Справа № 455/912/14-к
Провадження № 1-кп/455/8/2015
ВИРОК
Іменем України
01 квітня 2015 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинувачених ОСОБА_4 , захисника потерпілих ОСОБА_5 , психолога Старосамбірського районного центру соц. служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Старий Самбір кримінальне провадження за № 0000153 про об-винувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Галівка Старосамбірського району Львівської обл. жительки АДРЕСА_1 , гр-нки України, українки, освіта середня, розлученої, працюючої прибиральницею, не військовозобов`язаної, раніше не суди-мої в злочинах передбачених ст.ст. 15ч.1,ч.2 ст.146, ч.1 ст.125 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Угри Городоцького району Львівської обл., жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, українця, гр. України, пенсіонера, освіта середня, військовозобов`язаного, раніше не суди-мого в злочинах передбачених ст.ст. 15ч.1,ч.2 ст.146, ч.1 ст.125 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , не одруженого, україн-ця, гр. України, не працюючого, освіта середня, не військовозобо-в`язаного, раніше не судимого в злочинах передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , не одруженого, україн-ця, гр. України, не працюючого, освіта середня, не військовозобо-в`язаного, раніше не судимого в злочинах передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 27 березня 2014 року, після того як їй об 11 годині разом з державними виконавцями, в її розумінні, не вда-лось виконати судове рішення про визначення місця проживання з нею малолітньої дочки ОСОБА_11 , виконання проводилось в с. Грозьово Старосамбірського району Львівської обл. Після того обвинувачена з автовокзалу м. Старий Самбір того ж дня о 14-год. зателефонувала до свого знайомого ОСОБА_8 в м. Городок Львівської обл. і запропонувала взяти із собою, пару хлопців приїхати в м. Ста-рий Самбір по причині, що вона хоче поїхати до своєї дочки. Після 18-00 год. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 27 березня 2014 року приїхали в м. Старий Самбір до них в автомобіль підсіла ОСОБА_7 -рівна.
О 00-год. 15 хв. 28 березня 2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 під`їхали автомобілем марки ВАЗ 2105, до житлового будинку ОСОБА_12 в с. Грозьово Ста-росамбірського району Львівської обл.. За попередньою змовою групою осіб, діючи способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілих обвинувачена ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надівши на обличчя маски чорного кольору, взявши в руки а саме - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 дерев`яні держаки для мітел зайшли на подвір`я ОСОБА_13 .
ОСОБА_7 направилась до приміщення літньої кухні знаючи, що там знаходиться її малолітня дочка ОСОБА_11 . Під-нявши дитину з ліжка, яка була одіта у дитячій білизні, ОСОБА_7 витягла її за руку на подвір`я будинку і потягла за собою в бік сільської дороги до автомобіля ВАЗ 2105. В той час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 увірвались до житлового будинку де знаходився ОСОБА_14 і його брат ОСОБА_15 і на веранді будинку почали їм наносити тілесні ушкодження дерев`яними держаками. На крик і шум від сутички прибіг босоніж з літної кухні ОСОБА_12 їхній батько і почав їх захищати. Обвинувачені навмисно наносили тілесні ушкодження дерев`яними держаками від мітел потерпілим у різні частини тіла, між ними виникла бійка. Внаслідок чого потерпілі ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження садна п`ятого пальця правої кисті, садна лівої кисті, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна у ділянці лівої брови, синця лівого плеча, синця першого пальця лівої ступні, які згідно висновку судовомедичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яної ділянки голови справа, яке згідно висновку судномедичної експертизи відносить до категорії легкого тілесного ушкодження.
Але обвинувачені не довели свій злочинний умисел до кінця з при-чин, які не залежали від їхньої волі, оскільки малолітню ОСОБА_11 від обвинуваченої ОСОБА_7 відібрав батько малолітньої ОСОБА_15 , який одразу з мало-літньою дочкою забіг в приміщення літньої кухні в якому пробув з дочкою до завершення даної події.
Обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , який перебував за кермом автомобіля ВАЗ 2105, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не вдалося втекти і далеко від`їхати від будинковолодіння потерпілих в с. Грозьово Старосам-бірського району, оскільки обвинувачені не справились з керування і потрапили в кювет.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 своєї вини не визнала. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 свою вину визнали час-тково в тому, що нанесли умисні тілесні ушкодження потерпілим.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 суду пояснили.
ОСОБА_7 27 березня 2014 року об 11 годині разом з державними виконавцями Старосамбірської ДВС в присутності представників сільської ради брала участь у виконанні судового рішення Старосамбірського районного суду від 16 листопада 2012 р. про визначення місця проживання з нею малолітньої її дочки ОСОБА_11 . Виконання даного судового рішення проводилось в с. Грозьово Старосамбірського району Львівської обл. у будинковолодінні ОСОБА_12 . Виконати рішення не вдалось тому, що зі слів обвинуваченої її колишній чоловік ОСОБА_15 разом із своїми батьками і братом намовили малолітню дочку закритись в приміщенні літньої кухні і до неї не виходити. Як пояснила обвинувачена ОСОБА_7 , що вона повернулась на автовокзал з с. Грозьово в м. Старий Самбір. Після обіду зі злості вирішила не їхати в м. Львів де вона на даний час проживає, а зателефонувала своєму доброму знайомому ОСОБА_8 , жителю м. Городок Львівської обл. і попросила його приїхати в м. Старий Самбір, щоб він її відвіз в с. Грозьово Старосамбірського району до її доньки. Після 18-ї години того ж дня ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 приїхав в м. Старий Самбір і на умовленому з ОСОБА_7 місці на автовокзалі вони зустрілись. Як пояснювала обвинувачена, що вона їм не говорила про мету її поїздки до дитини в с. Грозьово Старосамбірського району. Тільки сказала, що має бажання побачити дитину. О 00 годин 15 хв. 28 березня 2014 року всі обвинувачені під`їхали до житлового будинку ОСОБА_12 в с Грозьово Старосамбірського району. Обвинувачена ОСОБА_7 в машині сказала присутнім, щоб вони її зачекали, а сама направилась на подвір`я будинковолодіння ОСОБА_12 . Хотіла побачитись з дитиною. Коли вона намагалась зайти до приміщення літної кухні їй чомусь почали чинити супротив сімейство Керчовичів, обвинувачена почала кричати теж. Перебуваючи в салоні автомобіля її крик почули ОСОБА_8 , який перебував за кермом автомобіля ВАЗ 2105, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Як пояснив обвинувачений ОСОБА_8 так, як він приторговує мітлами в салоні його автомобіля знаходились дерев`яні держаки він, а також ОСОБА_9 і ОСОБА_10 кожен взяв ці держаки в руки і направились на подвір`я ОСОБА_12 . Як пояснювали обвинувачені, чому взяли в руки дерев`яні держаки перед тим, як піти на чуже для них подвір`я тому, що в ночі серед гір і лісу їм було лячно, що їх там чекає в темноті на чужому для них подвір`ї. Дійсно не заперечили обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що на подвір`ї біля літньої кухні і житлового будинку їм почали чинити опір, як тепер їм відомо батько ОСОБА_12 і його сини. Між ними виникла сутичка і обвинувачені у свою чергу, як вони пояснювали себе захищаючи наносили удари у відповідь дерев`яними держаками. Заперечили той факт, що всі вони перебували у масках і вони не мали наміру і зговору викрадати малолітню дитину ОСОБА_11 . Після бійки обвинувачені сіли в автомобіль, але їм не вдалось далеко від`їхати і в с. Грозьово Старосамбірського району вони з`їхали в кювет. Де в подальшому за викликом односельчан с. Грозьово були затриманими працівниками міліції.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 суду показали. Що дійсно з ними проживає в с. Грозьово Старосамбірського району малолітня донька ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , 2008 р.н. ОСОБА_15 відомо про рішення Старосамбірського районного суду за 2012 рік. Яким визначене місце проживання доньки з мамою, колишньою його дружиною ОСОБА_7 . На запрошення суду у цивільній справі коли визначалось місце проживання їхньої дитини він ні разу не приїжджав. Вважав, що в цьому не має необхідності так, як малолітній дитині і так добре живеться з ним і його родичами в селі.
І дійсно 27 березня 2014 року о 11год. приїхала його колишня дружина ОСОБА_7 разом з державними виконавцями Ста-росамбірської ДВС був і присутній сільський голова, депутат с/ради. Виконання судового рішення проводилось в с. Грозьово Старосамбір-ського району Львівської обл. в будинковолодінні батька ОСОБА_12 . Дійсно виконати рішення суду не представилось можливим тому, що дитина ОСОБА_11 , 2008 р.н не хотіла сама виходити до своєї матері ОСОБА_7 , про яку вона вже забула, яка втратила будь який зв`язок з дитиною. Дитина не хотіла і не бажала іти до матері влаштувала істерику. Після того, як не вдалось виконати рішення суду з пояснень потерпілих ОСОБА_7 їм пригрозила, що сама забере дитину в них, а їх спалить.
