Справа № 181/864/13-к
Провадження № 1-кп/181/24/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2013 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

при секретарі Кулик К.О.,

з участю прокурора Яцури А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Межова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000039 від 18 січня 2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2013 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 та перевозячи в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні за переднім пасажирським сидінням ОСОБА_2, рухаючись зі швидкістю, приблизно 40 км/год, по автодорозі «Знамянка Луганськ Ізварине», на 364 кілометрі + 900 метрів в Межівському районі Дніпропетровської області, не впевнився в безпечному виконанні маневру, при перестроюванні з крайньої правої смуги для руху транспортних засобів на ліву смугу для руху транспортних засобів, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по лівій смузі руху вказаної автодороги в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно з висновком експерта №216 від 13 серпня 2013 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран шкіряних покровів тімяної потиличної ділянки праворуч; закритий уламковий перелом променевої кістки лівого передпліччя на рівні дистального метадіафіза зі зміщенням в сторону долонної поверхні, вивих ліктьової кістки; закритий перелом вертлюжної впадини правого тазо-кульшового суглобу без зміщення уламків, які могли утворитися від дії чи при ударі об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, в термін вказаний в матеріалах досудового розслідування, потерпілою, тобто 18 січня 2013 року, по своєму характеру відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, термін зрощення кісткової тканини більше 21 доби.

Згідно висновку авто-технічної експертизи №70/27-399 від 20 серпня 2013 року, дії водія автомобіля «IDEAL» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що з технічної точки зору знаходилось в причинному звязку з подією даної ДТП.

В діях водія автомобіля MAN ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди», що з технічної точки зору могли б знаходитись в причинному звязку з подією даної ДТП.

ОСОБА_1 винним себе в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю.

В судовому засіданні пояснив, що 18 січня 2013 року о 08.00 годині він разом зі своєю дружиною та ОСОБА_2 виїхали на автомобілі марки «IDEAL», в якому знаходилися в такому порядку: за кермом був він, на передньому пасажирському сидінні сиділа його дружина, а за ним на задньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_2 Виїхавши з с. Миколаївка, Дніпропетровської області, так як був на автомобільній дорозі туман, швидкість автомобілю була не значною, приблизно 40-50 кілометрів. Неподалік від вїзду на територію Донецької області, так як на даній ділянці дороги вже здійснювався рух в одному напрямку по двом полосам, він їхав по крайні правій полосі для руху, вирішив перестроїти свій автомобіль на ліву смугу для руху. Для виконання цього маневру він подивився в ліве бокове дзеркало автомобіля, але за ним транспортних засобів ні на його полосі, ні на полосі руху на яку він хотів перестроїтись, не було. Після цього проїхав, приблизно 10-20 метрів, більше не переконуючись у відсутності будь-яких транспортних засобів, які б могли рухатись позаду нього, ввімкнув покажчик лівого повороту, скинув швидкість до 40 км/час і розпочав перестроювання. Даний маневр ОСОБА_1 здійснював з однією ціллю, щоб в подальшому розвернути свій автомобіль і поїхати в м. Добропілля по сільським дорогам через с. Камянка, Донецької області. Розпочавши перестроювання на ліву смугу руху і виїхавши на неї, приблизно 70 відсотками розміру кузова свого автомобіля, відчув в задній частині автомобіля удар. Від даного удару його різко подало в перед, а потім головою за рахунок того, що сидіння відхилилося назад, вдарився об ліві задні двері. Далі через декілька секунд автомобіль зупинився, його двигун був заглушений. Він вийшов через пасажирські передні двері разом зі своєю дружиною та допоміг вийти ОСОБА_2 Потім він побачив, що на правому узбіччі автомобільної дороги стоїть вантажний автомобіль і біля них знаходяться два незнайомі йому чоловіки. Як він в подальшому зрозумів, ними виявились водій та пасажир даного вантажного автомобіля. Останні викликали швидку, по приїзду якої йому була надана допомога, ОСОБА_2 госпіталізовано до травматологічного пункту м. Димитрів, Донецької області. В салоні автомобіля він і його дружина були пристебнуті пасками безпеки, ОСОБА_2 пристебнута не була. На ділянці безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою і при виконанні маневру перестроювання він здійснював рух при швидкості 40 кілометрів за годину.

У вчиненому розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 18 січня 2013 року о 08.00 годині вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_1 на легковому автомобілі останнього їхали з с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. В автомобілі вони знаходилися в наступному порядку: за кермом був ОСОБА_1, на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_4, а на задньому пасажирському сидінні за ОСОБА_4 знаходилась вона. Виїхавши з с. Миколаївка, Дніпропетровської області, так як на автомобільній дорозі був туман, швидкість автомобілю була не значною, вона, розпочинаючи ще з с. Миколаївка, заснула. Через невеликий проміжок часу, а саме через годину, скрізь сон вона почула глухий удар в задню частину автомобіля і від даного удару вона прокинулась. Після цього автомобіль зупинився. Мене попросила вийти з салону автомобіля ОСОБА_4 і пройти на узбіччя дороги. Коли вона вийшла з автомобіля, то на той момент не розуміла, що сталось ДТП, на транспортні засоби, учасників даної події, вона увагу не звертала. На той період часу вона біль в лівій руці та по всьому тілі не відчувала. ОСОБА_4 повідомила її про те, що їй викликана карета швидкої допомоги. По приїзду працівників швидкої, її було госпіталізовано до травматологічного відділення Димитрівської центральної міської лікарні. В даній лікарні було встановлено, що в результаті ДТП вона отримала перелом лівої променевої кістки.

Претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає, цивільний позов заявляти не буде, так як збитки від злочину їй відшкодовано у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_1 заявив про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як вину в скоєнні злочину визнає повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

У звязку з тим, що учасники судового провадження не заперечують проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не сумніваються в добровільності та істинності своїх позицій, а також розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.

Вина підсудного в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України правильна за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставини, які помякшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд враховує, що він скоїв злочин невеликої тяжкості, особу, яка щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, яка не наполягає на суворому покаранні, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави, як найбільш доцільну і достатню міру покарання для виправлення.

Речові докази по справі: автомобіль марки «IDEAL» модель СН7111В державний номер НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_2, які знаходяться на штраф площадці Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, слід передати за належністю власникам: відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню №0000039, наданої НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області, витрати на проведення автотехнічної експертизи склали 489 гривень, які слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_1 /а.с.119/.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3 400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази по справі: автомобіль марки «IDEAL» модель СН7111В державний номер НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_2, які знаходяться на штраф площадці Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - передати за належністю власникам: відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с. матеріалів кримінального провадження №0000039 від 29 липня 2013 року 30-31, 48-49/.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 489 (чотирьохсот вісімдесяти девяти) гривень.

На вирок може бути подана скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5