Справа № 635/7391/13-к
Номер провадження 1-кп/635/368/2013
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2013 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чіта РФ, громадянина України, освіта середня, не працює, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
В травні 1992 року, ОСОБА_4 , за місцем свого нового мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виявив скляну ємність, яка була до половини заповнена речовиною сірого кольору (порох), який після цього ОСОБА_4 залишив собі, тим самим придбав вибухову речовину, маючи намір в подальшому на незаконне носіння та зберігання, без передбаченого законом дозволу.
18.07.2013 року, приблизно о 18 годині, на березі ставку в с. Вільхівка Харківського району Харківської області, при огляді речей ОСОБА_4 , працівниками міліції було виявлено та вилучено, згідно висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 110 від 23.07.2013 року, механічна суміш вибухових речовин метальної дії бездимних порохів, масою 59 грам, який ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
25 липня 2013 року між прокурором Харківської міжрайонної Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти досудовому слідству. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком один рік.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд угоду затвердити та призначити узгоджене з прокурором покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 263 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, ч.1 ст. 263 КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2013 року, укладену між прокурором Харківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Речовий доказ поліетиленовий пакет з бездимним порохом, вагою 59 грамів, переданий до камери зберігання речових доказів Липецького ОМ Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення. Суддя: ОСОБА_1