28 березня 2014 року о 00 год. 15 хв. з них ОСОБА_14 в одній із кімнат житлового будинку дивився телевізор в іншій кімнаті житлового будинку ОСОБА_15 вже спав, а у літній кухні знаходились їхній батько ОСОБА_12 , мати і малолітня дитина ОСОБА_11 , 2008 р.н., які теж спали. Потерпілі почули, що загавкав собака. Як пояснював потерпілий ОСОБА_15 , вийшовши на веранду і включивши світло відчинив вхідні двері житлового будинку і вирішив подивитись на подвір`я. В той момент отримав удар дерев`яною палицею. Відштов-хнувши вхідні двері і вибивши в них шибку, забігли не відомі йому чоловіки на обличчях у них були одіті маски в руках тримали палиці і почали наносити йому і його братові ОСОБА_14 удари при цьому поваливши їх на підлогу веранди, вони оборонялися, схопившись руками за дерев`яні палиці. На їхній крик прибіг босоніж їхній батько з літньої кухні ОСОБА_12 , який теж почав їм допомагати. Як пояснювали потерпілі, що ОСОБА_14 почувши плач ОСОБА_16 крикнув до брата ОСОБА_15 біжи до дитини. ОСОБА_15 побіг на крик дитини і побачив, як невідома особа тягне до дороги з подвір`я його дочку. Наблизившись до неї впізнав свою колишню дружину, яка тягнула у спідній білизні і в носках їхню малолітню доньку ОСОБА_17 . Побачивши його обвину-вачена ОСОБА_7 відпустила дитину, а сама втекла на дорогу. Він же забрав малолітню дитину в приміщення літньої кухні де залишався з нею таким чином охороняючи її до моменту коли закін-чилась бійка. Як пояснили потерпілі, що один із нападників крикнув втікаймо, і після тих слів вони вибігли на дорогу. Пояснили потер-пілі, що отримали тілесні ушкодження, але конкретно хто з нападників і кому наносили удари не змогли пояснити тому, що нападники оділи на обличчя маски. Сутичка тривала хвилин тридцять. Розуміють, що напад на них організувала ОСОБА_7 з метою викрадення малолітньої дитини, а щоб це їй вдалося і їхню увагу відволікти направила в масках не відомих їм чоловіків до житлового будинку де і виникла бійка. Але потерпілі їй в цьому завадили і тому ОСОБА_7 не довела свого злочинного задуму до завершення.
Скоєння обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України доведено крім пояснень потерпілих і самих обвинувачених, показами свідків: малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і іншими доказами зібраними у кримінальному провад-женні.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що являється сільським головою с. Грозьово Старосамбірського району Львівської обл. Був присутнім 27 березня 2014 року о 11 годині в с. Грозьово біля житлового будин-ку ОСОБА_12 при виконанні Ухвали апеляційного суду у Львівській обл. від 06.11.2013р., якою було встановлено спосіб і порядок вико-нання рішення Старосамбірського районного суду від 16.11.2012р. про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_22 2008 р.н. з мамою ОСОБА_7 . Державний виконавець ОСОБА_23 рішення не виконав тому, що малолітня дитина ОСОБА_22 не хотіла виходити з приміщення літньої кухні до своєї матері. Дитина плакала не бажала з мамою зустрічатись і кудись іти влаштувала істерику. Тому державним виконавцем було складено акт від 27.03.2014 р. про не можливість виконання даного рішення. Тоді обвинувачена ОСОБА_7 влаштувала скандал і погрожувала, що спалить будинок. 28 березня в 00 год. 30 хв. його розбудила ОСОБА_18 дружина ОСОБА_12 , яка схвильовано розповіла, що було скоєно напад на їхній будинок їхньою колишньою невісткою ОСОБА_7 і ще трьома невідомими чоловіками, які були в масках і побили її синів і чоловіка. А ОСОБА_7 в той час намагалась викрасти малолітню дитину ОСОБА_22 . Свідок ОСОБА_20 викликав працівників міліції Старосамбірського РВ УМВСУ у Львівській обл., а сам власним автомобілем поїхав до будинку Керчовичів. Побачив в будинку побитих і окровавлених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і їхнього батька ОСОБА_12 , а малолітня дитина ОСОБА_11 плакала і кричала від нервового зриву, тому викликали швидку. А сам свідок своїм автомобілем поїхав по сільські дорозі де побачив у кюветі легковий автомобіль біля якого стояла обвинувачена ОСОБА_7 і ще троє не відомих чоловіків, які намагались випхати із кювету автомобіль. Але сільський голова залишився із односельчанами так, як нічна подія набрала великого розголосу, стояти на сільській дорозі і чекати приїзду працівників міліції. Як сільський голова охарактеризував ОСОБА_7 особу яка вела і веде розгульний спосіб життя.
На досудовому слідстві свідок ОСОБА_21 показав, що 27.03.2014 року ним, як державним виконавцем було призначене виконання судового рішення щодо визначення місця прожи-вання дитини з матір`ю. Він разом із сільським головою, працівниками ВДВС, головним спеціалістом у справах дітей, районним педіатром, фельдшером в присутності сторін Керчовичів об 11 год. намагався виконати рішення суду. Але було складено акт державного виконавця в якому було зафіксовано, що рішення виконати не представилось мож-ливим тому, що дитина ОСОБА_11 при появленні матері почала істерично плакати, боялася вийти з приміщення літньої кухні, вийти до матері відмовлялась (т.1а.с.128).
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 27.03.2014 р. об 11 год. державний виконавець намагався виконати судове рішення і визначити місце проживання дитини ОСОБА_22 з матір`ю ОСОБА_7 . Але дитина боялась вийти до мами і плакала, що до неї не хоче. Так, як мати три роки не провідувала свою дитину, а вела аморальний спосіб життя. 28.03.2014 року після 00год. ночі до неї зателефонував свідка брат ОСОБА_15 , який повідо-мив, що його колишня дружина ОСОБА_7 із ще трьома не відомими в масках здійснили напад на їхній будинок в с. Грозьово і хотіла викрасти дитину. Свідок зателефонувала в міліцію. А сама побігла до будинку ОСОБА_24 . На веранді житлового будинку побачила три дерев`янні палиці, розкидані речі і плями бурого кольору. Брат ОСОБА_12 лежав в ліжку з кров`ю на голові. Батько ОСОБА_12 і брат ОСОБА_15 теж були в крові.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що дійсно 27.03.2014 р. об 11 год. державний виконавець намагався виконати су-дове рішення і визначити місце проживання дитини ОСОБА_22 з ма-тір`ю ОСОБА_7 . Але дитина боялась вийти до мами і плакала, що до неї не хоче. А 28.03.2014 року її колишня невістка ОСОБА_7 з трьома не відомими в масках здійснили напад о 00 год.15 хв. на їхній будинок і літню кухню побили її чоло-віка і синів. А ОСОБА_7 намагалась викрасти дитину ОСОБА_25 .
Малолітній свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в присут-ності психолога Старосамбірського районного центру соц. служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_6 суду повідомила, що давно не бачила своєї мами ОСОБА_7 . І коли вона приїхала її забирати дитині стало страшно вона не хотіла з мамою нікуди їхати від тата ОСОБА_15 , дідуся і бабусі, з якими вона живе в селі Грозьово Старосамбірського району. Суду повідомила, що спала у літ-ній кухні з бабусею і дідом. Коли її розбудила її мати ОСОБА_7 , хоча її мати на обличчі була одіта у маску чорного кольору і на голову натягла капюшон дитина її впізнала. Мати ОСОБА_7 потягла її з ліжка піднявши в нічній білизні і шкарпетках не одівши в теплий одяг на вулицю до сільської дороги, до машини. Малолітня ОСОБА_11 кричала і вдалось її від матері забрати батькові ОСОБА_15 . Як пояснила свідок, що не любить своєї матері від не нічого не потребує і не любить за те, що мама п`є горілку.
