Справа № 1-38/2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року Турійський
районний суд Волинської області

під головуванням судді Овсієнка А.А.

за участю : секретаря Веремчук
Л.Ю.

прокурора Книш В.В.

потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_1.

представника потерпілих-цивільних
позивачів ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Турійську Волинської
області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
неодруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, відповідно до ст.89
КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

в с т а н о в
и в :

02 січня 2008 року приблизно о 02 год 00 хв біля кафе “Зустріч”, що на вул.Шевченка в смт.Луків Турійського району Волинської
області ОСОБА_3. разом з ОСОБА_4., перебуваючи обоє в стані алкогольного сп'яніння, діючи з мотивів явної
неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський
порядок і супроводжуючи такі свої дії
особливою зухвалістю, безпричинно умисно нанесли лежачому на землі обличчям до
низу потерпілому ОСОБА_1. кожен по кілька ударів ногами в голову : ОСОБА_3. -
зліва, а ОСОБА_4. - справа, заподіявши тим самим ОСОБА_1. легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров¢я, у вигляді рани на боковій
поверхні носа справа та перелому кісток носа.

Крім того, ОСОБА_3. поштовхом руки збивши з ніг потерпілу
ОСОБА_5. двічі вдарив її ногою в ділянку стегон, спричинивши ОСОБА_5. легкі
тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом обох стегон та правої кисті.

При цьому ОСОБА_3. та ОСОБА_4. голосно нецензурно лаялись
в адресу потерпілих.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3.
повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та суду
показав, що дійсно 02 січня 2008 року приблизно о 02 год 00 хв він, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, поблизу кафе “Зустріч”, яке знаходиться на
вул.Шевченка в смт.Луків Турійського району Волинської області безпричинно
побив разом з ОСОБА_4. раніше незнайомого йому
ОСОБА_1.

Так, побачивши, що ОСОБА_4. схилився над лежачим ницьма
на снігу ОСОБА_1., він підбіг до них та
умисно наніс ОСОБА_1. три чи чотири удари ногою в голову та по тулубу зліва.
Майже одночасно з ним ОСОБА_4. також декілька разів вдарив ногою потерпілого в
голову та по тулубу справа.

Коли до місця побиття ОСОБА_1. наблизилася його дружина
ОСОБА_5. він штовхнув потерпілу рукою, від чого вона впала на землю, а тоді
один чи два рази вдарив її ногою в ділянку стегон.

Діючи таким чином, він усвідомлював, що свої хуліганські
дії чинить в громадському місці, в присутності інших громадян.

У вчиненому ОСОБА_3. глибоко розкаявся та повністю визнав
заявлені потерпілими ОСОБА_1. та ОСОБА_5. цивільні позови про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Показання підсудного в повній мірі відповідають
встановленим фактичним обставинам справи, які в свою чергу ніким з учасників
судового розгляду не оспорюються.

Так, потерпілий ОСОБА_1. суду показав, що розбороняючи
ОСОБА_5. та ОСОБА_6., між якими виник конфлікт, він, нахилившись вперед, хотів
допомогти ОСОБА_6. підвестися на ноги. В цей момент без жодних пояснень чи
претензій ОСОБА_4. наніс йому сильний удар в праву щоку, після якого він відчув
хрускіт зламаної кістки та різкий пронизливий біль в ділянці правої вилиці. За
тим ОСОБА_4. збив його з ніг ударом в спину, після чого ОСОБА_3. зліва, а
ОСОБА_4. справа нанесли йому вже лежачому на землі ще по кілька ударів кожен
ногами в голову, та верхню частину тулубу.

Внаслідок побоїв йому було зламано праву виличну кістку
та кістки носу.

Дійсно, згідно висновку судово-медичної експертизи № 190
від 24.03.08 (а.с.а.с.41-42) потерпілому ОСОБА_1. було заподіяно середньої
тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров¢я у вигляді гематоми в правій
підочній ділянці та перелому правої виличної кістки, а також легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров¢я, у вигляді рани на боковій
поверхні носа справа та перелому кісток носа.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 191 від
24.03.08 (а.с.а.с.44) потерпілій ОСОБА_5. було заподіяно легкі тілесні
ушкодження у вигляді підшкірних гематом обох стегон та правої кисті.

Вироком Турійського районного суду Волинської області від
30 травня 2008 року (а.с.201-202) ОСОБА_4. визнано винним у вчиненні ним в
групі осіб грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а також в умисному
заподіянні ОСОБА_1. середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є
небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст.121
КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров¢я, у вигляді гематоми в правій
підочній ділянці та перелому правої виличної кістки, а також легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров¢я, у вигляді рани на боковій
поверхні носа справа та перелому кісток носа, і засуджено за ч.2 ст.296 та ч.1
ст.122 КК України.

Не маючи підстав сумніватися в істинності та
добровільності позиції, а також показань підсудного, суд відповідно до ст.299
КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду визнає недоцільним
дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Тому, на підставі вищевикладеного суд вважає доведеною
винність ОСОБА_3. у вчиненні ним з мотивів явної неповаги до суспільства
грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, в групі осіб і кваліфікує такі його дії за ч.2 ст.296 КК України.

При обранні підсудному виду і міри покарання суд враховує
в сукупності те, що ОСОБА_3. вчинено злочин середньої тяжкості, при цьому
жодних тяжких наслідків саме від його дій не настало; за місцем проживання ОСОБА_3.
характеризується позитивно, і хоча раніше й притягувався до кримінальної
відповідальності, однак його судимість у встановленому законом порядку
погашена; обставину, що обтяжує покарання, - вчинення підсудним злочину в стані
алкогольного сп'яніння; обставини, що пом¢якшуюють покарання, - щире каяття та активне сприяння ним розкриттю
злочину, а тому призначає ОСОБА_3. покарання у виді обмеження волі в межах
санкції статті закону, за якою він засуджується.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу
винного, приймаючи до уваги те, що підсудний щиро розкаявся та активно сприяв
розкриттю злочину, даючи чіткі та правдиві визнавальні показання впродовж
всього періоду досудового та судового слідства, а також в повному обсязі визнав
заявлені до нього цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, виразивши готовність відшкодувати присуджені до стягнення суми, суд
вважає можливим виправлення ОСОБА_3. без відбування покарання, а тому на
підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування покарання з
випробуванням, встановлюючи разом з тим максимальний іспитовий строк.

До набрання вироком законної сили суд змінює раніше обраний ОСОБА_3. запобіжний захід у виді взяття під варту на підписку про невиїзд.

Потерпілими
ОСОБА_1. та ОСОБА_5. було заявлено цивільні позови про стягнення з підсудних
ОСОБА_4. та ОСОБА_3. солідарно на користь ОСОБА_1. 4940 (чотири тисячі дев¢ятсот сорок) грн. матеріальної та 30000 (тридцять тисяч)
грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5. 4010 (чотири тисячі десять) грн.
матеріальної та 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Постановою суду
від 27 травня 2008 року було виділено із кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_4. у вчиненні злочинів, передбаченихч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та
ОСОБА_3. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в окреме провадження кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
у зв¢язку з рошуком останнього.

Вироком Турійського районного суду від 30 травня 2008
року з урахуванням уточненої цивільними позивачами в сторону зменшення суми
позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди було стягнено з підсудного
ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1. 3640 грн. матеріальної шкоди та 10000 (десять
тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5. - 2010 грн. матеріальної шкоди
та 5000 грн. моральної шкоди.

В ході
розгляду даної справи позивачем ОСОБА_1. та представником цивільного позивача
ОСОБА_5. адвокатом ОСОБА_2. уточнено розмір позовних вимог та заявлено про
стягнення з підсудного ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. 204 (двісті чотири) грн.
матеріальної шкоди (вартості придбаного пального для доїзду до суду) та 20000
(двадцять тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5. - 15000 (п¢ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Зазначені
позовні вимоги цивільним позивачем ОСОБА_1. та представником цивільного
позивача ОСОБА_5. адвокатом ОСОБА_2. підтримано виключно з підстав, наведених у
позовних заявах.

Підсудний
ОСОБА_3. позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав
повністю, погодившись відшкодувати кожному з цивільних позивачів заявлені ними
до стягнення суми.

Так, вина підсудного ОСОБА_4. у вчиненні хуліганства,
поєднаного з умисним заподіянням потерпілому ОСОБА_1. легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров¢я, а потерпілій ОСОБА_5. - легких
тілесних ушкоджень, в повній мірі доведена в ході судового слідства.

Вирішуючи цивільні позови, суд вважає підставними доводи
потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_1. та ОСОБА_5. про те, що внаслідок
хуліганських дій підсудного
ОСОБА_3. вони обоє зазнали душевних страждань у вигляді пережитих в
результаті вчиненого щодо них підсудним безпричинного протиправного насильства
сильного душевного хвилювання та страху за своє здоров¢я, а також певного фізичного болю
та страждань в результаті отримання ними тілесних ушкоджень.

Оскільки підсудний ОСОБА_3. заявлені до відшкодування суми матеріальної та
моральної шкоди визнав повністю та беззастережно, суд на підставі ч.1 ст.1166,
ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України стягує з нього на користь цивільного позивача
ОСОБА_1. 204 (двісті
чотири) грн. матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди,
а всього - 20204 (двадцять тисяч двісті чотири) грн., на користь цивільного
позивача ОСОБА_5. - 15000 (п¢ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, ст.23, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК
України суд, -

з а с у д и в
:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Змінити раніше обраний ОСОБА_3запобіжний захід у виді
взяття під варту на підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили,
звільнивши його з-під варти негайно в залі судових засідань.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк
його тримання під вартою з 18 по 29 вересня 2008 року включно.

Цивільні позови ОСОБА_1та ОСОБА_5про стягнення
матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1204 (двісті чотири)
грн. матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди, а
всього - 20204 (двадцять тисяч двісті чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 (п¢ятнадцять тисяч) грн. моральної
шкоди.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Турійський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий