОБА_6 та на грунті раптово виникших неприязних відносин, підійшов до неї, схопив лівою рукою за волосся та потягнув до себе, після чого, тримаючи за волосся, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно біля трьох разів ударив її головою об стіл, за яким вона сиділа, а потім правою рукою наніс один удар в ліву скроню.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 01.10.2014року йому зателефонувала його мати ОСОБА_7 і повідомила, що її образила ОСОБА_8 . Він на велосипеді поїхав її шукати та побачив біля магазину Продукти, підійшов до неї, схватив за горло, а потім декілька разів ударив головою об стіл, після чого поїхав з місця події.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 01.10.2014року вона разом з ОСОБА_9 сиділи біля магазину Продукти та пили каву, до них на велосипеді підїхав ОСОБА_4 , який став казати, що вона образила його маму, а потім схопив її за горло, став душити, кілька разів ударив головою об стіл, після чого сів на велосипед та поїхав.

-свідок ОСОБА_9 підтвердила показання потерпілої ОСОБА_6

-свідок ОСОБА_7 пояснила, що того дня її зустріла ОСОБА_6 та ударила ніби-то за те, що вона щось на неї наговорювала. Вона зателефонувала до свого сина ОСОБА_4 та розповіла йому про те, що ОСОБА_6 її побила. Як виявилось він поїхав, знайшов ОСОБА_10 та побив її.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 02.10. 2014 року ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді : невизначеної форми садна у верхній частині лоба зліва; подряпини у нижній половині лоба справа; забою легкого ступеню мяких тканин ділянки лоба; невеликих розмірів садна на лівій передньо-боковій поверхні шиї; чотирьох невизначеної форми синців ( з садном на фоні одного з них) на внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині та на внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, розташовані загалом 1х0,2 см під темно-червоною шкіркою, злегка нижчою рівня довколишньої шкірки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час проведення слідчих експериментів 13.10.2014 року за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 останні вказали на обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, оскільки він умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , а тому повинен нести відповідальність за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу винного, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, що сприяли слідству, він позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин у стані обмеженої осудності.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно акта амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №429 від 24.11.2014року ОСОБА_4 страждає та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на легку розумову відсталість ( олігофренію в ступені легко вираженої дебільності) з емоційно вольовою нестійкістю. Ступінь розумової відсталості та емоційно вольових розладів у нього такий, що супроводжується зниженням критичних здібностей. Тому під час скоєння інкримінованих йому дій він міг і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою. В тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував та вчинив злочин у стані обмеженої осудності.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування визнана правильною практика тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановлюють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Якщо покарання не повязане з позбавленням волі, здійснення зазначеного примусового заходу покладається на психіатричні заклади органів охорони здоровя за місцем проживання засудженого.

Враховуючи вказані обставини, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе обрати йому покарання у межах, встановлених у санкції частини 1 статті 125 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді громадських робіт.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра, здійснення такого лікування слід покласти на лікаря -психіатра Миронівської ЦРЛ.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 за ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 статті 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1