Справа 1-95/2007 року
Машівський районний суд Полтавської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року. Машівський районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого-судді Кравець
С.В.

при секретарі Кульчицькій
І.М.

з участю
прокурора Ряднини
В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.
Драбинівка Новосанжарського району Полтавської області, жителя с. Мала Нехвороща
Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта
неповна середня, військовозобов'язаного, розлученого, не працюючого, раніше не
судимого, у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Машівського районного суду та виконавчого листа від 10.08.2004 року ОСОБА_1.
повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з
26.07.2004 року. Проте, ОСОБА_1., порушуючи ст. 51 Конституції України та ст.
180 Сімейного кодексу України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що він
зобов'язаний утримувати свого малолітнього сина до досягнення ним повноліття, злісно
ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням суду. Так, в період з
17.09.2005 року по 19.11.2005 року ОСОБА_1. працював в ТОВ «Агро-Овен» і
отримав за вказаний період заробітну плату в розмірі 1957, 29 грн. Крім цього,
в період з грудня 2005 року по серпень 2007 року ОСОБА_1. постійно працював на
сезонних роботах у людей, без офіційного працевлаштування. Про отримання
доходів ОСОБА_1. не поставив до відому ДВС у Машівському районі і аліменти з
отриманих сум на користь сина не перераховував. Станом на 01.07.2007р. борг по
аліментах складає 7323 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1. вину в пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що дійсно рішенням суду йому були присуджені
аліменти на утримання сина. Аліменти він дійсно не сплачував. В скоєному
розкаюється, зобов'язується в подальшому погасити борг та платити аліменти.

Допитана
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що підсудній аліменти не
сплачує, з сином не спілкується, ніяким чином не допомагає його утримувати.

Крім
повного визнання підсудним своєї вини, показів потерпілої, його вина в скоєному
злочині підтверджується іншими зібраними в ході досудового слідства доказами,
які суд у відповідністю зі ст. 299 КПК України, визнав досліджувати
недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Підсудній правильно розуміє
зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає
та йому роз'яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні
обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки
ОСОБА_1. злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей ( аліментів ), його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 164
КК України.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, суд визнає те, що він щиро розкаявся,
раніше не судимий.

Обставин, які б
обтяжували покарання підсудному, суд не вбачає.

2

Згідно
характеристики Малонехворощанської сільської ради ( а. с. 31 ) ОСОБА_1.
характеризується позитивно. Згідно довідки Машівської ЦРЛ на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває ( а. с. 30 ). З довідки про судимість,
вбачається, що він раніше не судимий ( а. с. 29).

При
обранні покарання підсудному, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК
України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та
обставини які пом'якшують його покарання, і приходить до висновку, що йому
необхідно обрати покарання пов'язане з обмеженням волі, але застосувати
звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України, з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд
вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та
призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У
відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання
з випробуванням строком на 1 ( один ) рік.

Зобов'язати
ОСОБА_1. відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту
його проголошення.