В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/184/2015 (130/1699/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 01.03.2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, студента Чернятинського коледжу ВНАУ, судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, студента ДНЗ «Барський ПБЛ», судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Синява Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , з базовою середньою освітою, не одруженого, працюючого різноробочим ПП «ПримаЯ», що в с. Голубівка Жмеринського району Вінницької області, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.12.2014 р. близько 00-30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів шляхом зриву навісного замка з дверей приміщення сараю, який розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , проникли в приміщення сараю, звідки вчинили крадіжку мотокоси «Atlant A437», двох алюмінієвих бідонів, багатожильного електричного дроту довжиною 30 м. Відповідно до довідок ФОП « ОСОБА_9 » станом на 21.12.2014 р. вартість мотокоси «Atlant A437» становить 1500 грн., вартість двох алюмінієвих бідонів - 600 грн., вартість 30 м багатожильного електричного дроту - 267,60 грн. Після чого з викраденими речами з місця події зникли, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2367,60 грн. Викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення.

Також, 26.02.2015 р. близько 22-00 год. ОСОБА_5 перебуваючи в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу проник в приміщення сараю, що розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , звідки вчинив крадіжку бензинового оприскувача «Дніпро-М 3W-750». Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_9 » станом на 26.02.2015 р. вартість бензинового оприскувача «Дніпро-М 3W-750» становить 1685 грн. Після чого з викраденим з місця події зник, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1685 грн. Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Також, 27.02.2015 р. близько 22-30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з-під навісу сараю, що розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , вчинили крадіжку чотирьох бувших у використанні АКБ-180, двох бувших у використанні АКБ-130. Відповідно до рахунку № НОМЕР_1 ФОП « ОСОБА_10 » вартість чотирьох бувших у використанні АКБ-180 становить 6080 грн., вартість двох бувших у використанні АКБ-130 - 2230 грн. Після чого з викраденими речами з місця події зникли, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 8310 грн. Викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Також, 28.02.2015 р. близько 22-00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебуваючи в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, проникли в приміщення гаража, який розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , звідки вчинили крадіжку пуск-зарядного пристрою до автомобілів та металобрухту чорного металу вагою 50 кг. Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_9 » станом на 28.02.2015 р. вартість пуск-зарядного пристрою до автомобілів становить 1000 грн., згідно довідки ТОВ «Пром-Мет» станом на 28.02.2015 р. вартість 50 кг металобрухту чорного металу становить 140 грн. Після чого з викраденими речами з місця події зникли, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1140 грн. Викраденим ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпорядились на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення, повторно.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення, повторно.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив крадіжки разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із якими вони попередньо домовлялись. Так 21.12.2014 року вони із ОСОБА_11 , попередньо домовившись, щоб дістати гроші на святкування нового року, вночі проникли до сараю ОСОБА_8 , що в с.Северинівка Жмеринського району Вінницької області, обвинувачений зірвав замок із дверей сараю за допомогою арматури, яку знайшов на місці, проникли в сарай та викрали два бідони, дріт та мотокосу. Все заховали на горищі і порозходились. Надалі бідони та дріт здали на металобрухт, а мотокосу продали знайомому. За все отримали приблизно тисячу гривень, які поділили порівну. ОСОБА_12 гроші потратив на власні потреби. 27.02.2015 року приблизно о 22.30 год., попередньо домовившись із ОСОБА_7 , прийшли до того самого домоволодіння ОСОБА_8 , перелізли через паркан та під навісом знайшли 6 акумуляторів, які перенесли через паркан, погрузили на мотоцикл ОСОБА_7 , та він завіз їх додому. Через кілька днів ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 гроші в сумі 600 грн. за акумулятори, які він потратив на власні потреби. 28.02.2015 року він із ОСОБА_6 пили каву в кафе та приблизно о 22.00 годині йому зателефонував ОСОБА_7 та запропопонував знову вчинити крадіжку з того самого місця, на що ОСОБА_4 погодився. Почувши це, ОСОБА_6 попросився разом із ними, оскільки ОСОБА_4 розповів йому про крадіжки. ОСОБА_7 , приїхав на мотоциклі, хлопці переодягнулись та знову поїхали до домоволодіння ОСОБА_8 , де проникли в приміщення гаража, який був відкритий та викрали звідти пуск зарядний пристрій та дрібний металобрухт, вагою приблизно 50 кг., який склали в мішок та погрузили на мотоцикл та ОСОБА_7 , завіз викрадене до себе додому. Через кілька днів ОСОБА_7 , передав йому 105 грн., які він потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання погодився із прокурором. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину обвинувачений не оспорив. Шкоду завдану злочином повністю відшкодував.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вперше вчинив крадіжку разом із ОСОБА_4 , із якими вони приятелювали та шукали гроші на святкування нового року. У цій розмові ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_4 , що є будинок, де ніхто не живе, та там можна викрасти метал. Вночі 21.12.2014 року вони прийшли із ОСОБА_4 до домоволодіння ОСОБА_8 та викрали з приміщення сараю, замок із дверей яких зірвав ОСОБА_4 , два бідони, дріт та мотокосу. Все заховали на горищі і порозходились. Надалі бідони та дріт здали на металобрухт, а мотокосу продали знайомому. За все отримали приблизно тисячу гривень, які поділили порівну. ОСОБА_13 гроші потратив на власні потреби. Вдруге вчинив крадіжку сам 26.02.2015 року приблизно о 22 год, так як проходив поруч із домоволодінням ОСОБА_8 та згадав, що бачив ще в сараї оприскувач. Даний оприскувач він викрав із сараю та приніс додому де заховав, але коли прийшли працівники міліції, то віддав потерпілому. У вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання погодився із прокурором. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину обвинувачений не оспорив. Шкоду потерпілому відшкодував.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив крадіжку разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , із якими вони знайомі. 28.02.2015 року ввечері був в кафе із ОСОБА_4 , до якого подзвонив ОСОБА_7 , та домовився про крадіжку. Почувши розмову, ОСОБА_6 попросився піти разом для вчинення крадіжки. Переодягнувшись, на мотоциклі ОСОБА_7 , хлопці приїхали до будинку ОСОБА_8 , перелізли через паркан та з сараю викрали зарядний пристрій та чорний метал, приблизно 50 кг., який погрузили в мішки, та їх забрав ОСОБА_7 , а хлопці пішли додому. За викрадене отримав 105 грн., які потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання погодився із прокурором. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину обвинувачений не оспорив. Шкоду потерпілому відшкодував.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив крадіжки разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , із якими вони знайомі. 27.02.2015 року він вдень зустрівся із ОСОБА_14 та спитав, де можна дістати метал, оскільки у нього була вагітна дружина та потребувала лікування. ОСОБА_4 повідомив, що знає, де є таке приміщення і там ніхто не проживає, та вони домовились про зустріч на вечір. Приблизно о 22.30 ОСОБА_7 на мотоциклі заїхав за ОСОБА_12 та вони поїхали до будинку ОСОБА_8 , де з-під навісу викрали шість акумуляторів, які погрузили на мотоцикл та ОСОБА_7 , забрав їх додому, та через кілька днів здав на металобрухт. Отримані кошти поділив по 600 грн. та потратив на власні потреби. 28.02.2015 року ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_4 та запропонував вчинити ще одну крадіжку, на що той погодився. ОСОБА_7 приїхав в кафе, де був ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який так само вирішив вчинити крадіжку разом. Хлопці переодягнутись та на мотоциклі ОСОБА_7 , приїхали до будинку ОСОБА_8 , де з приміщення гаражу, двері в яких не були зачинені на замок, викрали зарядний пристрій до автомобіля та дрібний метал, вагою 50 кг., який погрузили в мішки та він забрав його додому. Метал обвинувачений здав на металобрухт, а пристрій знаходився в нього та потім він повернув його потерпілому. Гроші поділив по 105 грн. та потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання погодився із прокурором. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину обвинувачений не оспорив. Шкоду потерпілому повністю відшкодував.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 , який надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, отримавши обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, погодився із думкою прокурора, вказав, що шкода йому повністю відшкодована, у судових дебатах погодився із прокурором, пробачив обвинувачених, просив їх суворо не карати.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених. При цьому суд виходить з того, що злочини вчинені обвинуваченими не є складними, обвинувачені не мають будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміють суть пред`явленого обвинувачення, розуміють зміст фактичних обставин справи, які не оспорюють, усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинувачених з цього питання. Обвинувачені визнають свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 41), засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, тобто вчинив інкриміновані злочини до винесення вироку у справі (а.с. 43, 65-66), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 44-45), неодружений, студент четвертого курсу Чернятинського коледжу ВНАУ , за місцем проживання характеризується задовільно, до складу його сім`ї входить мати ОСОБА_15 (а.с.42), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочини, що вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення, повторно; за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 46), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 50-51), засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, тобто вчинив інкриміновані злочини до винесення вироку у справі (а.с. 47, 65-66), неодружений, учень ДНЗ «Барський ПБЛ», де характеризується задовільно (а.с. 49), не працюючий, за місцем проживання характеризується з задовільно (а.с. 48), до складу його сім`ї входять батько ОСОБА_16 , мати ОСОБА_17 , брат ОСОБА_18 , сестра ОСОБА_19 , брат ОСОБА_18 та брат ОСОБА_20 (а.с.48), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочини, що вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_6 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 60), раніше не судимий (а.с. 61), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 63-64), неодружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 62), до складу його сім`ї входять мати ОСОБА_21 , брат ОСОБА_22 (а.с.62), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив злочин, що вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_7 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 52), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 58-59), раніше не судимий (а.с. 55), неодружений, працюючий різноробочим у ПП «ПримЯ», що в с. Голубівка Жмеринського району Вінницької області, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, (а.с. 53, ), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 56,57), не є інвалідом першої-другої груп.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив злочини, що вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, а також особи винних, а саме те, що обвинувачені щиро розкаялись у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, поведінку обвинувачених до та після вчинення злочинів, а саме те, що вони добровільно з`являлися на виклики, дали правдиві покази.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який при призначенні виду і розміру покарання погодився із прокурором, просив обвинувачених не позбавляти волі. .
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе без ізоляції їх від суспільства, та вважає за можливе призначити їм покарання, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємих статей із застосуванням положень ст. 70 КК України, шляхом складання та поглинення злочинів, що входять у сукупність, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили інкриміновані злочини до винесення вироку Жмеринським міськрайонним судом 21.04.2015 року, та звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки більш суворий вид покарання суд вважає недоцільним, та із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових злочинів із врахуванням принципів індивідуалізації покарання
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази підлягають поверненню володільцю (а.с.39 ) відповідно до матеріалів провадження.
Запобіжний захід обвинуваченим у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 7-зворот)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року та остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року та остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначити у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередні - особисте зобов`язання.
Речовий доказ мотокосу «Atlant A437», бензиновий оприскувач «Дніпро-М 3W-750», пуск-зарядний пристрій до автомобілів, металобрухт чорного металу вагою 50 кг залишити потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати потерпілому, що не був присутнім про його постановленні.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар