Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 10/0690/215/11
Стаття ч.1 ч.2 ст. 309 КК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого................................ ОСОБА_1

суддів..............................ОСОБА_2, ОСОБА_3

прокурора......................................ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали справи за апеляційною скаргою старшого помічника прокурора м. Житомира, який брав участь у розгляді справи на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2011 року, якою скасовано постанови від 26.07.2002 року та від 02.10.2002 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та постанову від 02.10.2002 року про переквалікваліфікацію та порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник, адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанови про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, подальшого обєднання справ та перекваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2011 року, скаргу адвоката ОСОБА_6 на постанови від 26.07.2002 року та від 02.10.2002 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та на постанову від 02.10.2002 року про перекваліфікацію та порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України задоволено. Постанови від 26.07.2002 року та від 02.10.2002 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 скасовано.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що при порушенні кримінальної справи 26.07.2002 року та 02.10.2002 року за ст. 309 ч. 1 КК України, а також при перекваліфікації та порушенні щодо ОСОБА_5 справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України не були дотримані вимоги статей 94, 98 КПК України.

Як зазначив суд, слідчим всупереч вимог кримінально- процесуального законодавства не вказано джерело відомостей про злочин, що став приводом для порушення кримінальної справи, кому і коли ці відомості надійшли, не викладені в повному обсязі фактичні дані, що вказують на наявність об'єктивних ознак конкретного злочину, тощо.

Крім того, під час розгляду даної скарги судом не встановлено законності джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанов про порушення кримінальної справи.

В апеляції старший помічник прокурора зазначає, що приводом до порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення органом дізнання ознак злочину. Підставою порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 стали достатні дані, які вказували на наявність в її діях ознак злочину.

Таким чином, в органів дізнання та досудового слідства були достатні приводи та підстави для порушення кримінальної справи шодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України, подальшої перекваліфікації її дій та порушення кримінальної справи щодо неї за ч.2 ст,309 КК України. Вимог ст.ст.94,97,98 КПК України при порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 додержано.

Крім того, згідно ст.236 КПК України скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Захисник ОСОБА_6С, до участі у кримінальній справі слідчим не допущений, відповідної заяви ОСОБА_5 про допуск захисника до участі у справі органу досудового слідства не надходило.

Для суду ОСОБА_6 надав копії ордера шодо захисту ОСОБА_5 та посвідчення адвоката. Пред'явити відповідну угоду відмовився посилаючись на те, що це є конфіденційна інформація.

Угода укладена між адвокатом та клієнтом щодо надання юридичної допомоги у кримінальній справі не є адвокатською таємницею.

Така позиція ОСОБА_8 у судовому засіданні ставить під сумнів, що ним дійсно укладено угоду щодо захисту ОСОБА_5

На даний факт, тобто на те, що скарга подана неналежною особою, у судовому засіданні зверталась увага суду, проте це питання судом залишено без уваги.

Просить постанову скасувати, скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи відповідно до вимог ст. 365 КПК України, судова колегія апеляцію задовольняє частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи і не вправі розглядати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Суд в порушення зазначених вимог Закону вдався до оцінки доказів, ставлячи під сумнів:

-законність підстав та приводів зупинення ОСОБА_5 о 17.00 год. по вул. Котовського, 50/81 у м. Житомирі, з подальшим її затриманням, доставкою та особистим оглядом до службового приміщення - дільничного пункту міліції по вул. Котовського. 62 в м. Житомирі;

-законність особистого обшуку ОСОБА_5, який було проведено без згоди останньої о 18.20 год. по вул. Котовського, 62 в м. Житомирі працівниками міліції - чоловіками - тобто особами протилежної їй статі; при цьому одним з понятих виступив - працівник міліції, інший (вказаний у протоколі) не був допитаний; а третя особа - опитана в якості понятого - не приймала участі у проведенні огляду місця події (що не відповідає вимогам ст. 184, 190 КГІК України), що допускається під час судового слідства а не на даній стадії кримінального процесу.

Суд першої інстанції без достатніх підстав зазначив, що слідчими органами не вказано джерело відомостей про злочин, що став приводом для порушення кримінальної справи, кому і коли ці відомості надійшли, не викладені в повному обсязі фактичні дані, що вказують на наявність об'єктивних ознак конкретного злочину, тощо.

Разом з тим, з матеріалів справи, а саме:

-протоколу огляду місця події від 01.09.2002 р. в ході якого, в присутності понятих, вилучено шприц ємністю 2 мл заповнений рідиною бурого кольору, яка згідно експерного висновку є наркотичним засобом опієм ацетильованим в кількості 0,18 гр. З пояснень ОСОБА_5, вказаний шприц належить їй, в ньому міститься наркотична речовина, яку вона зберігала для власних потреб. Це ж стверджується поясненнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Таким чином, незважаючи на те, що приводом до порушення кримінальної справи може бути безпосереднє виявлення органом дізнання ознак злочину, а підставою достатні дані, які вказують на наявність в її діях ознак злочину, ці обставини судом першої інстанції залишені поза увагою.

А тому, висновки суду про недодержання вимог ст.ст.94,97,98 КПК України при порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 зроблені передчасно без належної перевірки законності підстав та приводів її порушення.

При новому розгляді справи судом більш ретельно перевірити законність подачі даної скарги.

За таких обставин, судова колегія, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу старшого помічника прокурора м. Житомира задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2011 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу за скаргою ОСОБА_6 на постанови від 26.07.2002 року та від 02.10.2002 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та на постанову від 02.10.2002 року про перекваліфікацію та порушення кримінальної справи щодо неї за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Судді: