УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2007 року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Слісарчука Я.А.,

Ткаченка В.Л.

прокурора Руденка В.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.
Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 12 липня 2007 р. Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродження с.Майстрова Воля Новоград-Волинського району,
мешканця АДРЕСА_1, приватного
підприємця, судимого Ємільчинським районним судом 29.03.2007 року за ст.ст.191
ч.5, 209 ч.1, 366 ч.2, 70 ч.1 КК України на чотири роки один місяць позбавлення
волі з позбавленням права обіймати керівні посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на
підприємствах усіх форм власності строком на три роки з конфіскацією одержаного
злочинним шляхом та всього майна, яке є його власністю, засуджено за ст. 190
ч.3 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Справа № 11-668 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Кузьменко В.В.

Категорія ст.190 ° КК України Доповідач Ткаченко В.Л.

2

На підставі ст. 70 ч.4 КК України остаточно ОСОБА_1 призначено чотири роки десять місяців позбавлення
волі з позбавленням права обіймати керівні
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків на підприємства усіх форм власності
строком на три роки з конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом та всього
майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 обчилювати з дня взяття його під варту - з 29.03.2007 року, зарахувавши
частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід залишити попередній
- взяття під варту.

Як встановив суд першої інстанції - ОСОБА_1, шляхом зловживання довірою та з метою, заволодіння чужим майном, на початку
2005 року надав в журнал Інтернет завідомо неправдиву
інформацію про те, що він володіє та продає
автомобіль КАМАЗ з причепом. В березні 2005 р.
ОСОБА_2 затерефонувала з міста Харків до ОСОБА_1 в м.Новоград-Волинський з приводу купівлі вказаного автомобіля. ОСОБА_1 ствердив,
що продає автомобіль і запропонував прибути в м.Новоград-Волинский для оформлення
купівлі-продажу автомобіля.

1 липня 2005 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прибули в м.Новоград-Волинський в офіс ОСОБА_1, який розташований в
м.Новоград-Волинський по вул. Шевченко, 51, кв.107. ОСОБА_1 показав
їм документи, що він приватний підприємець і пояснив, що автомобіль знаходиться в смт.Ємільчине Житомирської області
на території ВАТ "Райагротехніка",
де він (ОСОБА_1) працює головою правління даного товариства. Прибувши на
вказану територію, ОСОБА_1, завойовуючи до себе довіру, показав ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 два автомобіля КАМАЗ з причепами. ОСОБА_2 ,ОСОБА_3и вирішили придбати КАМАЗ, який потребував ремонту. ОСОБА_1 завірив їх, що відремонтує і продасть їм даний автомобіль і що
вони (ОСОБА_2, ОСОБА_3) повинні сплатити 500 000 грн., а після ремонту
доплатять ще 10 000 грн. Покупці з даною
пропозицією погодились і в офісі ОСОБА_1 склали договір
купівлі-продажу № 99, де зазначалось, що він, ОСОБА_1, являючись приватним
підприємцем, зобов'язується на протязі 35 банківських днів передати у власність ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, 1988 року випуску
з причепом за 50 000 грн..

ОСОБА_2, будучи введена в оману діями ОСОБА_1, підписала даний договір і після цього, спільно з чоловіком ОСОБА_3
сплатила ОСОБА_1 їх спільні кошти - 50 000 грн. готівкою.

ОСОБА_1 шляхом зловживання довірою, заволодів майном ОСОБА_2, і
ОСОБА_3 у великих розмірах.

В апеляції засуджений, визнавши, що повинен повернути кошти родині ОСОБА_2
,ОСОБА_3, заперечував, що заволодів їх коштами шляхом зловживання довірою шахрайськими діями, оскільки автомобіль оглядали разом на
території підприємства і родина ОСОБА_2
,ОСОБА_3 власно переконалась, що автомобіль буде йому

3

передано в рахунок боргу.

Засуджений в
апеляції просив вирок скасувати на підставі ст. 6 п.2 КПК України, а справу
передати до господарського суду України, посилаючись на те, що суд не з'ясував
фактичні обставини справи, а під час останьього слова промову зупинив.

Іншими учасниками процесу на даний вирок апеляції не
подані.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення,
а вирок суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду
щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому злочину є
обгрунтованим, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні
доказів і відповідає фактичним обставинам справи.

Суд дав належну
оцінку показанням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з яких видно, що згідно
статуту ВАТ Ємільчинська "Райагротехніка" всі питання відчуження та
реалізації майна товариства вирішуються виключно за рішенням спостережної ради.
ОСОБА_1, який на той час працював головою правління товариства, знав порядок
реалізації майна. Спостережна рада товариства не давала дозволу ОСОБА_1 на
реалізацію автомобіля. Будь-якої домовленості по питанню придбання автомобіля КАМАЗ в рахунок
заборгованості не було, оскільки сама заборгованість ОСОБА_1 була незначною.

Потерпілі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ствердили, що вони були впевнені, що ОСОБА_1 виконає свої зобов'язання, про що свідчила його поведінка, а
тому підписали договір купівлі-продажу №99 і сплатили ОСОБА_1 50 000 грн.
гтівкою. Однак ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 їм не
надав і грошей не повернув.

Порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу та постановити законний, обгрунтований і
справедливий вирок - не виявлено. В протоколі судового засідання відсутні дані
про зупинення промови підсудного під час останнього слова. Сам ОСОБА_1
зауважень на протокол судового засідання не подавав.

Міра покарання засудженому ОСОБА_1 обрана з врахуванням вимог ст. 65
КК України у вигляді позбавлення волі в розмірах ближче до мінімального
визначеного ч.3 ст. 190 КК України і мотивована у вироку.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

4

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12 липня
2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.