АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4875/14-к Номер провадження 11-кп/786/158/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відносно ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого згідно вироку Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2007 року за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 98, 187 ч.4, 98, КК України, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України на 13 років позбавлення волі без конфіскації майна,

відмовлено у задоволенні подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області №16 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як убачається з матеріалів провадження, Божковська виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області №16 та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні подання та мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що обставини, які вказані в матеріалах справи свідчать про нестабільну поведінку засудженого, недодержання ним вимог режиму відбування покарання та, відповідно, не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_6 , його сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці і навчання за весь період відбування покарання, і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області №16 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки судом не враховано його особу, ставлення до навчання і праці, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, в режимі відео конференції доводи апелянта засудженого ОСОБА_6 , який апеляцію підтримав в повному об`ємі і просив скасувати постанову суду як необґрунтовану та незаконну з підстав, у ній наведених, оскільки протягом перебування у виправній колонії він 13 разів заохочувався, а 6 дисциплінарних стягнень достроково погашені і порушення режиму він, в основному здійснював на початку відбування строку, міркування представника колонії, який вважає, що ОСОБА_6 заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки він своєю добросовісною працею довів, що став на шлях виправлення, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни як законної та обґрунтованої, перевіривши надані суду матеріали провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення та особисту справу ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці і навчання довів своє виправлення.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання суд першої інстанції виходив з того, що недодержання ОСОБА_6 вимог режиму відбування покарання не може свідчити про його виправлення, сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці і навчання.

Колегія суддів вважає висновки суду безпідставними і такими, що не ґрунтуються на належних доказах.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 убачається, що він був засуджений 03.12 2004 року Ленінським районним судом м. Полтава за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 02.02.2007 року тим же судом за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та вироком Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2007 року за ст.ст.115 ч.2 п.6, 98, 187 ч.4, 98, КК України, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України на 13 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Злочин ним вчинений у неповнолітньому віці і початок строку покарання визначений як 15.08.2005 року. З цього часу він перебував у СІЗО, а до Божковської виправної колонії №16 прибув 18.04.2008 року.

Кінець строку покарання 04.08.2018 року.

Під час відбування покарання у вказаній колонії ОСОБА_6 мав 5 стягнень, з яких 4 - догани і 1- утримання в ДІЗО терміном на 5 діб.

Із вказаних стягнень 3 погашені у встановленому законом порядку, а 2 останні стягнення - достроково.

Вищевказані стягнення ОСОБА_6 отримував протягом усього строку відбування покарання.

Проаналізувавши обставини, за яких ці стягнення були отримані засудженим (порушення форми одягу, несвоєчасний вихід на перевірку, зберігання заборонених предметів: гральних карт, хлібної закваски) колегія суддів приходить до висновку, що вчинені ОСОБА_6 порушення режиму відбування покарання не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Також, з матеріалів особової справи ОСОБА_6 убачається, що за період відбування покарання він мав 13 заохочень, з яких 11 за сумлінну поведінку та відношення до праці, 2 за активну участь у проведенні ремонтних робіт.

Привівши в ухвалі кількість отриманих ОСОБА_6 заохочень суд першої інстанції фактично їх не врахував при розгляді клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого та безпідставно вказав, що всі заохочення він отримував перед настанням пільги.

Однак, такі висновки суду не відповідають матеріалам провадження, оскільки заохочення були отримані ОСОБА_6 в період часу з 09.05.2009 року, тобто протягом усього періоду перебування в колонії №16.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і висновки суду про негативні характеристики щодо засудженого ОСОБА_6 .

Так, у своїй ухвалі суд приводить психологічну характеристику засудженого (а.с.142), вказуючи, що він нетерплячий, дратівливий, імпульсивний, здатен діяти не роздумуючи, легко збудливий, готовий до емоційних зривів.

В той же час, однобоко навівши в ухвалі лише певні психологічні риси ОСОБА_6 , суд безпідставно не звернув увагу на посилання у цій же психологічній характеристиці на інші риси його характеру: постійно прагне до отримання свіжої інформації, намагається отримати нові враження, легко налагоджує стосунки з оточуючими, надмірно активний, може працювати до кінця доки не наступить спад, в більшій мірі відкликається на зовнішні враження і вплив обставин, ніж на внутрішні образи і представлення про минуле та майбутнє(а.с.142).

Крім цього, висновки суду про те, що ОСОБА_6 не приймає участі у громадській діяльності та самодіяльних організаціях спростовуються характеристиками від 5.11.2014 року та від 14.04.2014 року, відповідно до яких він приймає активну участь у суспільному житті відділення, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», приймав участь у змаганнях по футболу.

Також, засуджений ОСОБА_6 отримав у Божковському навчально-виховному комплексі середню освіту та професію електрозварювальника ручного зварювання.

Всі вищевикладені обставини свідчать про позитивні зміни в його особистості, сумлінну поведінку та ставлення до праці і навчання.

У поданні щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , погодженому зі спостережною комісією при Полтавській райдержадміністрації, належним чином і детально наведені підстави для застосування такої пільги.

В апеляційному суді представник колонії ОСОБА_7 подання підтримав у повному об`ємі, а характеристику, яка міститься в особовій справі на ас.142 вважає необ`єктивною.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні вищевказаного клопотання непереконливими.

Також, колегія суддів визнає слушними доводи апеляційної скарги засудженого про неповне врахування судом першої інстанції тієї обставини,, що на час вчинення останнього злочину, за який ОСОБА_6 було визначено покарання із врахуванням попереднього вироку у виді 13 років позбавлення волі він був неповнолітнім і на той час йому виповнилось лише 16 років.

Фактично, на час розгляду провадження апеляційним судом засуджений уже відбув із загального строку покарання 9 років 6 місяців 5 днів, що складає більше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасуванню ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою подання виправної колонії слід задовольнити, звільнивши засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст.405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2014 року стосовно нього скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області №16 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2007 року умовно-достроково на 3 роки 5 місяців 25 днів.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3