Справа № 1 36/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2011 року Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі НОСОВІЙ О.О.

з участю прокурора ХУДЯКОВОЇ М.Ю.

захисника підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Згурівка справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобовязаного, раніше судимого 09.06.1995 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч. 3, 81 ч.3, 42 КК України в редакції 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.10.1998 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст. 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі, 24.05.2004 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 15, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 08.02.2007 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі за постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 01.09.2009 року умовно-достроково з не відбутою частиною терміну 6 місяців 14 днів,

за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, будучи раніше засудженим 09.06.1995 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч. 3, 81 ч.3, 42 КК України в редакції 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.10.1998 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст. 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі, 24.05.2004 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 15, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 08.02.2007 року вироком Києво-Святошинського районного суду за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 01.09.2009 року умовно-достроково з не відбутою частиною терміну 6 місяців 14 днів, після відбуття умовно-дострокового звільнення, повторно вчинив умисний, корисливий злочин.

Так він, повторно, 13 серпня 2010 року близько 01 год. 00 хв. в с. Середівка Згурівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння гр. ОСОБА_3, що знаходиться у вище вказаному населеному пункті по вул. Московських Студентів, 1, де шляхом вільного доступу через незачинене вікно проник до приміщення жилого будинку зазначеної громадянки та скориставшись тим, що господиня будинку спить, вчинив таємне викрадення мобільного телефону марки «Сіменс-А-50»вартістю 150 грн. та стартового пакету оператора мобільного звязку «Київстар»вартістю 25 грн., спричинивши власниці ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 175 грн.

Суд вважає за можливе, враховуючи думку учасників судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєнні злочину передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю та показав, що в 09 серпня 2010 року знаходився біля свого домоволодіння по вул. Григорія Кривди,16 в с. Середівка, в цей час до нього підійшла ОСОБА_3 та запропонувала за винагороду допомогти їй по господарству. Оскільки постійного заробітку останній не мав, то погодився їй допомогти. Разом вони вирушили до неї додому на вул. Московських Студентів, 1. Підсудний ОСОБА_2 пропрацював чотири дні, за день отримуючи по 15-20 грн. На протязі цих днів ОСОБА_2 перебував в приміщенні її будинку.

Підсудний ОСОБА_2 прийшов до ОСОБА_3 Остання попросила його побілити в приміщенні сараю, після закінчення роботи розрахувалась з ним, віддавши йому останні 20 грн. Забравши гроші підсудний ОСОБА_2 придбав горілки та вирушив додому, де вжив її. Після чого, останньому знову захотілось випити, але грошей на спиртне йому не вистачало. Підсудний ОСОБА_2 вирішив піти до гр. ОСОБА_3 щоб викрасти в неї мобільний телефон, який він до цього неодноразово бачив у останньої. Близько 01 години 13 серпня 2010 року ОСОБА_2 прийшов до території домоволодіння ОСОБА_3 Через незачинену хвіртку з тильної сторони він пройшов у двір, підійшов до приміщення житлового будинку. Штовхнув вікно, яке легко відчинилось. Через відчинене вікно заліз до будинку та пройшов до кімнати, де спала господиня. На іншому ліжку лежав мобільний телефон марки «Сіменс». Скориставшись тим, що ОСОБА_3 спить, він забрав телефон та вийшов з будинку через двері. З телефоном він вирушив додому. Вранці наступного дня вирішив підкинути його власниці. Близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 приїхав на велосипеді до домоволодіння ОСОБА_3 та підкинув телефон на город останньої. Через кілька годин після цього до нього приїхав дільничний інспектор міліції, якому ОСОБА_2 зізнався, що вчинив крадіжку та показав де підкинув мобільний телефон.

Крім повернення у вище вказаний спосіб мобільного телефону, підсудний ОСОБА_2 додатково сплатив потерпілій ОСОБА_3 100 гривень.

Свою вину підсудний ОСОБА_2 у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати та призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковані вірно органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, так як підсудний своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням в житло.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, як помякшуючі обставини покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків завданих злочином, як обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, тому до підсудного необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі та на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити його від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід - тримання під вартою в СІЗО № 31 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Чернігові та Чернігівській області змінити підсудному ОСОБА_2 на підписку про невиїзд, яку залишити до вступу вироку в законну силу, звільнивши його із зали судового засідання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Сіменс-А-50»із стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Київстар», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3, жительки с. Середівка, вул. Московських Студентів, 1, Згурівського району Київської області, залишити останні для подальшого володіння та розпорядження.

Керуючись ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 323, 324 Кримінально процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_2 покласти такі обовязки :

· не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

· зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою в СІЗО № 31 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Чернігові та Чернігівській області засудженому ОСОБА_2 змінити на підписку про невиїзд, яку залишити до вступу вироку в законну силу, звільнивши його із зали судового засідання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Сіменс-А-50»із стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Київстар», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3, жительки с. Середівка, вул. Московських Студентів, 1, Згурівського району Київської області, залишити останні для подальшого володіння та розпорядження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