28.12.2013 Справа № 367/8108/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Ірпінський міський
суд Київської області у складі :

головуючого судді:
Шумка В.А.

при секретарі :
Григорян Н.Г.

за участю прокурора :
Плиски А.К., Зеленюка Я.О.,Сагей Л.І.

потерпілого:
ОСОБА_1

обвинуваченого:
ОСОБА_2

захисника:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду Київської області
кримінальне провадження № 0002342 за
обвинуваченням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Червоне, Білогірського
району, Хмельницької області,
громадянина України, українця,
працюючого комірником в ПАТ «ДХЛ
Інтернешнл Україна» одруженого, на
утриманні має малолітню дитину 2010 року
народження,зареєстрованого за адресою
АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, не судимого,

у вчинені кримінального
правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286
КК України,-

В С Т А Н
О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_2, порушив
правила безпеки дорожнього руху, що
спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4,
при таких обставинах.

Так, 17.08.2013 року близько 17 години 50
хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи
технічно-справним автомобілем марки
«Шевроле Лачеті», державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить йому,
рухаючись по вул. Леніна в смт.
Гостомелі Київської області на
перехресті з вул. Бучанське Шосе, в
порушення вимог:

- п 1.3 - «учасники дорожнього руху
зобов'язані знати і неухильно
виконувати вимоги правил дорожнього
руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків»;

- п.10.1- «перед початком руху
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху»;

- п.16.13 -«перед поворотом ліворуч і
розворотом водій нерейкового
транспортного засобу зобов'язаний
надати дорогу трамваю попутного
напрямку, а також транспортним засобам,
що рухаються по рівнозначній дорозі по
зустрічній смузі руху прямо або
направо». - Правил дорожнього руху,
затверджених постановою KM України від
10.10.2001 року №1306, здійснював маневр
повороту ліворуч на другорядну дорогу,
тобто на вулицю що зазначена останньою,
де не врахував дорожню обстановку в
результаті чого здійснив виїзд на
зустрічну смугу рух відносно свого
напрямку, де допустив зіткнення з
мотоциклом марки «ИЖ», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4, який рухався
по вул. Леніна в напрямку автомобільної
дороги Київ - Ковель.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, водій мотоцикла марки «ИЖ»,
д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження у вигляді закритих ран
лівої лобно-тім'яної ділянки, масивних
крововиливів у м'які тканини голови,
переломів склепіння і основи черепа,
забою головного мозку, розповсюджений
субарахноїдальний крововилив та
субдуральна гематома близько 50 мл., над
правою півкулею головного мозку. Забою
лівої легені і калитки, крововиливу у
м'які тканини лобково-тазової ділянки
справа, синців і саден тулуба та
кінцівок, які згідно висновку експерта
№ 267 від 23.08.2013 відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб,
як небезпечні для життя на час
заподіяння і з безпосередньою причиною
настання смерті знаходяться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку

Невиконання водієм ОСОБА_2, вказаних
вимог Правил дорожнього руху України,
знаходиться в прямому причинному
зв'язку з наслідками ДТП, внаслідок
якої потерпілий ОСОБА_4, від отриманих
тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року в Ірпінській міській лікарні.

Органом досудового
розслідування, дії обвинуваченого
ОСОБА_2, кваліфіковано, як вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2, свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченому ч.2 ст. 286
КК України визнав в повному обсязі і
пояснив, що 17.08.2013 року приблизно о 17
годині 45 хвилин на власному автомобілі
марки «Шевроле Лачеті» рухавсі в смт.
Гостомель по вул. Леніна. Доїхавши до
перехрестя вулиці Леніна з вулицею
Бучанське шосе, включив лівий сигнал
повороту, зупинившись безпосередньо
перед перехрестям з метою здійснити
поворот на ліво на вул. Бучанське шосе.
Деякий проміжок часу він стояв на
перехресті та пропускав зустрічний
транспорт. Перед тим, як повернути на
ліво, він побачив, що по смузі
пішохідного переходу, проїзну частину
вул. Леніна, проходить пішохід, він
подумав, що перед пішохідним переходом
транспорт зупиниться і здійснив лівий
поворот, в цей час помітив
мотоцикліста, який рухався в
зустрічній полосі його напрямку, він
раптово зупинив автомобіль, проте
зіткнення уникнути не вдалось.
Зіткнення відбулося на смузі руху
мотоцикліста. Після ДТП він намагався
викликати потерпілому швидку допомогу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1,
визнає частково, оскільки не всі вони
підтверджуються документально на суму
24184 грн. Не визнає витрати пов'язані по
встановленню пам'ятника покійному,
столика і оградки на кладовищі в сумі
20000 грн., та 2000 гривень на одяг
покійному. Також не визнає вимоги, що
стосуються моральної шкоди. Вказує, що
на його утриманні знаходиться
малолітня дитина 2010 року народження,
він декілька разів направляв поштовим
переводом потерпілому кошти в сумі 1000
та 2000 гривень, проте потерпілий
відмовився їх прийняти. Також його
родичі декілька разів зустрічалися з
потерпілим щодо питань матеріальної
допомоги, але останній відмовився від
матеріальної допомоги, а в суді заявив
цивільний позов. В скоєному щиро
кається, просить не позбавляти його
волі.

