Справа № 149/771/15-к
Провадження №1-кп/149/87/15
Номер рядка звіту 54
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10.04.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000088 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.01.2001 року Хмільницьким міським судом за ч. 1 ст. 229-6, ст.. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки і штрафу 170 грн.; 26.10.2001 року Хмільницьким міським судом за ст. ст. 229-1, ч. 2 ст. 229-6, ч.1 ст. 307, ч.1 ст.309, ст. 42, ст 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.03.2007 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 308, ч.2 ст. 309, ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі; 20.03.2007 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання за цим вироком та вироком Хмільницького міськрайонного суду від 01.03.2007 року у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю та обіймати посади, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарчих обов`язків на строк 2 роки та з конфіскацією майна, ст. 96 КК України примусове лікування від наркоманії, зарахувати в термін відбування покарання строк, відбутий за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2007 року з 27.09.2006 року по 20.03.2007 року, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16.05.2007 року вирок змінений, вважати засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання за цим вироком та вироком Хмільницького міськрайонного суду від 01.03.2007 року у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю та обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки та з конфіскацією майна, 24 листопада 2011 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 2 КК України в силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 20 березня 2007 року, та призначено покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю та обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області обвинуваченому ОСОБА_4 16.12.2014 року встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та 11 місяців з наступними обмеженнями: заборона залишати будинок за місцем проживання з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби; заборона виїзду в особистих справах за межі Хмільницького району без дозволу Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області; зобов`язано з`являтись для реєстрації в Хмільницький МВ УМВС України у Вінницькій області чотири рази на місяць. Будучи належним чином ознайомленим з даною ухвалою обвинувачений ОСОБА_4 , порушуючи вказані обмеження, 02.02.2015 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, самовільно залишив постійне місце проживання та виїхав на громадському транспорті до м. Дніпропетровськ де перебував по 08.02.2015 року. Окрім цього, ОСОБА_4 не з`явився до Хмільницького МВ згідно вручених йому повісток про виклик 27.01.2015 року та 29.01.2015 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

23 березня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у виді 1 місяця арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 березня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, злочином невеликої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з

положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Прокурору зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, визнання своєї вини, що він позитивно характеризується по місцю проживання. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 23 березня 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1