Справа
№ 1-107/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2007 р. Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області в складі:

судді
П'ятковського В.І. секретаря Ваташко О.Я. з участю прокурора Краснощока В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про
обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя м. Коломиї,
АДРЕСА_1, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше
неодноразово судимого, останній раз 28.03.2003 року Коломийським міським судом
за ст.ст. 296 ч.4, 185 ч.3, 70 КК України до 3 р. 03 місяців позбавлення волі,
звільненого 26.04.2005 р. умовно-достроково, гр. України,

- в
скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 після звільнення з місць позбавлення
волі на шлях виправлення не став, а знову скоїв тяжкий злочин - відкрите
викрадення чужого майна, повторно, при наступних обставинах.

Так 14 грудня 2006 р. ОСОБА_1 умисно, з метою відкритого
викрадення чужого майна приблизно біля 12 год.
в м. Коломиї на одній із квартир на АДРЕСА_2,
в процесі спілкування із неповнолітньою ОСОБА_2 зловживаючи її довір"ям,
отримав від неї належний їй мобільний телефон марки "Бенкью-Сіменс
А-58" вартістю 670 грн., вийняв з нього карточку оператора і незважаючи на вимогу потерпілої про
повернення, покинув дану квартиру і відкрито заволодів ним.

Свою вину у скоєному злочині підсудний визнав частково і
дав показання, що дійсно 14 грудня 2006 р. зустрівся в м. Коломиї із
потерпілою, яку трохи знав і направився з нею на квартиру до знайомого, де вони
розпивали спиртне. В процесі цього він знаючи, що потерпіла мала боргові
зобов"язання перед іншою його знайомою, взяв у неї телефон, щоб передати
тій знайомій. І хоч потерпіла просила повернути телефон все ж він вийняв з
нього карточку оператора
і покинув дану квартиру. Того ж дня продав телефон незнайомому мужчині за 120
грн.

Вважає,
що по відношенню до потерпілої вчинив шахрайство, а не грабіж.

У
вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, більше злочинів вчиняти
не буде.

Вина підсудного також знайшла підтвердження в показаннях
потерпілої ОСОБА_2, яка зазначила, що 14 грудня 2006 р. в м. Коломиї
зустрілася із підсудним і спільно пішли на квартиру знайомого, де розпивали
спиртне. Знаходячись там підсудний попросив у неї подивитися телефон і одразу
вийняв з нього карточку оператора
та поклав телефон собі в кишеню. На її вимогу повернути телефон відповів
відмовою і покинув квартиру. Вона наздогнала його на вулиці і продовжувала
просити повернути своє майно, проте підсудний на це не реагував і втік від неї.

Посилання
підсудного на якусь дівчину якій вона ніби щось винна, надумане.

На даний
час претензій ніяких немає, на суворому покаранні не наполягає.

Вина підсудного також підтверджується і письмовими
доказами наявними в матеріалах справи, зокрема:

даними
довідки підприємця ОСОБА_3. з якої видно, що вартість відкрито викраденого
телефону потерпілої "Бенк"ю Сіменс А-58" складає 670 грн. (а.с.
10);

даними
протоколу явки з повинною від 03 січня 2007 року, в якому підсудний визнав, що
телефон у потерпілої забрав з метою наступного продажу (а.с. 11).

Аналізуючи показання підсудного з приводу того, що
грабежу потерпілої він не вчиняв, а заволодів її майном шляхом шахрайства, суд
рахує надуманим, умисно направленим на уникнення більш суворої кримінальної
відповідальності і рахує, що добровільна передача йому потерпілою свого
телефону, шляхом зловживання її довірою, були лише способом отримання доступу
до її майна з ціллю наступного відкритого заволодіння ним.

2

Таким чином
в судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудного ОСОБА_1 у
відкритому викраденні чужого
майна (грабежі), повторно,
тобто скоєнні злочину передбаченого ст.
186 ч.2КК України.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудному суд не вбачає.

До обставин, що пом"якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить - щире розкаєння у
вчиненому, що шкоду заподіяну злочином відшкодував, характеризується позитивно,
має на утриманні перестарілу бабусю, потерпіла на суворому покаранні не
наполягає, а тому рахує за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України та
обрати йому покарання хоч і пов"язане з позбавленням волі, проте нижче
нижчої межі ніж визначено санкцією статті за якою він обвинувачується.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 186 ч.2 КК України та
застосувавши ст. 69 КК України призначити покарання - один рік позбавлення
волі.

Початок
строку відбуття покарання рахувати з 06 березня 2007 року.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну
силу залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі
п"ятнадцяти діб, засудженим з часу отримання копії вироку, іншими
учасниками судового розгляду, з наступного дня після дня проголошення .