Справа № 296/7045/14-к
Вирок
Іменем України

18 листопада 2014 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0003244 від 21.06.2014 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Зарічани, Житомирського району, громадянина України, освіта середня, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , не судимий відповідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2014, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував в приміщенні магазину «Планета секонд-хенд», що розташований за адресою: м. Житомир, майдан Житній Ринок, 6, де з-поміж виставлених на продаж речей помітив чоловічу куртку чорного кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_4 .

В цей час, місці та за вказаних обставин в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_4 , а саме вищевказаної чоловічої куртки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись у тому, що його дії залишаються таємними та ніким не поміченими, ОСОБА_5 взяв вищезгадану куртку, вартість якої на момент вчинення злочину становила 118 грн 50 коп., та утримуючи її руками при собі, не розрахувавшись за вказаний товар на касі, направився у бік виходу із приміщення магазину «Планета секонд-хенд».

При виході із приміщення вищезгаданого магазину, протиправні дії, ОСОБА_5 , направлені на таємне викрадення чужого майна, а саме чоловічої куртки були помічені потерпілою ОСОБА_4 та продавцями вказаного магазину, котрі прослідували за ОСОБА_5 та кричали йому вслід, вимагаючи останнього зупинитись.

В цей час та за вказаних вище обставин, ОСОБА_5 почувши вимогу зупинитись та повернути викрадене майно, її проігнорував, продовживши рух у невстановленому напрямку, з метою доведення злочинного умислу до кінця.

В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що його таємні дії помічено сторонніми особами, а злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна викрито, незважаючи на вищенаведені обставини, продовживши реалізацію свого злочинного умислу, на вимогу не зупинився та почав бігти, залишивши таким чином місце вчинення злочину, тим самим відкрито викравши чуже майно.

Таким чином ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме чоловічу куртку чорного кольору вартістю 118 грн. 50 коп., чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення. передбачене ст.186 ч.1 КК України.

31.07.2014 року в м.Житомирі між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду шляхом повернення викраденого майна.

В судовому засіданні обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою

Потерпіла в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Потерпіла в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано , що обвинувачений цілком розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК Укрїни, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_5 судимості не має відповідно ст.89 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, була укладена угода про примирення з потерпілою.

З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 31 липня 2014 року по кримінальному провадженню№0003244 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Речовий доказ чоловіча куртка, яка передана потерпілій ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні останньої.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

копія вірна