Дата документу Справа № 336/5813/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/339/13 Головуючий в 1 інстанції
ЕУ № 336/5813/13-к Іжевська Н.Г.
Категорія ст.183 КПК Доповідач Бочарников С.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2013 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Бочарникова С.О.,

суддів Літвіної В.В.,

Тютюник М.С.,

при секретарі Вечеренкові Є.М.,

за участю прокурора Парасочки О.А.,

слідчого Кіданової М.А.,

підозрюваного ОСОБА_3,

адвоката Онішкевич Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції матеріал за апеляційною скаргою адвоката Онішкевич Г.М., яка представляє інтереси ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючому, який проживає за адресою: АДРЕСА_3, який зареєстрованому за адресою:АДРЕСА_1. раніше судимому:

- 1994 р. Мелітопольським р/с за ст.ст. 17, 19, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 141 КК України (1960г.) до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.05.2001 р. по закінченню строку;

- 2001 р. Мелітопольським р/с за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, відбував покарання в Оріхівьскій виправної колонії №88, звільнений

- 19.09.2006 року; 2006 р. Мелітопольским р/с, за ч. 5 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, відбував покарання у Городищенській виправної колонії №96, звільнений 14.02.2013 року по закінченню строку,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк з 17 липня 2013 року по 17 вересня 2013 року.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 187 КК України, а саме в тому, що він 01 липня 2013 р., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, з метою заволодіння чужим майном, напав на ОСОБА_5, та погрожуючі ножем, заволодів ноутбуком вартістю 5459 гр.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2013 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою адвокат Онішкевич Г.М. подала на неї апеляційну скаргу. Вона вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_3 запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши доповідача, приймаючи до уваги думку ОСОБА_3 та адвоката Онішкевич Г.М., які підтримали апеляційну скаргу, висновок прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, судова колегія вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, окрім іншого є неповнота судового розгляду.

Відповідно до ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В ухвалі слідчого судді було зазначено, що підставами задоволення клопотання слідчого було те, що підозрюваний раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, а також він скоїв злочин, який законом віднесений до категорії важких злочинів.

Колегія суддів вважає, що вказівка в ухвалі про те, що ОСОБА_3 скоїв злачин є некоректною, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність провини підозрюваного розглядати й вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді провадження по суті.

Положеннями ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов'язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Статтею 196 КПК України регламентовані вимоги щодо ухвали про застосування запобіжного заходу. Так у вказаній ухвалі слідчий суддя, суд зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов'язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Однак при розгляді клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею повністю проігноровані положення ст.ст. 194, 196 КПК України.

Журнал судового засідання також не відповідає відповідним процесуальним нормам. Так у журналі міститься вказівка про оголошення прокурором обвинувального акту, про те, що з'ясовувався обсяг доказів та порядок їх дослідження, а також, що оголошувався вирок суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В оскаржуваній ухвалі було зазначено що вона діє з 17 липня 2013 року по 17 вересня 2013 р., тобто шістдесят два дні.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що постанова слідчого судді винесена з істотними порушеннями вимог КПК України, тому вона підлягає скасуванню, однак апеляційна скарга в частині обрання підозрюваному ОСОБА_3 більш м'якого запобіжного заходу не підлягає задоволенню, а підлягає задоволенню клопотання про обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п'яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

ОСОБА_3 підозрюється, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що відносяться згідно ст. 12 КК України до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 3 до 7 років.

Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків , а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_3 раніше тричі судимий за злочини проти власності. Підозрюваний звільнився із місць позбавлення волі 14.02.2013 року і знову обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що свідчить про його стійке небажання виправитися і вести законослухняний спосіб життя. Крім того, підозрюваний офіційно не працює, законні джерела існування відсутні, в нього немає неповнолітніх дітей, матеріально залежних від нього осіб, що дає підстави вважати, що є високий ризик його втечі від правосуддя, вчинення нового кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого, оскільки останній впізнав підозрюваного як особу, що вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Розмір застави у кримінальному провадженні не визначається на підставі п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства.

Доводи зазначені адвокатом в апеляційній скарзі на предмет того, що в клопотанні відсутні докази, що ОСОБА_3 погрожував ножем потерпілому та відсутні інші докази його винуватості є безпідставними, оскільки рішення про правильність доведеності вини в діях підозрюваного виходить за компетенцію апеляційної інстанції при перевірці ухвали про обрання запобіжного заходу. Дане питання, можливо вирішити тільки на стадії досудового розслідування та при розгляді обвинувального акту по суті.

При цьому слід зазначити, що досудове розслідування не закінчено тому питання остаточного обвинувачення, з урахуванням можливих нових доказів, може бути вирішене як в процесі розслідування так і при розгляді обвинувального акту судом по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Онішкевич Г.М., яка представляє інтереси ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2013 року, якою ОСОБА_3, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати ОСОБА_3, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту його затримання тобто з 17.07.2013 р.

Ухвала Апеляційного суду діє до 15.09.2013 р., є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді