Справа № 1-192/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року Камянець-Подiльський

міськрайонний суд

в Хмельницькій області

в складі головуючого судді Драча І.В.

при секретарі Бєлік О.Б.

з участю прокурора Готри В.В.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщені Камянець-Подільського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Камя»янець-Подільського району, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого підприємцем, не судимого, -

підсудної суду за 172 ч.1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем та маючи право прийняття та звільнення з роботи працівників, визначення умов їх роботи і оплати праці, забезпечення дотримання інших нормативних актів, здійснюючи підприємницьку діяльність по перевезенню пасажирів, грубо порушуючи законодавство про працю, а саме: ст.46 Конституції України, ст.ст. 2, 24, 24-1, 253 КЗпП України, незважаючи на фактичне перебування працівників ОСОБА_2 з 1 червня 2010 року по 28 лютого 2011 року та ОСОБА_3 з 4 листопада 2010 року по 26 січня 2011 року, які виконували обовязки водія, з ним у трудових відносинах, допустив їх до роботи без проходження медичного огляду та інструктажу, не забезпечив укладення з ними трудових договорів та ведення трудових книжок на них, в результаті чого працівникам виплачувалась заробітна плата неофіційно „в конвертах, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного податку на суму 2080 грн., внесків до Пенсійного фонду України на суму 3942 грн., до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 171,9 грн., до фонду загального державного соціального страхування України на випадок безробіття на суму 48,7 грн., в результаті чого до бюджету не надійшло коштів на загальну суму 6242,6 грн., чим позбавив працівників права на соціальний захист, що включає право на матеріальне забезпечення їх у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин та інших випадках передбачених законодавством України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у інкримінованому злочині визнав повністю і дав показання про вчинений злочин.

Так, ОСОБА_1 пояснив в суді, що з 2006 року він здійснює підприємницьку діяльність, займається пасажирськими перевезеннями в м.Київ власним автомобілем марки «Мерседес»д.н.з. НОМЕР_1. До червня 2010 року перевезення здійснював самостійно. З 1 червня 2010 року прийняв на роботу водієм ОСОБА_2, без офіційного оформлення трудових відносин з ним, з яким їздив позмінно до листопада 2010 року. З 4 листопада 2010 року прийняв на роботу водієм ОСОБА_4, який також працював неофіційно. За роботу раз в місяць виплачував їм заробітну плату в розмірі 900 грн., трудові книжки на них не вів. Про вчинене жалкує, щиро кається, завдані збитки відшкодував повністю.

Аналогічні показання давав і органу досудового слідства (а.с. 51-52 ).

Вина ОСОБА_1 підтверджується й іншими зібраними у справі доказами.

Так, актом Територіальної державної інспекції праці в Хмельницькій області, встановлено, що ОСОБА_1 грубо порушено законодавство про працю, а саме: ст.46 Конституції України, ст.ст. 2, 24, 24-1, 253 КЗпП України (а.с.16-18).

ОСОБА_1 зареєстрований у виконавчому комітеті Камянець-Подільської міської ради, як фізична особа - підприємець, що доводиться копією відповідного свідоцтва (а.с. 20 ).

Викладені докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 та вірної кваліфікації його дій за ст.172 ч.1 КК України.

Після дослідження письмових документів, підсудний заявив письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям, долучивши до нього квитанції про сплату відповідних платежів.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям .

Заслухавши підсудного, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підсудний вчинила злочини вперше (а.с.38), а відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 172 КК України є злочином невеликої тяжкості.

До порушення кримінальної справи (а.с.26), в ході її розслідування (а.с.28, 51-52) та у суді ОСОБА_1 активно сприяв розкриттю злочину, допомагав органам прокуратури, які проводили перевірку, у встановленні обставин справи про, що давав зізнавальні пояснення і показання та копії необхідних документів. До кінця судового слідства ОСОБА_1 усунув завдані збитки, шляхом сплати платежів через банк, що підтверджується відповідними квитанціями, які подав з клопотанням. Його послідовна позиція у визнанні вини та усунення збитків свідчить про щире розкаяння.

Таким чином, ОСОБА_1 вперше вчинив злочин, який є невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю усунув заподіяну шкоду.

Передбачене у ст.45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковим, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

Підсудний працює, характеризуються виключно позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину.

Керуючись ст.ст. 7-1, 7-2, 12, 282 КПК України, ст.ст. 44, 45 КК України суд -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172 КК України у звязку з дієвим каяттям.

Кримінальну справу закрити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя:

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду І. В. Драч