Справа № 0603/1483/12
Провадження №5/0603/222/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Дубцова О.В., при секретарі Жмурко В.І., з участю прокурора Сідлецького В.Ю., представника адміністрації ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в Райківській виправній колонії №73 справу за спільним поданням начальника виправної колонії та голови спостережної комісії Бердичівської державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 12.03.2003 року за ч. 2 ст.308. ч. 2 ст. 309, ст.ст. 104, 75 КК України до 5 років позбавленя волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 18.07.2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 17.10.2008 року по відбуттю строку покарання, відбуваючого покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2011 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2011 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 11.02.2011 року; кінець строку 11.08.2012. ОСОБА_2 відбув 2/3 строку покарання 11.02.2012 року.

Відповідно до подання, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_2 зарекомендував себе з позитивної сторони, відбув встановлену законом частину строку, встановлених правил поведінки та розпорядку дня дотримується. За час відбування покарання має 3 заохочення та 2 стягнення, які зняті і погашені у встановленому законом порядку. До праці ставиться сумлінно.

Адміністрація виправної колонії клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого від невідбутої частини покарання, посилаючись на те, що він зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації виправної колонії подання підтримав, охарактеризував засудженого і просить звільнити засудженого ОСОБА_2 умовно-достроково.

Засуджений подання підтримав і просить звільнити його умовно-достроково. При зясуванні ставдення засудженого до скоєного злочину, свою позицію висловлює невпевнено. Про обставини скоєного діяння розповідає неохоче, розкриває їх лише після ряду уточнюючих запитань, намагається замовчити ті з них, які негативно його характеризують. Стверджує, що порушував режим утримання у зв'язку з тим, що спочатку не пристосувався до нього.

Прокурор вважає, що подання не підлягає задоволенню з тих підстав, що співвідношення стягнень і заохочень у засудженого майже однакова, засуджений невпевнено виявляє своє розкаяння, не довів свого виправлення.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, засудженого, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не довів своє виправлення, а тому подання не підлягає задоволенню.

Так, згідно з характеристикою засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.02.2011 року. Під час утримання в УВП (№8) м. Житомир встановлений порядок відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 08.04.2011 року відбуває покарання в Райківській виправній колонії (№73). За час відбування покарання допустив чотири порушення режиму відбування покарання, які виразилися в невиконанні законних вимог адміністрації установи, зберіганні заборонених речей та порушенні розпорядку дня, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до дисциплінарного ізолятора. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований днювальним відділення. За сумлінну поведінку та ставлення до праці тричі заохочувався правами начальника колонії. Відбувши 1 2/3 частини строку покарання у виправній колонії, на думку адміністрації виправної колонії довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 розяснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мякимсудам слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Покарання, відповідно до ст. 50 КК України, має на меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_2 раніше неодноразово притягувася до кримінальної відповідальності, раніше відбував покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно, був добре обізнаний з порядком встановленим у місцях виконання такого покарання, однак, за відносно нетривалий проміжок відбуття покарання за останнім вироком допустив чотири випадки порушення режиму відбування покарання, усі заохочення отримані засудженим від адмінстрації установи безпосередньо перед підготовкою подання про його умовно-дострокове звільнення, незважаючи на відбуття 2/3 призначеного строку покарання, ОСОБА_2 не готовий в повній мірі визнати причини і наслідки скоєного діяння, а також свою провину у його скоєнні, а отже, не довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. 407 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні спільного подання начальника Бердичівської виправної колонії №73 та голови спостережної комісії Бердичівськорайонної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_2 - відмовити за безпідставністю.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Суддя: