Справа № 1-424/10
Провадження № 1-424/10
В И Р О К

іменем України

16.11.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участі прокурора Юркової Ю.В., Балійчука Р.І.

потерпілого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

13.04.2010 року близько 1 години 30 хвилин ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 Вячеславович у дворі багатоквартирного будинку, що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Молодіжній, 77, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння, при цьому ОСОБА_5 ривком руки відкрито викрав у ОСОБА_1 його гаманець вартістю 30 грн. з грошовими коштами в сумі 265 грн., з викраденим з місця злочину зник, після чого між неповнолітнім ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_1 виникла бійка, під час якої неповнолітній ОСОБА_6 наніс один удар внутрішньою стороною правого передпліччя в район носу ОСОБА_1, від чого останній впав та короткостроково втратив свідомість та заподіяв таким чином тілесні ушкодження у вигляді припухлості, синців та саден на обличчі, які, згідно висновку експерта № 143/д від 17.05.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, та, скориставшись станом втрати свідомості ОСОБА_1, ОСОБА_6 відкрито викрав у нього його мобільний телефон марки Samsung Е 250, ІМЕІ: 359 197 014 007 455, SIM 063-401-97-30, вартістю 157,20 грн., після чого неповнолітній ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, догнав ОСОБА_5 та в подальшому мірзаєв Р.Г. та непонолітній ОСОБА_6 спільно викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_1 матеріального збитку на загальну суму 452,20 грн.

Крім того, 03.07.2010 року близько 14 години, ОСОБА_5, знаходячись на вулиці Молодіжній м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, незаконно, для власного вживання у невстановленої досудовим слідством особи за грошові кошти в розмірі 300 гривень придбав наркотичний засіб героїн, який знаходився в полімерному згортку, достовірно знаючи про те, що він являється наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Після чого помістив придбаний згорток з його вмістом до лівої кишені своїх шортів та рухаючись по вищевказаній вулиці, таким чином, зберігаючи при собі вказаний наркотичний засіб для подальшого вживання без мети збуту, приблизно о 14 годині 40 хвилин біля будинку № 57 по вулиці Молодіжній в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області був затриманий працівниками міліції, для проведення огляду. Під час проведення поверхневого огляду у ОСОБА_5 в присутності двох понятих працівниками міліції було виявлено та вилучено з лівої передньої кишені шортів, в які він був одягнутий, полімерний згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина світло жовтого кольору, яка, згідно висновку експерта 964/Х від 21.07.2010 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн, маса якого становить 0,0089 г. Героїн, згідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичний засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 зі змінами, внесеними згідно постанови № 518 Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008 року та постанови № 1298 Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Продовжуючи свою злочину діяльність, повторно ОСОБА_5 10.07.2010 року близько 10 години , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ до речей, які знаходяться в квартирі, належній його матері ОСОБА_7, скориставшись відсутністю останньої та сторонніх осіб, здійснив таємне викрадення майна, а саме телевізора марки «Самсунг» вартістю 600 грн., пральної машини марки «Індезіт» вартістю 2000 грн., чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2600 гривен. З викраденим з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 11.07.2010 року близько 20 годин, переслідуючи корисливий намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, таємно, умисно, повторно, знаходячись в купе № 7 вагону № 6 пасажирського поїзда № 618, сполученням «Одеса-Запоріжжя», при під'їзді до станції Херсон, шляхом вільного доступу, з жіночої сумочки, яка лежала в рундуку під полицею місця № 25, скориставшись тим, що ОСОБА_8 вийшла з купе, викрав її мобільний телефон марки «Нокіа 2610» вартістю 300 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 325 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 12.07.2010 року біля 21 години 40 хвилин, переслідуючи корисливий намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, таємно, умисно, повторно, знаходячись в купе № 3 вагону № 2 пасажирського поїзду № 617, сполученням «Запоріжжя-Одеса», який знаходився на першому шляху головного парку ст. Херсон з місця № 9 викрав майно, що належить ОСОБА_10, а саме: жіночу сумку вартістю 50 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «NOKIA 5500» вартістю 400 грн. з сім-карткою мобільного оператора МТС вартістю 35 грн., на рахунку якого було 20 грн.; мобільний телефон марки «NOKIA 2610» вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного звязку «Білайн», вартістю 25 грн., на рахунку якого було 9 грн.; срібна обручка вартістю 50 грн.; срібна обручка вартістю 25 грн.; банківська картка «Індустріал-банк», на рахунку якої було 12 грн.; гроші в сумі 120 грн.; зв'язка ключів: 1-й ключ вартістю 15 грн., 2-й ключ вартістю 15 грн., 3-й ключ вартістю 20 грн., 4-й ключ вартістю 15 грн. і домофонний ключ вартістю 25 грн.; брелок вартістю 30 грн.; пластикова картка «Сільпо», візитна картка на імя ОСОБА_11, візитна картка на імя ОСОБА_12, 2 візитних картки на імя ОСОБА_13, візитна картка на доставку суші, візитна накопичувальна картка Запорізької взуттєвої фабрики «Міда», візитна картка студії краси «Моя краса», візитна картка кафе «Каштан», візитна картка магазину «Бутічок», візитна картка магазина «Сільпо»; дві упаковки пігулок «Жаннін» вартістю 90 грн. за одну упаковку; презерватив в упаковці «Contex» вартістю 5 грн.; пластикова дисконтна картка таксі «Міні-Макс»; пластикова дисконтна картка магазина «Дочки-Синочки», картонний жіночий календар, флакон з настоянкою пустинника вартістю 2 грн.; лист паперу з номерами мобільних телефонів. Збиток спричинений ОСОБА_10 складає 1353 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 309; ч 2 ст. 185 КК України визнав повністю, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та суду пояснив, що 12.04.2010 року близько 22 години до нього додому прийшов знайомий ОСОБА_6, з яким вони пішли вдвох гуляти по вул. Молодіжній м. Боярка. Близько 01-30 години 13.04.2010 року вони вирішили пройти до магазину «Едельвейс», що в м. Боярка по вул. 40 років Жовтня та, проходячи біля висотного будинку № 77 по вул. Молодіжній м. Боярки, випадково зустріли двох незнайомих чоловіків, які на розі даного будинку зі сторони районної лікарні спілкувалися між собою. Далі вони вирішили підійти до цих чоловіків та позичити у них декілька цигарок та, підійшовши до них, один з цих чоловіків попрощався зі своїм співрозмовником і зайшов до під'їзду даного будинку, а інший залишився на вулиці стояти. Він підійшов до даного чоловіка та впізнав його, як брата свого знайомого по імені Валерій. ОСОБА_6 стояв поряд та в їхню розмову не втручався. Далі цей чоловік на їхнє прохання дав йому та ОСОБА_6 по цигарці і запропонував випити з ним пива, на що він сказав, щоб той надав йому гроші в сумі 50 грн., а він на них придбає їм всім пиво. Тоді даний чоловік витягнув з кишені гаманець, з якого почав діставати 40 грн., а він в цей момент побачив, що в гаманці малися ще гроші, які вирішив викрасти, після чого ривком вихопив з руки даного чоловіка його гаманець з грошима та, розвернувшись, втік за магазин, що знаходиться поруч, де заховався. З даним чоловіком залишився ОСОБА_6 Приблизно через хвилину він почув, що до нього хтось біжить зі сторони будинку № 77 та побачив, що це біг ОСОБА_6 ОСОБА_6 показав йому мобільний телефон марки «Samsung Е-250» та сказав, що він його забрав у цього чоловіка, після чого вони побігли разом звідти до його під'їзду № 4 будинку № 58 по вул. Гоголя м. Боярки, де він проживає, для того, щоб там подивитися, що вони викрали та розпорядитися викраденим. В під'їзді вони виявили, що у гаманці, який він викрав, було 265 грн., банківська картка та якісь візитні картки. Гроші вони розподілили між собою, після чого гаманець разом з банківською карткою, візитками та сім-карткою, яку вони витягли з викраденого мобільного телефону, викинули в шахту ліфту даного під'їзду. Викрадений телефон вони вирішили залишити у ОСОБА_5 та наступного дня його продати, після чого пішли по домівкам. 13.04.2010 року він подзвонив ОСОБА_14 та попросив його прийти до нього, що той і зробив. При зустрічі він показав ОСОБА_14 викрадений мобільний телефон «Samsung Е-250» та повідомив, що вказаний телефон являється викраденим, розповів, що цей телефон він з ОСОБА_6 забрали цієї ж ночі у чоловіка біля будинку № 77 по вул. Молодіжній м. Боярки та попросив його продати за 200 грн., на що той погодився та, взявши телефон, пішов кудись. Після цього приблизно через 1-1,5 год. йому передзвонив ОСОБА_14 та сказав, що разом зі спільним знайомим ОСОБА_15 приїде до нього. Через деякий час ОСОБА_14 приїхав з ОСОБА_15 до його під'їзду. ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_15 звозити його, ОСОБА_6, та знайомого ОСОБА_15 на імя Володимир до торгового центру «Магелан» та в якості оплати надати йому зазначений телефон, на що той погодився, та вони втрьох на автомобілі ОСОБА_15 поїхали до м. Києва. Згодом ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_14 розрахувався за проїзд з ОСОБА_15 вказаним викраденим телефоном.

03.07.2010 року близько 14 години він проходив по вулиці Молодіжній м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області у своїх особистих справах. В цей час до нього підійшов раніше незнайомий чоловік, який запропонував придбати у нього наркотичний засіб героїн, а також повідомив вартість наркотику, яка становила 300 гривень. У невідомого він придбав за 300 грн. героїн, який був у паперовому згортку. Придбаний наркотичний засіб він поклав в кишеню шортів, в які був одягнений, та продовжив свій рух. Неподалік будинку № 57 по вул. Молодіжній його затримали працівники міліції, які в присутності двох понятих провели з його згоди поверхневий огляд, під час якого з лівої передньої кишені шортів вилучили паперовий згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Він повідомив, що це героїн, який він придбав та зберігав при собі для власного вживання. Вилучений паперовий згорток з героїном було поміщено в поліетиленовий пакет, який був опечатаний. Після цього в нього провели змиви з рук, що було документально оформлено.

10.07.2010 року, знаходячись за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, приблизно о 10 годині в нього виник умисел на крадіжку речей, належних його матері ОСОБА_7, а саме: телевізора марки «Самсунг» та пральної машини марки «Індезіт». Гроші необхідні були йому, оскільки він мав намір поїхати на відпочинок. Після чого він пішов до ринку, який знаходиться в м. Боярка, на даний момент точної адреси вказати не може, де підійшов до раніше незнайомого чоловіка, якому повідомив, що йому терміново потрібні грошові кошти, а в зв'язку з цим запропонував йому придбати у нього пральну машину марки «Індезіт» та телевізор марки «Самсунг», при цьому повідомивши, що вказані речі належать йому особисто. На його пропозицію невідомий чоловік погодився та запитав у нього, де знаходяться вказані речі, у відповідь на це він повідомив йому, що необхідно приїхати до нього додому, що і зробили. Приблизно через 20 хвилин вони приїхали до його будинку на автомобілі невідомого чоловіка, марку, колір та реєстраційний номер він не запам'ятав, де останній залишився чекати його в автомобілі, а він пішов до квартири, в якій проживає. Спочатку він зніс пральну машину марки «Індезіт», яка знаходилась у ванній кімнаті, потім повернувся до квартири та зніс ще телевізор марки «Самсунг», який стояв у кімнаті його матері. Вказані речі він помістив до автомобіля невідомого чоловіка, а останній надав йому грошові кошти в розмірі 250 грн. Вказані грошові кошти він витратив на власні потреби.

11.07.2010 року він виїхав з міста ОСОБА_2 в м. Запоріжжя потягом сполученням «ОСОБА_2 - Запоріжжя» на місці № 26 купе № 7 у купейному вагоні № 6. Також в купе разом з ним їхала дівчина на ім'я Алвіна. В дорозі він зустрів свого знайомого на ім'я ОСОБА_2, прізвище його він не знає, він з ОСОБА_2 пішов в його вагон, де розпивали пиво. Між станціями він кілька разів повертався в своє купе. При під'їзді до ст. Херсон він повернувся в своє купе. Алвіни там не було, він відкрив рундук і дістав звідти дамську сумочку. З вказаної сумочки він витягнув мобільний телефон марки «Нокіа 2610». Викравши вказаний мобільний телефон, він поклав його до свого кросівка та повернувся до свого знайомого. По приїзду в м. Запоріжжя він вийшов з вагону друга, через підземний перехід вийшов на привокзальну площу м. Запоріжжя. На виході з вокзалу з лівого боку він підійшов до кіосків і в одному з них продав невідомому чоловікові вкрадений телефон марки «Нокіа 2610» і свій телефон марки «Моторола» за 125 грн.

12.07.2010 року він виїхав поїздом сполученням «Запоріжжя-Одеса» з м. Запоріжжя в м. Одеса до свого товариша. Він їхав на 12 місці купе № 3 вагону № 2. З ним в купе їхала дівчина на ім'я ОСОБА_15 і чоловік на ім'я ОСОБА_6. На станції «Каховка» до них в купе підсів чоловік на ім'я ОСОБА_2. По прибуттю в м. Херсон він спільно з чоловіками, які їхали з ним в купе, пішли в магазин, розташований біля будівлі вокзалу, щоб купити сигарет і води. Після чого він з вказаними чоловіками повернувся на перон станції «Херсон». Разом з ОСОБА_2 він зайшов в їх купе, там знаходилася ОСОБА_15. Олександр поставив пакет і вийшов на перон. Через 6 хвилин ОСОБА_15 разом з дочкою вийшла на перон станції Херсон, а свою сумочку поклала під подушку своєї полиці під номером 9. Після цього він взяв її сумочку і вийшов з купе, пройшовши в хвіст поїзда. З вагону № 5 він вийшов на перон і пройшов у бік привокзального скверу м. Херсона. У сквері він сів на першу вільну лавку і подивився, що знаходиться в сумочці. У сумочці знаходилися два мобільні телефони марки «Нокіа», гроші, банківські картки, візитки та ліки. Він забрав з сумки два мобільні телефони, сім-карти з яких викинув, гроші та банківську картку. Речі, що залишилися в сумці, викинув біля лавки. Потім він намагався зняти гроші з банківської картки, після третьої спроби банкомат забрав картку. Після цього він пішов в кафе. У кафе він знаходився біля півгодини. Потім до нього підійшли співробітники міліції і попросили надати документи. Оскільки документів у нього не було, він був доставлений в ЛВ на станції «Херсон». Там він повідомив співробітників міліції про вчинення крадіжки, після чого в нього були вилучені два мобільних телефону марки «Нокіа».

З вартістю викраденого згоден. У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі. З приводу заволодіння майном ОСОБА_1 зауважив, що ніякого умислу у нього з ОСОБА_6 не було, все виникло спонтанно, вони ні про що не домовлялись, ніяких тілесних пошкоджень потерпілому він не наносив.

В судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_16 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав формально та дав наступні покази, що 12.04.2010 року близько 22 години він гуляв в м. Боярка та зайшов додому до свого товариша ОСОБА_5, що проживає в одному з висотних будинків по вул. Гоголя м. Боярки. Звідти вони пішли вдвох гуляти по вул. Молодіжній м. Боярка. Близько 01-30 год. 13.04.2010 року вони вирішили пройти до магазину «Едельвейс», що в м. Боярка по вул. 40 років Жовтня та, проходячи біля висотного будинку № 77 по вул. Молодіжній м. Боярки, випадково зустріли двох незнайомих чоловіків, які на розі даного будинку зі сторони районної лікарні спілкувалися між собою. Далі вони вирішили підійти до цих чоловіків та позичити у них декілька цигарок та, підійшовши до них, один з цих чоловіків попрощався зі своїм співрозмовником і зайшов до під'їзду даного будинку, а інший залишився на вулиці. У даного чоловіка ОСОБА_5 попросив цигарки, на що той їм добровільно їх надав та ОСОБА_5 почав з ним спілкуватися на загальні теми. Однак, про що саме, не пам'ятає. В ході розмови даний чоловік запропонував випити з ним пиво, на що вони з ОСОБА_5 повідомили цьому чоловіку, що в цей час всі магазини зачинені та сказали, щоб той за це їм просто надав гроші в сумі 50 грн. Тоді даний чоловік витягнув гаманець, з якого дістав 40 грн., які ОСОБА_5 взяв, після чого ривком вихопив з руки даного чоловіка його гаманець. В подальшому, ОСОБА_5 втік за магазин, а він залишився поряд з даним чоловіком, праворуч від нього. Цей чоловік, виловлюючи словесні претензії та обурення діями ОСОБА_5, почав йти на нього, тому він з розмаху внутрішньою стороною правого передпліччя наніс йому один удар в район носу, від чого даний чоловік впав на спину та не ворушився, тобто втратив свідомість. Від удару у того з кишені випав мобільний телефон марки «Samsung Е-250», який він вирішив собі привласнити та, піднявши його, поклав мобільний телефон собі до правої передньої кишені штанів та побіг до ОСОБА_5 за магазин. Звідти вони побігли разом до під'їзду, де проживає ОСОБА_5 для того, щоб там подивитися, що вони викрали. В під'їзді вони виявили, що у гаманці, який викрав ОСОБА_5, було 265 грн. різними купюрами, банківська картка та якісь візитки. Гроші вони розподілили між собою, після чого гаманець разом з банківською карткою, візитками та сім-карткою, яку вони витягли з викраденого мобільного телефону, викинули в шахту ліфту даного під'їзду. Викрадений телефон вони вирішили залишити у ОСОБА_5 та наступного дня його продати, після чого пішли по домівкам. Наступного ранку, 13.04.2010 року, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що викрадений мобільний телефон марки «Samsung Е-250» він віддав спільному знайомому ОСОБА_14 для того, щоб той його продав за суму, не менше 200 грн. Після цього він подзвонив ОСОБА_14 та поцікавився, чи той не продав даний телефон, на що ОСОБА_14 повідомив, що ще не встиг його продати, після чого він повідомив йому, що вказаний телефон являється викраденим та сказав, що цей телефон він з ОСОБА_5 забрали цієї ж ночі у чоловіка біля будинку № 77 по вул. Молодіжній м. Боярки. Далі ОСОБА_14 сказав, що, коли продасть телефон, обов'язково зателефонує йому. Цього ж дня прийшов до квартири ОСОБА_5 разом із знайомим на імя Володимир, де вони спілкувалися. Далі туди приїхав ОСОБА_14 разом зі ОСОБА_15, де ОСОБА_14 почав спілкуватися з ОСОБА_5, а він був з Володимиром. Після цього ОСОБА_14 запропонував йому з Володимиром з'їздити з ним до торгового центру «Магелан» м. Києва, на що вони погодилися. Далі він з ОСОБА_14 та Володимиром поїхали до м. Києва на автомобілі ОСОБА_15, щоб покататися. Під час поїздки ОСОБА_14 віддав ОСОБА_15 викрадений мобільний телефон марки «Samsung Е-250», як оплату за проїзд. Повернувшись до м. Боярки, вони продовжили далі гуляти. З вартістю викраденого згоден. У вчинено розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_6 його син. Про те, що його син вчинив злочин, дізнався від працівників міліції. Сина може охарактеризувати з позитивної сторони, як спокійного та врівноваженого. Не може пояснити, чому він вчинив злочин. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання підсудними вини у вчинених злочинах, вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 185 КК України, а також вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який суду пояснив, що 12.04.2010 року вночі він відпочивав з друзями в кафе «Наталі», що в м. Боярка по вул. Молодіжній. Під час відпочинку випив близько літра пива. ОСОБА_17 01-30 години повернувся додому на таксі. Вийшовши з автомобіля, побачив двох незнайомих хлопців. Один з хлопців привітався з ним та запитав, як справи у його брата. У відповідь він також привітався. У них завязалась розмова та вони вирішили разом попити пива. Він дістав з гаманця 20 грн. та дав їх ОСОБА_5, який вихопив з його руки гаманець. Після цього відчув поштовх, від якого впав на землю та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, виявив відсутність гаманця, в якому було 200-300 грн., свого мобільного телефону з сім-карткою. Після цього викликав працівників міліції. Підсудних просив суворо не карати, не позбавляти волі, від предявлення цивільного відмовився;

- показами на досудовому слідстві потерпілої ОСОБА_10, яка не зявилась в судове засідання з поважних причин і її покази були оголошені в судовому засіданні, що 12.07.2010 року вона зі своєю дочкою виїхала з міста Запоріжжя в місто ОСОБА_17 о 12 годині 50 хвилин на 9 місці купе № 3 вагону № 2 пасажирським поїздом 617 сполученням «Запоріжжя-Одеса». У неї при собі була невелика жіноча сумочка чорного кольору вартістю 50 грн. У сумці знаходилися її речі, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA 5500» вартістю 400 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного звязку МТС вартістю 35 грн., на рахунку якої було 20 грн.; мобільний телефон марки «NOKIA 2610», чорного кольору, вартістю 300 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного звязку «Білайн», вартістю 25 грн., на рахунку якого було 9 грн.; срібна каблучка із зображенням зірок і місяця, вартістю 50 грн.; срібна каблучка із зображенням квітки, вартістю 25 грн.; банківська картка синього кольору «Індустріал банк», на рахунку якої залишалося 12 грн.; гроші в сумі 120 грн., зв'язка з 4 ключів і домофонного ключа , також на зв'язці був брелок рожевого кольору, вартістю З0 грн.; пластикова картка „Сільпо; візитні картки на імя ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, картка на доставку суші; візитна накопичувальна картка Запорізької взуттєвої фабрики «Міда»; візитна картка студії краси «Моя краса»; візитна картка кафе «Каштан»; візитна картка магазина «Бутічок»; візитна картка магазина «Сільпо». Вказані картки вона отримала в подарунок і цінності для неї вони не представляють. Також в сумці знаходилися дві упаковки пігулок «Жаннін» білого кольору, вартістю 90 грн. за одну упаковку; презерватив в упаковці «Contex» темно-синього кольору вартістю 5 грн.; пластикова дисконтна картка таксі «Міні-Макс»; пластикова дисконтна картка магазина «Дочки-Синочки», які вона отримала в подарунок і вони цінності для неї не представляють, лист білого паперу з написом Світлана м. Феодосія, п. Коктебель цінності не представляє, картонний жіночий календар із заповненими графами за березень, квітень, травень. Вказаний календар цінності для неї не представляє. Також в її сумочці знаходився скляний флакон з настоянкою пустинника вартістю 2 грн. Посадку у вагон здійснював провідник молода дівчина, імені її вона не пам'ятає. Вона пред'явила провідникові свій проїзний квиток, після чого спільно зі своєю дочкою зайшла у вагон, поставила сумку на своє місце. Приблизно через 5 хвилин після того, як вона зайшла в купе, в нього зайшов хлопець, який представився як ОСОБА_6, через хвилину після цього зайшов хлопець, який представився як ОСОБА_5, після чого в 12 годин 50 хвилин вони відправилися з міста Запоріжжя. В дорозі вони кілька разів виходили з купе на зупинках поїзда. Сумочку з речами вона постійно носила під рукою. На станції «Каховка» до них в купе підсів чоловік на ім'я ОСОБА_12, який їхав теж в м. Одесу. О 21 годині 08 хв. 12.07.2010 року вони прибули поїздом сполученням «Запоріжжя-Одеса» в м. Херсон. Вони вийшли з купе на вулицю. Після цього ОСОБА_12, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 пішли в магазин купити води і сигарет. Вона трохи постояла на пероні і повернулася в купе. Потім в купе зайшов ОСОБА_5 разом з ОСОБА_12. Олександр поставив сумку і вийшов на перон станції «Херсон». У купе вона залишилася зі своєю дочкою і ОСОБА_5 Через 6 хвилин вона вирішила вийти з дитиною подихати повітрям, після цього вона сумочку поклала під свою подушку. Вона вийшла на перон станції «Херсон», а ОСОБА_5 залишився в купе. На пероні вона підійшла до ОСОБА_6 та ОСОБА_12, які їхали з нею в купе. Через дві хвилини, а саме о 21 годині 45 хвилин її дочка ОСОБА_18 попросила води і вона повернулась в купе, в якому їхала. Коли вона зайшла в купе, то ОСОБА_5 там вже не було. Вона подивилася під подушку, її сумочка була відсутня. Після чого вона вийшла на перон і попросила у ОСОБА_6 телефон, щоб подзвонити на її номери. Вказані номери були вимкнені. Після цього вона звернулася до провідника, щоб та викликала наряд міліції. У крадіжці сумки вона запідозрила хлопця на ім'я ОСОБА_5. Працівникам міліції вона описала хлопця, якого вона запідозрила в крадіжці її сумки. Після чого вона сіла в поїзд і поїхала в м. Одеса;

- показами на досудовому слідстві потерпілої ОСОБА_9, яка не зявилась в судове засідання з поважних причин і її покази були оголошені в судовому засіданні, що 11.07.2010 року вона виїхала з міста ОСОБА_17 в місто Запоріжжя о 14 годині 50 хв. на 25 місці купе № 7 вагону № 6 пасажирським поїздом 618 сполученням «Одеса-Запоріжжя». У неї при собі була невелика жіноча сумочка чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «NOKIA 2610» чорного кольору вартістю 300 грн. У вказаному телефоні знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якого грошей не було. Посадку у вагон здійснював провідник чоловік. Вона пред'явила провідникові її проїзний квиток, після чого поставила сумку на своє місце. Після того, як зайшла в купе, через 10 хвилин зайшов молодий хлопець, який представився ОСОБА_5. Після відправлення поїзда вони хвилин 30 поговорили до першої зупинки поїзда. Після зупинки на станції ОСОБА_5 пішов до якогось знайомого і по дорозі кілька разів заходив в її купе. При під'їзді до станції Херсон вона на декілька хвилин вийшла з купе. Коли повернулася, то побачила, що її речі розкидані і в сумочці відсутній її мобільний телефон. По цьому факту вона звернулася до провідника вагону № 6 і повідомила, що у неї вкрали мобільний телефон;

Крім того, вину підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186; ч 2 ст. 185; ч 2 ст. 185; ч 1 ст. 309; ч 2 ст. 185 КК України, а також вину підсудного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

В томі № 1:

- заява ОСОБА_1Р.(а.с. 6); протокол огляду місця події, обєктом якого являється земельна ділянка, що знаходиться по вул. Молодіжній м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 7-8); зявлення зі зізнанням ОСОБА_5 (а.с. 12); зявлення зі зізнанням ОСОБА_6 (а.с. 16); протокол огляду місця події, обєктом якого являється приміщення шахти ліфта, що знаходиться за адресою: м. Боярка. вул. Гоголя, 58, в ході огляду місця події було виявлено та вилучено шкіряний гаманець та пластикову картку (а.с. 20-21); протокол огляду місця події, обєктом якого являється ОСОБА_15, в ході огляду якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг Е250» (а.с. 24-25); акт судово-медичного освідування № 72 від 20.04.2010 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, можуть відповідати вказаному строку і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 28); протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_15, в ході очної ставки ОСОБА_5 підтвердив покази ОСОБА_15 (а.с. 74-75); протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_6 та ОСОБА_15, в ході очної ставки ОСОБА_19 підтвердив покази ОСОБА_15 (а.с. 76-77); висновок експерта № 143/Д від 17.05.2010 року, згідно якого при обстеженні 13.04.2010 року у ОСОБА_1 виявлено припухлість, синці та садна на обличчі. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки, які за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 82); акт амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 176 від 19.05.2010 року, згідно якого ОСОБА_5 на наркоманію не страждає і не потребує лікування від вказаного захворювання (а.с. 99).

В томі № 2:

- протокол особистого обшуку ОСОБА_5, в ході якого у нього було виявлено та вилучено два мобільні телефони марки «Нокіа» (а.с. 12); протокол огляду місця події, в ході якого було виявлено та вилучено жіночку сумку (а.с. 13-14); протокол усної заяви потерпілої ОСОБА_10, в якій вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її сумки (а.с. 170); зявлення із зізнанням ОСОБА_5 (а.с. 22); заява потерпілої ОСОБА_9, в якій вона просить прийняти міри розшуку її мобільного телефону марки «Нокіа» (а.с. 24); протокол предявлення особи для впізнання, в ході якого потерпіла ОСОБА_10 серед представлених осіб впізнала ОСОБА_5 (а.с. 36-38); протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_17 впізнав фото ОСОБА_5 (а.с. 41-42); протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_20 впізнала фото ОСОБА_5 (а.с. 44-45); протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала фото ОСОБА_5 (а.с. 64-66); протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_21 впізнала фото ОСОБА_5 (а.с. 72-73); протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_22 впізнав фото ОСОБА_5 (а.с. 75-76); довідка, згідно якої вартість мобільного телефону марки «Нокіа 2610» становить 300 грн., сім-картки оператора мобільного звязку «Київстар» 25 грн. (а.с. 101).

В томі № 3:

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється ОСОБА_5, з кишені шортів якого було виявлено та вилучено згорток, в якому знаходиться порошкоподібна речовино сірого кольору (а.с. 4); висновок спеціаліста № 1152/х від 07.07.2010 року, згідно якого представлена на дослідження порошкоподібна речовина жовтуватого кольору, масою 0,1425 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (а.с. 9-10); заява потерпілої ОСОБА_7, в якій вона просить прийняти міри до її сина, який 10.07.2010 року вчинив крадіжку з її квартири побутової техніки (а.с. 16); протокол огляду місця події, обєктом якого являється квартира АДРЕСА_1 (а.с. 17-18); зявлення із зізнанням ОСОБА_5 (а.с. 24); довідка, згідно якої вартість бувшого у використанні телевізора марки «Самсунг» становить 600 грн. (а.с. 25); довідка, згідно якої вартість бувшої у використанні пральної машини марки «Індезіт» становить 2000 грн. (а.с. 26); висновок експерта № 964/х від 21.07.2010 року, згідно якого представлена на дослідження порошкоподібна речовина жовтуватого кольору, масою 0,1425 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (а.с. 32-33).

Суд визнає, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, потерпілий ОСОБА_1 давали правдиві покази суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства.

Суд визнає, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 давали правдиві покази в ході досудового слідства, які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_5 помилково кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки під час судового слідства не підтвердився факт наявності між ним та ОСОБА_6 попередньої змови про напад на потерпілого ОСОБА_1 з метою заволодіння його майном, дії підсудного щодо ОСОБА_1 були спонтанними, тому суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_5 по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 186 КК України, його вина у вчиненні даного злочину доведена повністю, як і вина у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, дії підсудного ОСОБА_23 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства, суд приходить до переконання, що органом досудового слідства дії неповнолітнього підсудного ОСОБА_6 помилково кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки під час судового слідства не підтвердився факт наявності між ним та ОСОБА_5 попередньої змови про напад на потерпілого ОСОБА_1 з метою заволодіння його майном, дії підсудного щодо ОСОБА_1 були спонтанними, тому суд вважає, що дії ОСОБА_6 по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 186 КК України, його вина у вчиненні даного злочину доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_23, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_6, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_23 та ОСОБА_6, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочинів та особу підсудного ОСОБА_5Г, який вчинив три злочини середньої тяжкості, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 309 КК України, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, але на наркоманію не страждає та лікування від вказаного захворювання не потребує, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 309 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину та особу підсудного ОСОБА_4, який вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 цивільні позови по справі не заявляли.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд відповідно до ст. 291 КПК України залишає без розгляду в звязку з їх неявкою в судове засідання.

Судові витрати суд відповідно до ст. 93 КПК України стягує з підсудного ОСОБА_5

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 186 КК України у 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 14 липня 2010 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Київському СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області (м. Київ, вул. Воздвиженська, 2) (одержувач: НДЕКЦ МВС України; код ЗКПО: 25574713; реєстраційний рахунок 0700; банк одержувача: УДК у Київській області; МФО 821018; призначення платежу: за проведення судово-хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) 930,24 грн. судових витрат.

Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Самсунг Е 250», гаманець чорного кольору, банківську картку КБ «Райффайзен-Банк Аваль», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_1, - залишити ОСОБА_1;

-згорток, в якому знаходиться порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити;

-два мобільні телефони; пластикову картку «Сільпо», візитну картку ОСОБА_11, візитну картку ОСОБА_12, дві візитні картки на імя ОСОБА_13, візитну картку на доставку суші; візитну картку взуттєвої фабрики «Міда»; візитну картку «Моя прелесть», візитну картку «Каштан», візитну картку «Бутічок», візитну картку «Сільпо», дві упаковки таблеток «Жаннін», презерватив «Контекс»; дисконтну картку «Міні-Макс»; пластикову картку «Дочки-Синочки», картонний жіночий календар; флакон з настоєм пустинника; аркуш паперу, які передані на зберігання ОСОБА_10, - залишити ОСОБА_10.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілими, захисниками, законним представником неповнолітнього підсудного, а засудженими в той же термін, з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_24