АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Гладія С.В.

суддів
Лясковської В.І., Маліновського О.А.

при секретарі
Лісному О.О.

розглянувши в приміщенні суду в м.
Києві у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вирок Деснянського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013
року у кримінальному провадженні №
0009211 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження,
громадянина України, освіта середня,
не

працюючого,
проживаючого: АДРЕСА_1, не судимого в
силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК
України,

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року

народження,
громадянина України, освіта середня,
не

працюючого,
проживаючого: АДРЕСА_2, раніше
судимого:

- 23.11.2012 року Деснянським районним судом
м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до
покарання у виді штрафу в розмірі 850
грн. Штраф сплачено 23.11. 2012 року,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309
КК України,

за участю прокурора
Глиняного С.В.

обвинувачених ОСОБА_5,
ОСОБА_1

захисника
ОСОБА_2, ОСОБА_3

________________________________

Справа № 11кп/796/719/2013 Категорія: ч. 2 ст. 307
КК

Головуюча у 1-й інстанції: Овсієнко О.Г.
суддя-доповідач в апеляційній
інстанції: ГладійС.В.

В С Т А Н
О В И Л А:

Вироком Деснянського районного
суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року
ОСОБА_5 засуджений: за ч. 2 ст. 309 КК
України до покарання у виді 2 років
позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК
України, із застосуванням ст. 69 КК
України, до покарання у виді 3 років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю. На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим остаточно до
відбуття ОСОБА_5 призначено покарання у
виді 3 (трьох) років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

Цим же вироком ОСОБА_1 засуджений
за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у
виді 2 років позбавлення волі.

Стягнуто на користь держави з
ОСОБА_5 734 грн. 70 коп. та ОСОБА_1 734 грн. 70
коп. процесуальних витрат пов'язаних з
проведенням хімічних експертиз, а
також вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_5
та ОСОБА_1 визнані винуватими у
вчиненні кримінальних правопорушень у
сфері обігу наркотичних засобів, за
наступних обставин.

22 червня 2013 року, у
невстановлений досудовим слідством
час та неустановленої особи, поблизу
станції метро «Бориспільська» в м.
Києві, ОСОБА_5 за гроші в сумі 100 грн., з
метою збуту та для особистого вживання,
незаконно, придбав особливо
небезпечний наркотичний засіб -
канабіс, масою у перерахунку на суху
речовину не менше 19, 14г., яку зберігаючи
при собі, перевіз на громадському
транспорті до будинку АДРЕСА_1, де в той
же день біля 17 годин, частину особливо
небезпечного наркотичного засобу -
канабіс, масою 8, 21 г., незаконно, за 50
грн., збув ОСОБА_1, а останній незаконно,
повторно, для власного вживання,
придбав особливо небезпечний
наркотичний засіб - канабіс, який
зберігав при собі, до вилучення в той же
день біля 17 годин 30 хвилин наркотичного
засобу працівниками міліції. Крім того,
при затриманні ОСОБА_5 в зазначений час,
в нього було виявлено та вилучено решту
наркотичного засобу масою 10, 93 г., який
він зберігав для власного вживання.

В апеляційній скарзі
обвинувачений ОСОБА_1 та його
захисники, без оспорення доведеності
вини та правильності кваліфікації його
дій, просять з урахуванням визнання
вини обвинуваченим, сприяння розкриттю
кримінального правопорушення,
наявності на утриманні сина та матері
похилого віку, яка тяжко хвора, просять
вирок суду в частині призначеного
покарання змінити, або шляхом
застосування ст. 69 КК України перейти
до іншого покарання не пов'язаного з
позбавленням волі чи шляхом
застосування ст. 75 КК України, зі
звільненням від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням.

Заслухавши доповідь судді,
обвинуваченого ОСОБА_1 та його
захисників в обґрунтування поданої
апеляційної скарги, думку
обвинуваченого ОСОБА_5, який апеляційну
скаргу не приносив, разом з тим вважає
призначене йому покарання надто
суворим, прокурора, про законність і
обґрунтованість вироку суду, провівши
судові дебати та вислухавши
обвинувачених в останньому слові,
перевіривши матеріали кримінального
провадження і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги обвинуваченого
ОСОБА_1, однак вважає, що вирок суду
підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 404 КПК
України, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у вчинені
кримінальних правопорушень у сфері
обігу наркотичних засобів
обґрунтований сукупністю досліджених
в судовому засіданні й наведених у
вироку доказів, яким суд дав належну
оцінку та не оспорються сторонами
кримінального провадження.

