Справа №1-150 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня
2007 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді
Клочко Б.М. , при секретарі Скринник
Ю.О., з участю прокурора Мокренка Ю.М. , адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Аллах-Юнь, Усь-майського району, Якутської-саха АР Росія, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого , неодруженого,
зареєстрованого в АДРЕСА_2,
мешканця АДРЕСА_1, в порядку ст. 89
КК України несудимого,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
ст. 122 ч. 1, 186 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_4 26.02.2007 року близько 20
години, знаходячись в будинку
домогосподарства АДРЕСА_2, щоналежить
його бабусі, почув, що ламається огорожа палісадника, яка знаходиться біля вище вказаного
домогосподарства. Коли ОСОБА_4 вийшов на
подвір'я то побачив, що на вулиці від огорожі
відходив раніше незнайомий йому ОСОБА_3

ОСОБА_4 з метою з*ясування стосунків, переслідуючи його на протязі 600 метрів, наздогнав ОСОБА_3 біля домогосподарства АДРЕСА_3, де наніс останньому близько 15 ударів
дерев'яною колодкою по різним частинам тіла.

В
наслідок побиття ОСОБА_3 , згідно
висновку судово медичної експертизи,
були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:" ЗЧМТ. Стус головного
мозку. Забій правої кісті. Забита рана голови", які кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, а також тілесні ушкодження у
вигляді: „ поперечного перелому основи лівого надколінника", які кваліфікуються як середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Незупиняючись
на скоєному ОСОБА_4 , з корисливих
спонукань, скориставшись безпорадним
станом ОСОБА_3 , який після спричинених
тілесних ушкоджень лежав на землі,
відкрито для останнього заволодів його майном, переліком та вартістю згідно висновку
товарознавчої експертизи, а саме
мобільним телефон „Нокіа-3220" - 363 грн. 60 коп., СІМ-карта „Кіївстар" на рахунку якої
було 5 грн. - загальною вартістю 40 грн.

Після
заволодіння майном ОСОБА_4 зник з місця
злочину, в наслідок чого потерпілому
ОСОБА_3 було заподіяно шкоду на загальну
суму 403 грн. 60 коп.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4
свою вину у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 121 ч.1,
186 ч. 1 КК України не визнав і суду пояснив, що 26.02.2007 р. він близько 21 години 30
хвилин знаходився в будинку за адресою АДРЕСА_2, дивився телевізор та почув тріск дерев'яних
конструкцій який доносився з боку вулиці. Вважаючи, що хтось ламає огорожу палісадника який
знаходиться біля його домогосподарства і одягнувшись, він вийшов в двір домогосподарства і через
паркан яким огорожено домогосподарство від вулиці, побачив,
що біля домогосподарства стоїть раніше йому невідомий чоловік і
намагається відламати штахетину від огорожі палісадника при цьому було чутно
звуки ламаної дерев'яної конструкції. З метою вияснити чи не ламає огорожу
невідомий він вийшов з двору на вулицю то побачив, що невідомий йому чоловік відійшов від
подвір'я на деяку відстань, та утримуючи
в одній руці штахетину з огорожі палісаднику,
а в іншій пакет, йшов по напрямку
вул. Садова с. В.Чернеччина Він не відходячи від домогосподарства погукав
невідомого чоловіка і запропонував підійти до нього з метою вияснити, чи він ламав огорожу, але невідомий на його слова ніяк не
вщреагував і продовжував йти в своєму напрямку. З побаченого він зрозумів, що невідомий чоловік пошкодив огорожу
палісаднику і тому вирішив наздогнати його та з'ясувати у нього причини його
дій. Під час того як він наздоганяв невідомого йому

чоловіка
то весь час казав йому, щоб він
зупинився та поговорив з ним, але
невідомий не реагував на його слова та продовжував рухатись в своєму напрямку
при цьому було видно, що він рухається
не впевнено, хитаючись. Коли він
підійшов до невідомого приблизно на відстань 2 мери, то той обернувся до нюго обличчям і він знову
запропонував йому зупинитися та поговорити з приводу пошкодження огорожі.
Невідомий чоловік вдарив його штахетиною яка знаходилась у нього в руці по
правій частині його голови при цьому нічого не кажучи. Далі невідомий став
висловлюючи на його адресу нецензурною лайкою наносити йому удари
штахетиною, від яких він намагався
ухилитися, однак він наніс удари по його
голові та по правій нозі 3 метою самозахисту він підняв палицю
якалежаланадорозітанею також наніс декілька ударів в бік невідомого. Далі він з
метою припинення бійки схопив невідомого за тулуб і юни вдвох впали на землю, де деякий час боролися. В один час коли юни
були на незначній відстані один від одного,
так ж на той час відштовхнулися один від одного, у невідомого задзвонив мобільний телефон і
він доставши його з внутрішньої кишені своєї куртки та дав його йому попрохавши
відповісти на дзвінок. Коли він узяв телефон то дзвінок припинився Мобільний
телефон він невідомому не повернув, хоча
він просив про це, забрав його собі, сказавши невідомому, що поверне його йому після того ж він
полагодить огорожу. Далі він пішов до себе додому, а невідомий пішов в іншому напрямку. Він не
вважає себе винним, поскільки був в
стані оборони.

Не
дивлячись на невизнання вини самим підсудним,
його вина в інкримінованому йому діянні,
доказана добутими і вивченими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив,
що 26.02.2007 р. він після роботи в м. Сими разом з співробітниками
вжили спиртне особисто він випив близько 200-250 гр. горілки та одну пляшку
пива. Від випитого він трохи сп'янів. Після цього він на маршрутному автобусі
„м. Суми - с. В.Чернеччина" о 19 годин 15 хвилин виїхав з м. Суми до себе
додому. В с. В.Чернеччина він встав з маршрутного автобусу за першим
кладовищем, а потім пішов пішки по вул. Чапаева. Він йшов не по
самій дорозі, а по її узбіччю так як там
не було ям і не було льоду. Проходячи мимо домогосподарства він спотикнувся і
щоб не впасти він схопився однією рукою за штакетну дерев'яну огрожу
палісадника який знаходився біля одного з домоволодінь повз який він проходив.
Внаслідок чого штахетина огорожі відломалася. На ногах він утримався і пішов
далі в напрямку свого місця проживання тримаючи вирвану дошку у себе в руці.
Коли він підійшов до повороту на вулицю 8-го березня то відчув удар з заду по
правій руці предметом схожим на палку,
внаслідок чого в нього з руки випав пакет. Коли він обернувся то
побачив, що біля нього стоїть невідомий
йому чоловік у якого в руках знаходилась палка. Безпосередньо після того як він
повернувся до чоловіка то останній нічого йому не кажучи вдарив його палкою по
руці в якій знаходилась штекетина, в
наслідок чого штекетина випала з рук. Після цього невідомий став наносити удари
предметом схожим на палицю по різним частинам його тіла в тому числі по голові, тулубу,
руках та ногах і при цьому висловився,
що він повинен знати, що не треба
ламати штахетник. Зі слів невідомого він зрозумів, що невідомий є володарем палісадніку звідки
ним було несвідомо виламано штекетину. Нанесених ударів було до 15, всі вони наносилися з силою. Коли невідомий
наносив йому удари палицею по голові то він став закривати голову лівою рукою.
Побиття тривало приблизно 10-15 хвилин. Від нанесених ударів у нього була
розбита голова з неї текла кров, була
сильна біль в лівій нозі, а також боліла
рука та інші частини тіла. Під час нанесених ударів йому одного разу вдалося
вхопитися за край предмету яким невідомий наносив удари, та відчув,
що то предмет був дерев'яний,
округлої форми. Від ударів по голові він впав на землю і в цей же час
задзвенів його мобільний телефон, який
знаходився в кишені спеціально пристосованому для мобільного телефону, ця кишеня була з поліетилеового матеріалу на
внутрішній стороні куртки, яка на той
час була розстебнута. Невідомий чоловік після цього нахилився до нього і своєю
рукою витягнув мобільний телефон. Коли невідомий витягував мобільний телефон
він був при свідомості і бачив усі дії,
але нічого по даному факту не казав так як вважав, що може бути продовжено його побиття. Після того
як невідомий забрав телефон він нічого не кажучи пішов у невідомому йому напрямку
утримуючи у себе його телефон. Далі він за допомогою ОСОБА_5 потрапив до себе додому, а звідти того ж дня його забрала швидка
допомога, яка доставила його до лікарні
м. Суми, де його госпіталізували.

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив, що 26.02.2007 р. після 21 години він
знаходився в будинку за місцем свого проживання, АДРЕСА_4,
та дивився телевізор, коли до
нього звернулась дружина та повідомила,
що біля їх домогосподарства хтось голосно сперечається. Він вийшов з
двору на вулицю та побачив, що на
відстані приблизно 20 метрів, від входу
до його домогосподарства, в напрямку до
вул. .8 Березня, стояло два чоловіка, на той час він не розгледів хто саме були ті
чоловіки. Між собою чоловіки сперечалися,
до деталей розмови він не прислухався,
але чув що один з них кричав на другого,
щоб той зупинився та підійшов до нього,
а інший відмовлявся це робити. В руках у одного з чоловіків він бачив
предмет, який був товстий та довжиною
близько 1 метру,

що саме
за предмет то був він не бачив, а у другого
чоловіка в руці був також предмет але менший за розмірами, що саме то був за предмет він бачив. Він
повернувся у літню кухню. Приблизно через 5 хвилин він почув, що фірточку до його домогосподарства
відчинили, так як загавкотіла собака.
Коли він вийшов з літньої кухні то побачив що біля фіртки присів чоловік, який в свою чергу помітив його та назвавши
його на ім'я запропонував викликати лікарів та міліцію. Коли чоловік звернувся
до нього то він в ньому впізнав мешканця села ОСОБА_3. Коли він підійшов ближче
то дійсно побачив, що то був
ОСОБА_3, у якого була голова вся в
крові, кров була як на обличчі так і на
волосі також у нього була розпухла ліва рука. Він відвів ОСОБА_3 до нього
додому, по дорозі останній розповів
йому, що ненавмисно вирвав штекетину з
огорожі яка розташована на вул. Чапаєва і що його після цього наздогнав
невідомий чоловік, який його побив
дерев'яною колодкою, а потім забрав у
нього мобільний телефон. Коли він відвів ОСОБА_3до нього додому, то його дружина викликала швидку
допомогу, яку він ходив зустрічати.
Після того як приїхала швидка допомога,
він пішов до себе додому, по
дорозі знайшов пакетик в якому знаходився лоточок для зберігання їжі, невеличкі дерев'яні райки, капішон від куртки, а також дерев'яну колодку довжина якої була
приблизно 1 метр. Зрозумівши що знайдені ним речі, крім колодки належать ОСОБА_3 відніс їх йому
додому. Коли він знову йшов до себе додому то знову звернув увагу на раніше
знайдену колодку, при огляді якої він
виявив сліди крові. Виявлену колодку він переніс до себе на подвір'я щоб в
подальшому передати працівникам міліції. Наступного дня до нього додому прийшли
батьки ОСОБА_3 яким він розповів про вище викладене та передав їм виявлену ним
колодку так як вони їхали до міліції.

Свідок ОСОБА_6
суду пояснила, що 26.02.2007 р. близько
21 години вона знаходячись в себе вдома телефонувала на мобільний телефон
своєму чоловіка, який тривалий час не
повертався додому. Телефон чоловік не взяв,
а припинив дзвінок з чого вона зробила висновок, що чоловік підходить додому. Через п'ять
хвилин після дзвінка до них прийшов ОСОБА_5
який привів її чоловіка. У чоловіка була сильно розбита голова яка була
покрита кров'ю як і весь одяг та руки. В свого чоловіка вона дізналась, що його побив невідомий йому чоловік за те що
він ненавмисно відірвав одну штахетину з огорожі і що невідомий забрав його
мобільний телефон. Вона визвала швидку допомогу, яка забрала її чоловіка до лікарні, де його госпіталізували. Наступного дня коли
вона разом з батьками свого чоловіка намагались вияснити, що сталося,
то від ОСОБА_5 отримали дерев'яну
колодку яку він знайшов на місці побиття і на якій були сліди крові. Дерев'яну
колодку вони передали працівникам міліції.

Свідок
ОСОБА_7 суду пояснив, що ввечері 26.
02.07. йому зателефонувала його невістка,
яка повідомила, що його сина дуже
побили, що вона вже викликала швидку
допомогу. Він відразу ж поїхав до обласної лікарні і через деякілька хвилин
зустрів машину швидкої допомоги, яка
доставила його сина, який дійсно був
дуже сильно побитий, тому його негайно
госпіталізували. Впослідуючому підсудний разом зі своїм керівником декілька
разів звертався до нього і не заперечуючи того,
що він дійсно побив його сина,
пропонував йому гроші за лікування сина,
з метою змусити його забрати заяву з міліції.

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснила, що в ніч на
27.02.2007 р. вона в нічну зміну працювала і що в її відсутність вдома
знаходився її син ОСОБА_9, який доглядав
за бабусею. 27.02.2007 р. до неї додому приїхали невідомі чоловік та жінка та
пояснили, що її син ОСОБА_9 сильно побив
їхнього сина, при цьому демонстрували
дерев'яну колоду. Коли вона по телефону зв'язалась з своїм сином то від нього
дізналась, що дійсно між ним та
невідомим йому чоловіком була сварка яка виникла в наслідок того, що останній ламав огорожу біля їх
домоволодіння. Під час сварки вони один одному нанесли тілесні ушкодження.

Крім того вина
підсудного стверджується:

• Заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно нього злочинних дій.
а.с. 12\

•

• Протоколом добро вільної видачі
від 28.02.2007 р. згідно якого ОСОБА_7 видав працівникам

міліції дерев'яну колодку яка була знайдена ОСОБА_5 в місці спричинення тілесних

ушкоджень ОСОБА_3 , і на якій були
виявлені сліди крові. а.с. 38\

•

Протоколом добро вільної
видачі від 01.03.2007 p.
згідно якого ОСОБА_4 видав
працівникам міліції мобільний телефон який він узяв коли той лежав неподалік
від невідомого чоловіка з яким він побився 26.02.2007 р. в с. В.Чернеччина
Сумського району. а.с. 39 \

Висновком
цитологічної експертизи, згідно якої на
знайденій дерев'яній палиці виявлені сліди крові яка належить гр.ОСОБА_3 , що свідчить про те, що саме даною палицею були спричинені тілесні
ушкодження останньому. а.с. 67 \

Висновком
судово медичної експертизи, згідно якої
ОСОБА_3 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді: " ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана правої
кисті, забійна рана голови", які кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, а також у вигляді: „
поперечного перелому основи лівого надколінника", які кваліфікуються як середньої тяжкості
тілесні ушкодження. а.с. 73 \

Висновком
товарознавчої експертизи, згідно якої
вартість викраденого майна у гр.ОСОБА_3
складає 406 грн. 60 коп. а.с.
83 \

Аналізуючи
в сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає,
що вина підсудного в інкримінованому йому злочині доказана повністю.

Невизнання
вини підсудним суд розцінює як спосіб його захисту з метою ухилення від
кримінальної відповідальності.

При
цьому суд віддає перевагу поясненням потерпілого ОСОБА_3 , поскільки,
вважає їх правдивими і такими, що
відповідають об*єктивним обставинам, що
ув*язуються з іншими доказами по справі.

Пояснення
ж підсудного про те, що він перебував в
стані необхідної оборони , суд не може
сприйняти, поскільки, вони не логічні і суперечать здоровому
глузду, виходячи з того, що побиття потерпілого відбулося не біля
будинку підсудного, а за 600 метрів від
нього, хоча в суді він поясняв, що це відбулося в 30-50 метрах від його
будинку, суд не вірить тому, що ОСОБА_3 начеб-то перший почав його бити.
На усвідомлення підсудним своєї виновності і неправомірності своїх дій вказує і
його послідуюча поведінка, поскільки, він після вчинення злочину неодноразово
пропонував гроші батькам потерпілого і в кінці-кінців передав їм гроші за
лікування потерпілого.

Нелогічним
являється і пояснення підсудного про те,
що потерпілий сам віддав йому телефон попросивши його відповісти на
дзвінок, а він його потім забрав з тією
метою, щоб потерпілий відремонтував йому
огорожу після чого він поверне йому телефон. Нелогічність, а відповідно і неправдивість полягає в
тому, що, як пояснив сам підсудний, він не знав раніше потерпілого, а тому він не міг знати і того хто йому
повинен ремонтувати огорожу і кому він повинен повертати телефон.

Дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 122 ч.1
КК України, так як він умисно заподіяв
тілесні ушкодження середньої тяжкості потерілому ОСОБА_3 , а також за
ст. 186ч.1 КК України, так як він відкрито викрав чуже майно.

При
визначенні виду і міри покарання, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу підсудного, позитивні характеристики на нього, те що в порядку ст. 89
КК України він вважається несудимим.

Разом з
тим суд вважає, що відносно ОСОБА_4 повинен бути застосований Закон України « Про
амністію» від 19 квітня 2007 року і він повинен бути звільнений від покарання з
таких підстав.

Злочини, вчинені підсудним, не відносяться до категорії тяжких і
передбачають покарання, що не перевищує
п*яти років позбавлення волі, як
встановлено в суді ОСОБА_4 має
дитину, доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, що підтверджується копією свідоцтва про її
народження а.с. 111, він

не позбавленний батьківських
прав відносно неї, а тому відповідно до
пункту « б» ст. 1.
зазначеного закону він
підпадає під його дію, проти
застосування до нього цього закону підсудний не заперечує.

Потерпілим
по справі заявлений цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди в
сумі 2653 грн. та моральної в сумі 15000 грн.

В
судовому засіданні потерілий свої вимоги змінив, просить стягнути моральну шкоду в розмірі
10000 грн., з урахуванням того, що підсудний під час досудового слідства
сплатив йому 4900 грн.

Суд
вважає, що відповідно до ст. ст.
1166, 1167 ЦК України позови
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з слідуючого.

Обґрунтовуючи
матеріальні вимоги потерпілий вартість викраденого у нього мобільного телефону
вказав 550 грн., в той час коли згідно
висновку товарознавчої експертизи вартість його становить 403 грн. 60
коп., тобто, менше на 146 грн. 40 коп., а тому позов в цій частині необхідно зменшити
на цю суму. Вимоги в частині моральної шкоди ,
з урахуванням ступеню моральних страждань, принципів розумності і справедливості, суд визначає її розмір в сумі 8000 грн.

Судові
витрати відсутні, питання речових
доказів слід вирішити згідно з вимогами
ст. 81 КПК України, при цьому суд враховує думку потерпілого щодо
подальшої долі телефону «Нокія».

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, ст. 1
пункт «б» Закону України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених
ст. ст. 122 ч. 1 та 186 ч. 1 КК України і призначити
покарання:

·за ст.
122 ч. 1 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі

·за ст.
186 ч. 1 КК України 1 рік позбавлення волі

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
часткового складання покарань остаточно призначити 2 роки позбавлення волі.

Відповідно
до частини 1 пункту «б» Закону України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року
ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити.

Міру запобіжного
заходу у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Стягути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2506 грн. 60 коп. у відшкодування матеріальної
шкоди , 8000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та 2000 грн. за надання юридичної допомоги, а всього стягнути 12506 грн. 60 коп.

Речові
докази : дерев*яну палку, що знаходиться
на зберіганні в камері речових доказів Сумського РВ УМВС України в Сумській
області - знищити, а мобільний телефон «
Нокія», що зберігається там же -
передати ОСОБА_4

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Сумський
районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.