АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11кп/791/374/13
Головуючий у І інстанції
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Доповідач: Ришкова Н.М.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Херсонської області
в складі:

головуючого судді - Ришкової Н.М.,

суддів - Раєнка В.І.,
Буженко Н.В.,

при секретарі -
Березовському С.В.,

з участю прокурора - Дворецького
О.О.,

обвинуваченого -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальне
провадження за апеляційною скаргою з
доповненнями прокурора на вирок
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 02 жовтня 2013
року щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, який народився та
мешкає в АДРЕСА_1 не працює, раніше
судимий вироком Голопристанського
районного суду Херсонської області від
08.02.2013 року до штрафу в розмірі 850 грн.,

- яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України, та призначено покарання у
виді позбавлення волі строком на три
роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 був
звільнений від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на два роки та покладенням
обов'язків, передбачених ст.76 КК
України.

На підставі ст.71, ч.3 ст.72 КК України
вирок Голопристанського районного
суду Херсонської області від 08.02.2013
року, яким ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.185
КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,
було постановлено виконувати
самостійно.

Міру запобіжного заходу
обвинуваченому ОСОБА_1 - особисте
зобов'язання - залишено без змін до
вступу вироку в законну силу. Вирішено
питання щодо судових витрат,-

Встановила :

Зазаначеним вироком ОСОБА_1 був
визнаний вироком суду винним та
засуджений за те, що він, повторно,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, 14 червня 2013 року, близько
16.00.години, в с.Бехтери
Голопристанського району Херсонської
області, на АДРЕСА_2 умисно, таємно для
оточуючих, з корисливих спонукань
прибув до подвір'я будинку НОМЕР_1, де
шляхом виймання скла з віконної рами
проник до будинку, звідки викрав гроші
в сумі 280 гривень, які належать
потерпілій ОСОБА_2, завдавши останній
матеріальну шкоду на зазначену суму.

На вказаний вирок прокурором подана
апеляційна скарга з доповненнями, в
якій він, не оспорюючи доведеності вини
ОСОБА_1 у вчинені злочину та
кваліфікацію її дій за ч.3 ст.185 КК
України, просить вирок районного суду
скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам
кримінального провадження,
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
обвинуваченого.

Просить постановити новий вирок, яким
ОСОБА_1 засудити за ч.3 ст.185 КК України
та призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки. На
підставі ст.ст.71, 72 КК України вирок
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 08.02.2013 року,
яким ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.185 КК
України до штрафу в розмірі 850 грн.
виконувати самостійно.

На обґрунтування своїх вимог прокурор
посилається на те, що суд не врахував
відомості про особу винного, який має
непогашену судимість за вчинення
аналогічного злочину , штраф за
попереднім вироком не сплатив, за
місцем проживання характеризується
посередньо, злочин вчинив у стані
алкогольного сп'яніння,що свідчить, на
думку прокурора , про підвищену
суспільну небезпеку ОСОБА_1 За таких
обставин суд безпідставно прийшов до
висновку про звільнення ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням.

Іншими учасниками судового розгляду
вирок суду не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу, просив вирок суду скасувати в
частині призначення покарання
обвинуваченому та постановити в цій
частині новий вирок, яким призначити
ОСОБА_1 покарання у виді реального
позбавлення волі строком на 3 роки,
обвинуваченого, який просив вирок суду
залишити без змін, заслухавши сторони в
судових дебатах, під час яких вони
залишилися на попередніх позиціях, в
останньому слові обвинувачений просив
не позбавляти його волі, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга прокурора
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
прокурора щодо невідповідності
призначеного судом покарання з
застосуванням ст.ст. 75,76 КК України
тяжкості злочину та особі
обвинуваченого ОСОБА_1 заслуговують на
увагу.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно (вчинив
крадіжку), повторно, поєднану з
проникненням у житло, чим вчинив
злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК
України.

Кримінальне провадження розглянуто за
правилами ч.3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочині та кваліфікація його дій за ч.3
ст.185 КК України в апеляційній скарзі
прокурором не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне і
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів. Суд,
призначаючи покарання, зобов'язаний
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного та
обставини справи, що пом'якшують і
обтяжують покарання.

За змістом ст.75 КК України при
звільненні засудженого від відбування
покарання суд має враховувати тяжкість
злочину, особу винного та інші
обставини справи, що дають підстави
вважати можливим виправлення
засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої
інстанції при призначенні покарання
ОСОБА_1 із застосуванням ст.75 КК України
зазначених вимог закону дотримався не
повністю.

Так, обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_1
від призначеного покарання у виді
позбавлення волі з випробуванням, суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, характеристику особи
обвинуваченого. Обставин, що
пом'якшують покарання ОСОБА_1 суд не
встановив та визнав обставиною, що
обтяжує покарання обвинуваченого
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Однак, судом не взято до уваги, що
злочин, у вчиненні якого ОСОБА_1
визнаний винним, відноситься до
тяжкого, є умисним, вчинений ним у стані
алкогольного сп'яніння в період
непогашеної судимості за вчинення
іншого умисного аналогічного злочину,
що є обставиною, обтяжуючою покарання ,
та свідчить про систематичність
злочинної діяльності та небажання
стати на шлях виправлення, посередньо
характеризується за місцем проживання.

За таких обставин звільнення ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання
з випробуванням не можна вважати
обґрунтованим, в зв'язку з чим вирок в
частині призначеного покарання
підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч.1
ст.420 КПК України з ухваленням нового
вироку, за яким ОСОБА_1 має бути
призначено покарання у виді реального
відбування позбавлення волі.

Визнання вини ОСОБА_1 в інкримінованому
злочині, про які правильно вказав суд
першої інстанції, дають підстави
колегії суддів призначити йому
покарання в мінімальних межах санкції
ч.3 ст.185 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії
суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК
України та є необхідним і достатнім для
виправлення ОСОБА_1 та попередження
нових злочинів.

В решті вирок має бути залишений без
змін.

Тому апеляційні вимоги прокурора
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 407, 418, п.2 ч. 1 ст. 420
КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора
задовольнити.

Вирок Голопристанського районного
суду Херсонської області від 02 жовтня
2013 року щодо ОСОБА_1 в частині
призначеного покарання скасувати і
ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України
покарання у виді позбавлення волі
строком на три роки .

На підставі ст.71 КК України, за
сукупністю вироків остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки із
поміщенням до кримінально-виконавчої
установи закритого типу, на підставі ч.3
ст.72 КК України вирок
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 08.02.2013 року,
яким ОСОБА_1 засуджений до штрафу в
розмірі 850 грн., виконувати самостійно.

Обрати щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у
виді тримання під вартою, взявши його
під варту з зали суду.

Строк відбування покарання
обчислювати з 23 грудня 2013 року.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом трьох місяців з дня його
проголошення, а засудженим ОСОБА_1 - в
той самий строк з дня вручення йому
копії вироку.

С у д д і : (три підписи)

З оригіналом згідно. Суддя
Н.М.Ришкова