Повно та об'єктивно встановивши
фактичні обставини у кримінальному
провадженні, суд першої інстанції
вірно дії ОСОБА_1 кваліфікував за ч. 2 ст.
309 КК України, оскільки він незаконно,
повторно, без мети збуту, придбав та
зберігав для власного вживання
наркотичний засіб - канабіс.

Встановивши, що ОСОБА_5 придбавши
особливо небезпечний наркотичний
засіб - канабіс для власного вживання
та з метою збуту, частину з якого збув
ОСОБА_1, суд також обґрунтовано його дії
кваліфікував за ч. 2 ст. 307 КК України.
Однак безпідставно кваліфікував його
дії за ч. 2 ст. 309 КК України, за
кваліфікуючою ознакою вчинення особою,
яка вчинили кримінальне
правопорушення, передбачене ст. 307 КК
України, оскільки за наведених у вироку
обставин одночасного придбання
наркотичного засобу для власного
вживання і для збуту, частину з якого
особа збула, не утворює зазначеної
кваліфікуючої ознаки. У зв'язку з чим
дії ОСОБА_5 підлягають
перекваліфікації з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК
України, а вирок суду в цій частині
зміні в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 та його захисників про
суворість призначеного обвинуваченому
покарання та можливість, з огляду на
наведені в апеляційній скарзі
обставини, його виправлення без
ізоляції від суспільства, то вони не
заслуговують на увагу.

Як вбачається із кримінального
провадження, ОСОБА_1 з 2006 року п'ять
разів притягувався до кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК
України, двічі звільнявся від
відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309
КК України, два рази від відбування
покарання у відповідності до ст. 75 КК
України, та має непогашену судимість у
виді штрафу за вироком Деснянського
районного суду м. Києва від 23 листопада
2012 року, що свідчить про стійку
антисоціальну спрямованість особи
обвинуваченого, а тому суд прийшов до
вірного висновку про неможливість
виправленняОСОБА_1 без ізоляції від
суспільства.

Будь-яких підстав для визнання, у
відповідності до вимог ст. 69 КК України,
обставин наведених у апеляційній
скарзі такими, що істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1
кримінального правопорушення колегією
суддів не встановлено, як і не
встановлено підстав для застосування
до нього 75 КК України, оскільки саме
призначене обвинуваченому покарання
пов'язаного з ізоляцією від
суспільства є необхідним та достатнім
для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Що стосується остаточно
призначеного ОСОБА_5 покарання за
сукупністю злочинів, то воно в повній
мірі відповідає вимогам ст. 65 КК
України, яке обране з урахуванням
тяжкості вчинених кримінальних
правопорушень, даних за його особу, а
також обставин, що пом'якшують
покарання.

Саме за на наявності у ОСОБА_5 ряду
тяжких захворювань, інвалідності,
щирого каяття, суд обґрунтовано
призначив йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК
України із застосуванням ст. 69 КК
України.

Підстав для пом'якшення, як
зазначеного покарання за ч. 2 ст. 307 КК
України, так і за сукупністю злочинів, з
огляду на те, що ОСОБА_5 раніше
притягувався до кримінальної
відповідальності за ст. 307 КК України,
колегія суддів не вбачає навіть за
необхідності перекваліфікації дій
обвинуваченого з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК
України та приведення в цій частині
покарання до вимог закону.

За наведених обставин, апеляційна
скарга обвинуваченого ОСОБА_1 та його
захисників задоволенню не підлягає,
однак вирок суду першої інстанції
підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 404 КК
України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК
України, колегія судів,

П О С Т А Н
О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України
вирок суду змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 2
ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України
та призначити йому покарання за даною
статтею у виді 1 (одного) року
позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, з урахуванням
призначеного йому судом покарання за ч.
2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69
КК України, вважати ОСОБА_5 засудженим
до покарання у виді 3 (трьох) років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

В решті вирок Деснянського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013
року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення, а засудженими в той же
строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді:

ГладійС.В.
Лясковська В.І
МаліновськийО.А.