Скоєння обвинуваченими: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України доведено:
Висновком експерта №47/14 від 28.03.2014р. ОСОБА_14 про те, що в нього виявлено садно в тім`яній ділянці голови справа, яке утворилось від дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею , можуть відповідати часу 28.03.2014р. і відносяться до легкого тілесного ушкодження (т.1 а.с.69);
Висновком експерта №49/14 від 28.03.2014р. ОСОБА_15 про те, що в нього виявлено садно п`ятого пальця правої кисті, садно на лівій кисті, які утворились в контакті з твердими предметами з обмеженою поверхнею, можуть відповідати часу 28.03.2014 р. і відносяться до легкого тілесного ушкодження (т.1а.с.91);
Висновком експерта №48/14 від 28.03.2014р. ОСОБА_12 про те, що в нього виявлено садно у ділянці лівої брови, синець лівого плеча, синець 1 пальця лівої ступні, які утворились від контакту тупого предмету з обмеженою поверхнею, можуть відпо-відати часу і відносяться до легкого тілесного ушкоджен-ня.(т.1а.с.101);
Актом державного виконавця від 27.03.2014р.с. Грозьово про не можливість виконання судового рішення про визначення місця прожи-вання малолітньої дитини ОСОБА_11 (т.1.а.с.128);
Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Львів-ського апеляційного суду про роз`яснення виконання судового рішення (т.1а.с.130-131);
Характеристика негативна ОСОБА_7 (т.1.а.с.137);
Позитивні характеристики на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (т.1.а.с.142,147, 153);
Протоколом одночасного допиту осіб ОСОБА_15 і ОСОБА_7 згідно якого потерпілий ОСОБА_15 підтвердив свої пока-зи.(т.1.а.с.166-170);
Протоколом огляду предмету. Фото таблицею до нього і постановою про визнання речовими доказами чотирьох дерев`яних палиць і шкарпетка чорного кольору з вирізами для очей(т.1.а.с.177-184);
Актом судово-психіатричного експерта №216 про те, що ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає виявляє ознаки легкої розумової відсталості у формі олігофренії в степені легкої дебіль-ності. В період інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати значення своїх дій чи керувати ними психічним захворюванням не страждав. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.(т.1а.с. 222-223);
Актом судово-психіатричного експерта №215 про те, що ОСОБА_10 психічним захворюванням не страждає. В період інкри-мінованих йому дій він міг усвідомлювати значення своїх дій чи керувати ними психічним захворюванням не страждав. Не потребує зас-тосування примусових заходів медичного характеру.(т.1а.с. 225-226);
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 на вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України (т.1а.с.237-238);
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 на вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України (т.2а.с.1-2);
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_10 на вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України (т.2а.с.9-10);
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 , яка вчинила кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 15ч.1, ч.2 ст.146,ч.1 ст.125 КК України (т.2а.с.17-18);
Згідно ксерокопії паспорту потерпілий записаний ОСОБА_14 .(т.1а.с.123);
Таким чином, сукупністю наведених доказів повністю доведено вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.146 КК України. Кваліфікація скоєного злочину обвинуваченими є вірною за ч.1 ст.15 ч.2 ст.146 КК України замах на незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя чи здоровя потерпілого. А також сукупністю наведених доказів повністю доведено вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Кваліфікація скоєного злочину обвинуваченими є вірною за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Так, як організатором скоєного злочину є обвинувачена ОСОБА_7 , згідно ст.29 ч.2 організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем. Виконавцями були у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України де вони винними себе у скоєному визнали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
При обранні міри покарання обвинуваченим суд враховує суспільну небезпеку вчинених ними злочинів. Помякшуючими обставинами вини обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є ті, що вони вперше притягаються до кримінальної відповідальності, частково себе визнали винними за ч.1 чт.125 КК України і попросили пробачення у потерпілих, позитивно характеризується по місцю проживання. Щодо обвинуваченої ОСОБА_7 одна з пом`якшуючих обставин, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності. З врахуванням вище наведеного суд вважає, можливим обрати обвинуваченим міру покарання згідно санкцій ч.1 ст. 125 і ч.1 ст.15 ч.2 ст.146 КК України. На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання обвину-ваченим за сукупністю злочинів. Застосувавши до обвинувачених з врахуванням того, що вони вперше притягуються до кримінальної відпо-відальності ст.75 КК України іспитовий строк з приміненням ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні. Речові докази шкарпетку чорного кольору з прорізами для очей, чотири дерев`яні палиці знищити.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнати винними у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 125 і ч.1 ст.15, ч.2 ст.146 КК України, призначивши покарання:
ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
За ч.1.ст.15, ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст.76 п.п.2,4 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
За ч.1.ст.15, ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 п.п.2,4 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без дозволу органів кримі-нально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
За ч.1.ст.15, ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 п.п.2,4 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без дозволу органів кримі-нально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
За ч.1.ст.15, ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі стро-ком два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 п.п.2,4 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без дозволу органів кримі-нально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Речові докази шкарпетку чорного кольору з прорізами для очей, чотири дерев`яні палиці знищити.
На вирок Старосамбірського районного суду може бути подана апе-ляція до Львівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя