АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «25» грудня 2007р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого Ковтюк €.1.

Суддів Давнього
В.П., Струбіцької О.М.

за
участю прокурора Сілічевої
А.В.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
на вирок Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 01 листопада 2007 року, ким ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
росіянина, громадянина Росії, мешканця АДРЕСА_1, неодруженого раніше не судимого, засуджено за
ст. 289 ч.3 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на два
роки шість місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2 залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислено з
13.08.2007 року. Речовий доказ по справі,
автомобіль «Mitsubihi
Lanser», д/н НОМЕР_1 залишено у розпорядженні ОСОБА_2

Згідно
вироку ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 12.08.2007 року приблизно о 22.00 год. перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в приміщенні кафе «Бальзам» пор вул. Комарова
у м. Чернівці, скориставшись тим, що ОСОБА_3,
з яким він розпивав спиртні напої,
залиш на столі без нагляду свої ключі від гаража та пульт охоронної
системи автомобіля, викрав їх та
переслідуючи мету, направлену на
незаконне заволодіння транспортним засобом,
прибув до гаража НОМЕР_1,
гаражного кооперативу АДРЕСА_2, звідки відчинивши гараж, незаконно заволодів автомобілем «Mitsubihi Lanser», д/н НОМЕР_1,
вартістю 103000 грн., який
належить на праві власності ОСОБА_3 та скрився на вказаному автомобілі з місця
скоєння злочину.

Справа №
11-419/2007р Головуючий
у І інстанції Волошин C.O.

Категорія ст. 289 ч.3 КК України Доповідач Давній В.П.

2

В
апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1
порушує питання про зміну вироку та пере кваліфікування дії ОСОБА_2 з
ч.3 на ч.1 ст. 289 КК України, та у відповідності до ч. 4 ст.
289 КК України просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Зокрема, у апеляції зазначено, що засуджений визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно з'явився із зізнанням, повернув автомобіль потерпілому та
відшкодував всі матеріальні збитки, що
на думку автора апеляції дає підстави перекваліфікувати дії засудженого на
ч.1 ст. 289 КК України та відповідно до
ч.4 ст. 289 КК України звільнити його
від кримінальної відповідальності.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката ОСОБА_1 , засудженого ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, міркування прокурора, яка вважає,
що необхідно перекваліфікувати дії засудженого з ч.3 на ч.2 ст.
289 КК України, а в решті вирок
суду, як законний слід залишити без
зміни, а апеляцію, як безпідставну - без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Винність
засудженого ОСОБА_2 у незаконному заволодінні транспортним засобом при обставинах, які викладені у вироку, доведена зібраними та дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при встановленні
фактичних обставинах справи не дослідив всі докази по справі, дав невірну оцінку дослідженим доказам та
неправильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.3
ст. 289 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в суді першої інстанції*
показав, що автомобіль було повернуто
без пошкоджень, йому відшкодовано
матеріальну шкоду і він ніяких претензій до засудженого не має.

Тому, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що засуджений скоїв незаконне заволодіння
транспортним засобом, що завдало великої
матеріальної шкоди потерпілому є хибними і не відповідають фактичним обставинам
справи.

Крім
цього, як вбачається з матеріалів
справи, засуджений ОСОБА_2 викравши
ключі потерпілого та переслідуючи мету,
направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до гаражаНОМЕР_1, гаражного кооперативу АДРЕСА_2, звідки відчинивши гараж, незаконно заволодів автомобілем «Mitsubihi
Lanser», д/н НОМЕР_1.

А тому
на думку колегії суддів дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати як незаконне заволодіння
транспортним засобом, вчинене з
проникненням у приміщення - за ч.2 ст.
289 КК України.

Що
стосується призначеного покарання, то на
думку колегії суддів, районний суд, призначаючи покарання ОСОБА_2, не в повній міри дотримався вимог ст. 65
КК України, не врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу засудженого
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання і призначив йому покарання,
яке не відповідає тяжкості вчиненого

3

злочину.

Враховуючи
такі обставини, що засуджений з'явився з
зізнанням, розкаявся у скоєному і дав
суду зізнавальні показання, повернув
викрадене майно потерпілому, чим
повністю відшкодував заподіяні збитки,
на думку колегії суддів, суд
першої інстанції, вірно визнав їх
такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, і прийшов до
правильного висновку про можливість призначення засудженому ОСОБА_2 покарання
нижче від найнижчої межі із застосуванням
ст. 69 КК України.

Крім
цього, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи достатніх підстав
для звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст. 289
КК України не представлено, й у
апеляційній скарзі не наведено.

З огляду
на наведене, керуючись ст.
ст. 365, 366,
373 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 01 листопада 2007 року щодо ОСОБА_2 засудженого за
ч.3 ст. 289 КК України - змінити.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_2 з, ч.3 ст. 289 на ч.2 ст.
289 КК України і вважати його засудженим за цією статтею, з застосуванням ст. 69 КК України на один рік позбавлення
волі.

В решті
вирок залишити без зміни.