Справа № 206/8390/14-к
Провадження № 1-кп/206/31/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002057 від 22.11.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.2 ст.186 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
20.11.2014 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_3 , знаходчись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Спогадів, 110 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 розпивав спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону SAMSUNG Galaxy Win.

21.11.2014 року, приблизно о 02.30 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наздогнав по вул. Гвая біля будинку 32 в м.Дніпропетровську потерпілого ОСОБА_6 та реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, підбіг ззаду до останнього, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ударив один раз кулаком по голові ззаду ОСОБА_6 , від чого він упав на землю. Після чого відкрито викрав з зовнішньої кишені куртки останнього мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Win.

ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Win imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, яка згідно висновку товарознавчої експертизи від 11 грудня 2014 року складає 2120 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зазначивши наступне.

Що точної дати він не пам`ятає, але можливо це було 20.11.2014 року пізно ввечорі, знаходчись за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Спогадів, 110 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 розпивав спиртні напої у великій кількості. 21.11.2014 року, приблизно о 02.30 годині, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов за потерпілим, по вул.Гвая в м.Дніпропетровську, якій прямував додом. Потерпілий впав на землю біля будинку 32 по вул.Гвая у м.Дніпропетровську. Коли потерпілий почав підійматись, підійшовши до нього він вдарив потерпілого кулаком по голові. Та викрав з кишені куртки потерпілого, який лежав на землі, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Win.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , суду пояснив наступне.

Що точної дати він не пам`ятає, але можливо це було 20.11.2014 року приблизно о 22 годині, знаходячись за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Спогадів, 110 разом з обвинуваченим ОСОБА_3 , якого знав один день, та іншими особами розпивали спиртні напої у великій кількості. Знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння, вирішив піти додому. По дорозі відчув удар в голову, від якого впав на землю, та побачив що обвинувачений забирає мобільний телефон. Претензій матеріального та морального характеру у нього до обвинуваченого немає. Просив призначити покарання не повязане із позбавленням волі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що точної дати він не памятає, це могло бути 20.11.2014 року сумісно із ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , та потерпілим ОСОБА_6 , знаходчись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Спогадів, 110 вживали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв до нього та до ОСОБА_8 , почерзі, підходив ОСОБА_3 , та пропонував разом вкрасти у ОСОБА_6 , мобільний телефон. Під ранок близько 04 год., ОСОБА_3 , показав мобільний телефон який належав ОСОБА_6 , та повідомив, що він його вкрав. Сім картки які були в телефоні, ОСОБА_3 , викинув. Щодо нанесення ударів ОСОБА_6 , зазначив що він не був очевидцем подій та не може ні підтвердити не спростувати цього факту.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, але не виключає що це могло бути взимку 2014 року, вночі близько 3 години йому зателефонував потерпілий та запропонував вийти на вулицю. Коли він перетелефонував потерпілому то його мобільний телефон був відключений. Потерпілий прийшов до нього близько 5 ранку, та він побачив що у останнього розбита губа, садна на щоці та сине вухо. Усі обставини події йому відомі лише зі слів потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду пояснив що разом із обвинуваченим, потерпілим та іншими знайомими десь із 23 години розпивали алкогольні напої, а саме пиво та горілку за адресою вул.Спогадів у м.Дніпропетровську. Вночі всі почали розходитись по домівках. Потерпілий відійшов від нього на відстань близько 5 метрів, під час ходи потерпілий самостійно на його очах падав і підіймався. До потерпілого підійшов обвинувачений. Повернувшись показав вимкнений мобільний телефон та сказав що він його вкрав у потерпілого. Щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, то пояснив, що він цього факту не бачив, хоча вони були неподалік.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, обвинуваченим ОСОБА_3 , його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні, підтверджується зібраними по кримінальним провадженням доказами, а саме:

- протоколом прийняття усної заяви законного представника потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення від 21.11.2014 року,

- протоколом огляду мобільного телефону, добровільно виданого ОСОБА_3 , від 22.11.2014 року
- висновком товарознавчої експертизи від 10.12.2014 року,

- речовим доказом по кримінальному провадженню,
Оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що експертиза на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 , не проводилася, але покази допитаних учасників судового розгляду та самого обвинуваченого ОСОБА_3 , цей факт підтвердили, а тому під час судового розгляду, суд вважає встановленим факт перебування обвинуваченого ОСОБА_3 , у стані алкогольного сп`яніння та визнання цієї обставини як такої, що обтяжує кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 .

До обставин викладених у обвинувальному акті, в частині нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 , ударів по тулубу потерпілого ногами, суд відноситься критично, та вважає що данна обставина підлягає виключенню, оскільки на підтвердження цього доказів суду не надано.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілий медичного освідування на виявлення тілесних ушкоджень не проходив, а також судово-медична експертиза на визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не проводилась.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини: "Кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту".

Презумпція невинуватості зафіксована у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п.2 ст.14: "Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом".

П. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив умисний злочин в період відбування покарання із випробуванням, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.56), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває (т.1 а.п.57, 58), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Однак, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч.2 ст.186 КК України, та на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2014 року призначивши таким чином покарання за сукупності вироків, яке ОСОБА_3 , повинен відбувати реально, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у виді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слід змінити на тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою. Взявши під варту із зали суду.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду від 19.02.2014 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 виді у 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_3 , як захід забезпечення кримінального провадження, у виді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбування покарання рахувати з 20.05.2015 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy Win - повернути ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1