Справа № 645/7525/14-к
Провадження № 1-в/645/10/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , засуджена вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн., 14 січня 2015 року звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно неї Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року та звільнення її від відбування призначеного судом покарання у виді штрафу.
В обгрунтування клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до дітей вона не позбавлена батьківських прав і, у зв`язку з цим, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, підлягає звільненню від відбування покарання у виді штрафу, призначеного їй вироком суду від 25.12.2014 року, яким затверджено угоду про примирення, укладену між нею та потерпілим ОСОБА_7 та визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який нею вчинено вперше 28 вересня 2013 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році".
В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримала, просила звільнити її від відбування покарання, оскільки злочин вона скоїла вперше, цей злочин відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; вона має двох малолітніх дітей, відносно яких батьківських прав не позбавлена, інших кримінальних правопорушень не скоювала, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, амністія щодо неї не застосовувалась.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення засудженої та прокурора, які вважали клопотання обґрунтованим і просили застосувати до засудженої п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнити її від відбування призначеного покарання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. та стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 44000,00 грн. моральної та матеріальної шкоди
Злочин вчинений ОСОБА_4 28 вересня 2013 року. Згідно вироку та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що вказаний вище злочин ОСОБА_4 вчинено вперше.
Вирок у відношенні ОСОБА_4 набрав законної сили 26 січня 2015 року, призначене останній покарання у виді штрафу станом на 26.01.2015 року не виконане.
Згідно наданих ОСОБА_4 свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.02.2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , якbq народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З довідки Служби у справах дітей Фрунзенського району Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради за № 1056 від 25 липня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 не позбавлялася батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
У відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо: осіб, яких засуджено до покарань у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Вимогами ч. 2 ст. 86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, а також те, що ОСОБА_4 виявила своє бажання про застосування до неї амністії та звільнення її від відбування покарання у виді штрафу як до особи, яка засуджена за необережний злочин, що відповідно до ст. 12 КК України не є особливо тяжким, та яка на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» мала дітей, яким не виповнилося 18 років і по відношенню до цих дітей не позбавлена батьківських прав, суд приходить до висновку про наявність визначених п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Обставини, визначені ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які виключають можливість застосування стосовно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році», відсутні.
Таким чином, суд вважає, що існують всі визначені законом підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу, призначеного їй вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2014 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року, п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн..
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1