Справа №11-635Головуючий у І інстанціїЛинник
Категорія42Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

«22 »червня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Ігнатюка О.В.

суддів - Ященко І.Ю., Літвінова Є.В.

з участю прокурора - Нечепоренко С.П.

адвоката -Горбаченко М.О.

потерпілих -ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

засудженого -ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора Круля Н.Л., який брав участь в розгляді справи судом 1 інстанції та потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2011 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Делева Тлумацького р-ну, Івано-Франківської обл., українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2008р.н. та 2010р.н., працюючого бригадиром малярів-штукатурів у ФОП ОСОБА_6, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 виправдано за ч.1 ст.135 КК України за відсутністю складу злочину.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС в Київській області 1 313 грн.76коп. за проведення судових експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь кожної потерпілої: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 50 000грн. у відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

26.11.2009р. близько 20год.25хв. на 33,1км автодороги «Київ-Ковель»ОСОБА_5, керуючи власним технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos »д.н. «НОМЕР_1»,

рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год. в напрямку м. Києва, порушив вимоги п.12.3ПДР України - при виявленні перешкоди для руху, яку становив йому пішохід ОСОБА_7, який стояв на проїжджій частині дороги на смузі руху в напрямку м. Києва, не прийняв міри для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та в подальшому, не зменшуючи швидкості, зник з місця пригоди.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, садна, рани м'яких тканин волосистої частини голови та обличчя, чисельні переломи кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під павутинну оболонку головного мозку, забій головного мозку з розмізкуванням його речовини, крововилив в шлуночки головного мозку; закриту травму грудної клітки, багато чисельні переломи ребер з обох сторін по декількох лініях, перелом тіла IV-го грудного хребця, крововилив в плевральні порожнини загальним об'ємом близько 500,00мл; закриту травму черевної порожнини, садно передньої черевної стінки, перелом тіла II-го поперекового хребця, переломи кісток тазу; синці та садна кінцівок, перелом кісток лівої гомілки у верхній третині. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці пригоди.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати в зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину внаслідок м'якості, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.135 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання визначити у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Обгрунтовуючи апеляцію прокурор послався на безпідставність виправдання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 135 КК України оскільки вважає наявним в його діях складу вказаного злочину, т.я. вказаний злочин вважається закінченим з моменту ухилення від надання допомоги особі, що перебуває у небезпечному для життя стані, незалежно від того, наскільки ефективною могла бути така допомога. Також, на думку апелянта, призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину і є несправедливим внаслідок м»якості.

В апеляції потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 просять вирок суду скасувати у зв»язку з його незаконністю, справу направити на новий розгляд до будь-якого районного суду м. Києва, змінивши засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту. В обгрунтування апеляції потерпілі вказали на безпідставне виправдання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 135 КК України, оскільки вважають, що в його діях є склад вказаного злочину, а висновок суду про те, що у ОСОБА_5 не було можливості надати допомогу ОСОБА_7 та він не мав змоги надати таку допомогу, суперечить вимогам закону; незаконним, на думку апелянтів, є відсутність у вироку посилань на правові позиції висловлені представником потерпілих, потерпілими та прокурором та посилання суду на те, що ОСОБА_5 є працюючою особою, твердження суду про те, що ОСОБА_5 визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи. Крім того, апелянти вказали на невідповідність стягнутої суми моральної шкоди заподіяній моральній шкоді, неотримання від засудженого відшкодування матеріальної шкоди, невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості вчиненого внаслідок його м»якості та наявність в діях свідка ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст. 396 КК України.

В запереченнях на апеляції прокурора та потерпілих засуджений ОСОБА_5 просить вирок залишити без зміни посилаючись на необгрунтованість доводів викладених у вказаних апеляціях.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляції прокурора та потерпілих частково, просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, пояснення потерпілих, які підтримали свою апеляцію, пояснення адвоката та засудженого, які заперечували проти задоволення апеляцій і просили вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та потерпілих підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляцій прокурора та потерпілих щодо безпідставного виправдання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 135 КК України є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України серед інших підстав для скасування судового рішення є неправильне застосування кримінального закону. Згідно п.1 ст. 371 КПК України неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування вироку є незастосування судом кримінального закону, який підлягає застосуванню.

З матеріалів справи вбачається, що органами досудового слідства ОСОБА_5, крім обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України, обвинувачувався і за ч.1 ст. 135 КК України, а саме за завідоме залишення ОСОБА_5, який поставив потерпілого ОСОБА_7 у зв»язку з вчиненою ним ДТП та заподіянням потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, у небезпечний для життя стан, без допомоги.

З показань засудженого як під час досудового слідства так і в судовому засіданні вбачається, що він усвідомлював, що здійснив наїзд на потерпілого, але не зупиняючи автомобіль зник з місця пригоди.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, у зв»язку з тим, що у засудженого не було можливості надати допомогу потерпілому у зв»язку з тим, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок отриманих від ДТП тілесних ушкоджень протягом хвилини, не грунтується на законі.

Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_5 з викладених у вироку підстав, суд не врахував положень ст. 135 КК України згідно яких вказаний злочин вважається закінченим з моменту ненадання допомоги (залишення в небезпеці) незалежно від того, чи настали тяжкі наслідки, чи ні.

Суб»єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі. Завідомість про яку йдеться у диспозиції статті, означає, що винний усвідомлює, що інша особа перебуває у небезпечному для життя стані, а він зобов»язаний і має можливість надати допомогу, але відмовляє в цьому.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 після ДТП, якою потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження від яких він в подальшому помер, залишив потерпілого без допомоги у безпорадному небезпечному для життя стані, в темну пору доби, на проїжджій частині дороги. Цим обставинам суд не дав належної оцінки.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України є передчасним, даним без врахування всіх обставин справи та вимог закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, під час якого слід ретельно дослідити всі обставини справи що стосуються обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, дати їм належну оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі, в разі доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів в яких він обвинувачується, призначити покарання відповідно до вимог чинного законодавства.

Інші доводи, викладені в апеляціях прокурора та потерпілих, можуть бути перевірені під час нового розгляду справи.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає законних підстав для направлення справи до іншого суду про що ставиться питання в апеляції потерпілих.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи судом 1 інстанції та потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2011 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді