Справа № 627/1275/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Глухівського району, Сумської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

в с т а н о в и в:

14 серпня 2013 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на відстані близько 20 метрів від домоволодіння за місцем мешкання останніх, розташованого по АДРЕСА_1 , зустрів свою співмешканку ОСОБА_6 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, під час розмови з якою поблизу дерев`яного паркана, який огороджує територію вищевказаного домоволодіння, у ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті того, що ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями та не приділяє достатньої уваги домашньому господарству. В ході виниклої сварки ОСОБА_5 висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, внаслідок чого остання здійснила спробу нанести ОСОБА_5 удар лозиною, що перебувала у неї в руках. Однак ОСОБА_5 вихватив з рук ОСОБА_6 лозину та схватив її за ліву руку, за яку потягнув останню проти її волі у проти хід на себе, при цьому остання втратила рівновагу та, через застосовану ОСОБА_5 до неї фізичну силу, почала розвертатися, і в цей момент ОСОБА_5 відпустив ліву руку ОСОБА_6 , на якій остання утримувала рівновагу, та штовхнув ОСОБА_6 рукою в бік вищевказаного паркану, не передбачаючи отримання черепно мозкової травми останньою внаслідок падіння, проте, маючи реальну можливість цього, оскільки усвідомлював можливість удару головою ОСОБА_6 об паркан та те, що остання значно легше за нього, фізично слабкіша та перебуває в стані алкогольного сп`яніння, через що порушена координація останньої. Внаслідок чого, ОСОБА_6 з прискоренням впала на розташований поблизу дерев`яний паркан, який огороджує вищевказане домоволодіння, та вдарилася об його верхній кут лівою скроневою областю, внаслідок чого ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно

мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку ліворуч, дифузних крововиливів під м`які оболонки ліворуч та очагового крововиливу в речовину головного мозку ліворуч з наявним крововиливом в височну мишцу ліворуч. Після чого ОСОБА_5 залишив ОСОБА_6 лежачою на землі на вищевказаному місці та зранку о 06-00 годині 15.08.2013 року переніс останню до господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за місцем їх спільного мешкання за вищевказаною адресою.

15 серпня 2013 року ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2276-Дм/13 від 6 листопада 2013 року померла від вищевказаної закритої черепно мозкової травми, яка супроводжувалась набряком головного мозку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав аналогічні пояснення.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, однак надала суду заяву про слухання кримінального провадження без її участі. Також в заяві зазначила, що претензій до ОСОБА_5 вона не має та прохає винести вирок на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме:

- у вбивстві вчиненому через необережність.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу підсудного, який не працює, за місцем проживання компрометуючих матеріалів не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.1 ст.119 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з відбуванням покарання в місцях, визначених органами кримінально-виконавчої системи. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по справі:

- вилучений під час огляду місця події одяг ОСОБА_6 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1