АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1673/15-к
Провадження №11 кп/791/658/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
27 липня 2015 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого:ОСОБА_2 ;
суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі з участю прокурора ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2015 року, щодо засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, інваліда 111 групи, неодруженого, раніше судимого,

засудженого вироком Нижньогірського районного суду АР Крим від 18.02.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,

Початок строку відбуття покарання з 06.11.2012 року.

Кінець строку 06.11.2017 року.

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеження волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконної, необґрунтованої та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а стягнення погашені в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умово-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених установи виконання покарань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно вивчених матеріалів особової справи вину у вчиненому кримінальному правопорушенні він визнає, у вчиненому щиро розкаюється, за період відбування покарання має 2 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, до засудженого чотири рази застосовувалися заходи стягнення, зокрема такий суворий вид стягнення як поміщення засудженого в ДІЗО на 15 діб за нетактовну поведінку, а також дві суворі догани правами начальника установи за вилучення зарядного пристрою, та порушення санітарних норм, які на даний час погашені в установленому законом порядку та юридичного значення не мають, хоча характеризують особу засудженого ОСОБА_7 з негативного боку. Приймає участь у громадському житті відділення та у роботах по благоустрою відділення, прилеглої території колонії , але під контролем представників адміністрації, перебуває на профілактичному обліку як схильний до суїциду.

Також, ОСОБА_7 згідно матеріалів особової справи є інвалідом 111 групи, являється працездатним з працевлаштуванням, проте має ряд протипоказань стосовно видів робіт та праці, тому він не працевлаштований в установі за станом здоров`я, що вказує на неможливість ним відбувати покарання у вигляді обмеження волі, яке передбачає обов`язкове залучення засудженого до праці.

Тому посилання засудженого в апеляційній скарзі про його позитивну характеристику та його бажання працювати повністю спростовуються матеріалами провадження, та підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про неможливість замінити невідбуту частину покарання більш м`яким - обмеженням волі є обґрунтованим, підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеження волі - без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно:

Головуючий