Справа № 11 -а- 1922/2007 р.
Категорія ст. 236-1, КПК України;
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого
судді - Журавля О.О.

суддів - Чорного
О.М., Бачуріна О.В.,

за участю
прокурорів - Точилін СВ.
та Черняк О.М.

адвоката -
ОСОБА_2

розглянувши у
судовому засіданні в м. Києві 7 вересня 2007 року апеляцію ОСОБА_1 на постанову
Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2007 року;

ВСТАНОВИЛА:

24.10.2006 року
до Генеральної прокуратури України звернувся ОСОБА_1 з заявою про неправомірні
дії співробітників правоохоронних органів, в якої зазначив, що після його
затримання 04.08.2006 року по кримінальній справі за фактом вбивства ОСОБА_3,
працівники РУ ГУ МВС Оболонського
району м. Києва до 05.08.2006 року застосовували до нього незаконні методи
психічної і фізичної дії, загрожуючи зґвалтувати його матір і дружину, а його самого вбити. При
цьому, співробітники міліції його били, вимушуючи признатися у вбивстві
полковника міліції ОСОБА_3 та відібрали в нього особисті речі, гроші та
документи. Крім того, слідчим прокуратури Оболонського району м. Києва Бідою
І.О., було сфальсифіковано протокол допиту його в якості підозрюваного.

Постановою
старшого прокурора Генеральної прокуратури України Безуглого В.Д. від
19.12.2006 року відмовлено в порушенні кримінальної справи про застосування до
нього недозволених методів слідства при розгляді кримінальної справи
працівниками міліції, підробки слідчим протоколу допиту та привласнення його
особистих речей.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2007 року залишена без
задоволення скарга ОСОБА_1 на постанову від 19.12.2006 року. Приймаючи рішення,
суд виходив з того, що перевірка за заявою ОСОБА_1 була проведена повно у
відповідності до вимог ст.ст. 97, 99 КПК України, тому законно відмовлено в
порушенні кримінальної справи.

В апеляції
ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду і направити матеріали справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що районний суд не повно
та однобічно дослідив зібрані докази, не з'ясував всі обставини справи, не
витребував речові докази, що підтверджують його вимоги, не взяв до уваги
висновок судово-медичного дослідження, згідно якого ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження та не допитав в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
при цьому були порушені його права, тому що скарга розглянута без нього та за
відсутністю його захисника.

В запереченнях
на апеляцію, прокурор навів ті ж мотиви, що і у постанові про відмову в
порушенні справи.

Заслухавши
доповідача, захисника, який підтримав апеляцію і додатково навів,
що не були
встановлені всі працівники

правоохоронних
органів, які контактували з ОСОБА_1, а були опитані тільки працівники, які
затримували скаржника, також прокурів, які просили відмовити в задоволенні
апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляцію
обґрунтованою з наступних підстав:

відповідно до
ст. 236-2 КПК України, суддя, розглядаючи скаргу повинен перевірити, чи були
дотримані вимоги ст. 99 КПК України при відмові в порушенні справи, тобто чи
дійсно не було підстав для порушення справи.

Відмовляючи в
порушенні кримінальної справи, прокурор послався на пояснення працівників
Департаменту карного розшуку МВС України ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, яки
заперечували застосування до заявника фізичного та психічного тиску, а також на
пояснення слідчих прокуратури про те, що скаржник на допитах заяв про
застосування до нього недозволених методів слідства не робив.

Як вбачається з
наданих матеріалів, перевірка заяви ОСОБА_1 була зведена тільки до опиту
працівників правоохоронних органів, на яких саме він скаржився, при цьому не
були опитані громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, інші особи, не
досліджувався акт судово-медичного обстеження ОСОБА_1, в якому зафіксовані
спричинені йому тілесні ушкодження, не був опитаний сам заявник та не
встановлені інші працівники правоохоронних органів, які контактували зі
скаржником.

Суд, не
дотримавшись вимог ст. 236-2 КПК України, цим обставинам оцінку не дав.

Не можна вважати
повним, об'єктивним і всебічним дослідження обставин, коли всупереч ст. 368 КПК
України, не були опитані певні свідки, не досліджені докази, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 267 КПК України,
однобічність і неповнота є підставами для скасування постанов.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає необхідним скасувати постанови суду та
прокурора і повернути матеріали для додаткової перевірки.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.365; 366; 382 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
задовольнити частково.

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2007 року, якою залишена без
задоволення скарга ОСОБА_1 і постанову старшого прокурору відділу Генеральної
прокуратури України В.Безуглого про відмову в порушенні кримінальної справи від
19.12.2006 року, скасувати і повернути матеріали для додаткової перевірки.