Справа №11- 529,2007року Головуючий в 1-й інстанції Сакенов Ю.К.
Категорія: ч.1 ст.172 КК України Доповідач Бойко Л.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого Кульбаби В.М.,

суддів Бойко
Л.В., Лінника П.О.,

з участю прокурора
Бардецького О.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією прокурора на вирок Городоцького районного суду від 15 червня 2007
року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та житель с Покрівка
Городоцького району Хмельницької області, громадянин України, з вищою освітою,
одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, приватний підприємець, раніше
судимий 15.02.2006 р.
Городоцьким райсудом за ст. 172 ч.1 КК України до 510 грн. штрафу,

засуджений за
ст. 172 ч.1 КК України до 850 грн. штрафу.

Запобіжний захід
засудженому залишено попередній - підписку про невиїзд.

За вироком суду 27 квітня 2004 року ОСОБА_1
зареєстрований Городоцьким РДА як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа по виробництву хліба та хлібобулочних виробів, маючи повноваження на
працевлаштування населення, упродовж грудня 2005 - січня 2007 років у
відкритому ним цеху в с.Покрівка Городоцького району використовував у
виробничому процесі працю найманих працівників - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 з порушенням вимог чинного
законодавства, а саме не оформив з ними
трудових договорів, не зареєстрував їх у Городоцькому РЦЗ, в усній формі
обумовив з ними випробувальні строки при працевлаштуванні з безоплатним
відпрацюванням 10 змін і по мірі виконання даними працівниками покладених на
них трудових обов'язків, безобліково, щомісячно виплачував їм заробітну плату
нижче законодавчо встановленого мінімального розміру, без передбачених
законодавством відрахувань з фонду виплаченої зарплати до бюджету та інших
цільових фондів. Своїми діями ОСОБА_1порушив ст. ст. 21, 24, 24-1, 26, 94, 107,
115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці".

Згідно актів
перевірок, ОСОБА_1 за рахунок щомісячної безоблікової виплати зарплати упродовж грудня 2005 - грудня 2006 року не нараховано
та не сплачено обов'язкових платежів до бюджету та цільових фондів на
загальну суму 6336,49 грн., а саме :
1863,81 грн. прибуткового податку з доходів

2

громадян, 4235 грн. страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 69,24 грн. страхових внесків
до фонду загальнообов'язкового страхування на випадок безробіття та 168,44 грн.
- до фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

У своїй апеляції
прокурор просить вказаний вирок суду скасувати у зв'язку із м'якістю покарання,
постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_1
винним за ст. 172 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення
права займатися підприємницькою діяльністю на 3 роки. Посилається на те, що суд при призначенні покарання безпідставно не
врахував, що ОСОБА_1має непогашену судимість за скоєння аналогічного
злочину, стверджує, що покарання у вигляді штрафу є недостатнім для його
виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів

Знаходить,

що апеляція прокурора не підлягає
задоволенню.

Відповідно до
ст. 299 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які в апеляції не оспорюються. Таке рішення
суду відповідає вимогам закону. У зв'язку з цим фактичні обставини справи не є
предметом розгляду в апеляційному порядку.

Міра покарання
засудженому призначена з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

При цьому суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, що він позитивно
характеризується в побуті, має на утриманні неповнолітню дитину, а також його
щире каяття.

З врахування цих
обставин, колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є
необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів,
тому підстав для скасування вироку за м'якістю призначеного покарання немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,

Ухвалила:

Вирок
Городоцького районного суду від 15 червня 2007 року щодо ОСОБА_1залишити без
зміни, апеляцію прокурора - без задоволення.