Потерпілий ОСОБА_1, в судовому
засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_4,
був його сином. 17.08.2013 року близько 18.00
години він перебував в дома. В цей час
до нього приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_5, які
повідомили, що його син ОСОБА_6
потрапив в ДТП. Після цього він поїхав
на місце ДТП, а саме на перехрестя вул.
Леніна та вул. Бучанське Шосе в смт.
Гостомель, де побачив пошкоджений
автомобіль та свій мотоцикл «ИЖ». Його
сина ОСОБА_6 на місці ДТП не було, йому
сказали, що ОСОБА_4 відвезли в лікарню.
Після цього він поїхав в лікарню де
дізнався, що його син знаходиться в
реанімаційному відділені без
свідомості. ІНФОРМАЦІЯ_2 року його син
ОСОБА_6 помер в лікарні. Також, запевнив,
що ОСОБА_2, по питанню допомоги для
лікування сина до нього не звертався.
17.08. 2013 року після смерті ОСОБА_6
допомоги від ОСОБА_2, не надходило.
Вказує на те, що до нього приходили
родичі ОСОБА_2, проте він від їх
допомоги він відмовився, так як вона
була не значною і не покривала тих
матеріальних витрат, які вони понесли з
дружиною.

Цивільний позов підтримує в повному
обсязі. Наполягає на призначення
покарання обвинуваченому пов'язаного
з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, суду пояснив, що в літку 2013 року,
точної дати коли сталося ДТП він не
пам'ятає, він їхав на своєму автомобілі
по вул. Бучанське Шосе в смт. Гостомель
в напрямку вул. Леніна. Коли виїхав на
перехрестя, перед поворотом праворуч
на вул. Леніна, він помітив автомобіль
«Шевроле Лачетті», який пропускав
зустрічні автомобілі щоб здійснити
поворот ліворуч на вул. Бучанське Шосе,
яка є другорядною дорогою. Після того,
як дане перехрестя закінчували
проїжджати автомобілі, він побачив, що
в цій смузі руху в напрямку перехрестя
їде мотоцикл марки «ИЖ», який перед
пішохідним переходом, який знаходиться
на відстані приблизно 20 метрів перед
перехрестям, зменшив швидкість, а коли
проїхав пішохідний перехід почав
набирати швидкість, в цей час
автомобіль «Шевроле Лачетті» розпочав
здійснювати маневр повороту ліворуч на
вул. Бучанське Шосе і виїхав на
зустрічну смугу по якій рухався
мотоцикл, після чого відбулося
зіткнення зазначений транспортних
засобів. Зіткнення відбулося передньою
частиною мотоцикла та із передньою
часиною автомобіля. Після зіткнення
мотоцикл впав на асфальт біля машини, а
його водій відлетів від місця ДТП на 5
метрів, автомобіль «Шевроле Лачетті»
після зіткнення зупинився. Автомобіль
«Шевроле Лачетті» частково виїхав на
смугу руху мотоцикла. Також вказує на
те, що відразу, коли сталося ДТП, водій
автомобіля «Шевроле Лачетті» до
потерпілого не підійшов і швидку
медичного допомогу не викликав, а
говорив з кимось по телефону про те, що
він потрапив в ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, суду пояснив, що в літку 2013 року,
точної дати він не пам'ятає, він разом з
ОСОБА_2, їхали на автомобілі «Шевроле
Лачетті». Під'їхавши до перехрестя вул.
Леніна та вул. Бучанське Шосе, ОСОБА_2,
включив покажчик лівого повороту,
зупинив автомобіль та почав пропускати
зустрічний транспорт. Коли зустрічні
машини проїхали, ОСОБА_2, почав
виконувати маневр лівого повороту і в
цей час в автомобіль, в якому вони
рухались в'їхав мотоцикл марки «ИЖ»,
водій мотоцикла перелетів через
автомобіль «Шевроле Лачетті» і впав на
асфальт. Вказує на те, що ОСОБА_2,
викликав швидку допомогу та дав людям,
які надавали потерпілому медичну
допомогу аптечку.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9, суду пояснила, що в літку 2013
року, точної дати не пам'ятає, вона на
знаходилась на автобусній зупинці, яка
знаходиться в смт. Гостомаль по вул.
Леніна. Стоячи на зупинці вона помітила
як їде автомобіль шевроле чорного
кольору, на деякий час вона
відвернулася і почала який удар і крик
жінки про виклик швидкої медичної
допомоги. Коли вона повернулась в
сторону звідки відбувся удар, помітила,
що на перехресті стоїть автомобіль
шевроле, біля нього на асфальті лежить
мотоцикл, а неподалік також на асфальті
лежить людина. Вказує на те, що після
зіткнення водій автомобіля вийшов з
машини і почав роздивлятися
пошкодження свого автомобіля. Медичну
допомогу водію мотоцикла надавали
сторонні люди, які були на автобусній
зупинці та водії транспортних засобів,
що зупинилися. Водій автомобіля
шевроле медичної допомоги не надавав.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_10, суду пояснила, що коли
саме сталося ДТП вона не пам'ятає, також
вона не бачила самого зіткнення, так як
перебувала за місцем своєї роботи в
аптеці. Після того як почула удар
вибігла на вулицю і побачила машину
шевроле, в машині сидів водій, а ОСОБА_4,
якого вона знала, лежав неподалік
автомобіля і був весь в крові. Вона
взяла з аптеки медикаменти і побігла
надавати медичну допомогу. Вказує на
те, що водій автомобіля до проїзду
швидкої допомоги до потерпілого ОСОБА_6
не підходив. Також повідомила, що
автомобіль шевроле стояв частково на
зустрічній смузі.

Заслухавши пояснення учасників
судового провадження, свідків,
дослідивши зібрані в справі докази,
висновки експертів, незважаючи на
визнання обвинуваченим ОСОБА_2, своєї
вини, його вина у скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення підтверджується
сукупністю наступних, перевірених і
досліджених судом доказів, які є
належними, допустимими, достовірними,
достатніми та взаємопов'язаними для
прийняття відповідного процесуального
рішення.

Відповідно до висновку експерта №267
від 23.08.2013 року на тілі трупа ОСОБА_4,
мали місце тілесні ушкодження у
вигляді закритих ран лівої
лобно-тім'яної ділянки, масивних
крововиливів у м'які тканини голови,
переломів склепіння і основи черепа,
забою головного мозку, розповсюджений
субарахноїдальний крововилив та
субдуральна гематома близько 50 мл., над
правою півкулею головного мозку. Забою
лівої легені і калитки, крововиливу у
м'які тканини лобково-тазової ділянки
справа, синців і саден тулуба та
кінцівок, які відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб,
як небезпечні для життя на час
заподіяння і з безпосередньою причиною
настання смерті знаходяться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку.
Зазначені ушкодження могли утворитися
під час ДТП, за обставин і в строк, що
вказані в постанові.

Відповідно до висновку експерта №863А
від 28.10.2013 року автомобіль марки
«Шевроле Лачетті» державний номерний
знак НОМЕР_1, на момент огляду,
знаходився в працездатному стані,
несправності, що могли б викликати
погіршення або відмову в роботі
рульового керування, гальмівної
системи та елементи підвіски не
виявлено.

Відповідно до висновку експерта №812А
від 22.10.2013 року в заданій
дорожно-транспортній ситуації, водій
«Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 повинен
був діяти відповідно до вимог п.п.16.13 та
п.10.1 Правил дорожнього руху. За даних
обставин, технічна можливість
уникнення зіткнення з мотоциклом «ИЖ»
водієм автомобіля «Шевроле Лачетті»
полягала у виконанні вимог п.п.16.13. та 10.1
Правил Дорожньгго руху, тобто при
виконанні даних вимог водій автомобіля
«Шевроле Лачетті» мав технічну
можливість попередити зіткнення з
мотоциклом «ИЖ», на що у нього не було
перешкод технічного характеру.

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що обвинувачений ОСОБА_2, своїми
умисними діями, які виразилися в
порушенні правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило смерть
потерпілого вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК
України.

Вирішуючи питання про вид та міру
покарання обвинуваченому, суд приймає
до уваги ступінь тяжкості скоєного ним
кримінального правопорушення, яке
згідно зі ст.12 КК України відноситься
до категорії тяжких злочинів,
відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих
обставин, особу винного.

Як особа, ОСОБА_2, по місцю
проживання та роботи характеризується
позитивно, на обліку у лікаря-нарколога
та психіатра не перебуває, раніше не
судимий, одружений, має на утриманні
малолітню дитину 2010 року народження та
матір похилого віку, не відшкодував
заподіяну потерпілому шкоду, його
поведінку після вчинення злочину, що
вказує на його байдуже ставлення до
наслідків вчиненого ним кримінального
правопорушення.

Обставинами, що пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2, судом
не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, відповідно до
ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не вбачає в поведінці ОСОБА_2,
щирого каяття, як пом'якшуючою
обставиною, оскільки щире каяття
ґрунтується на належній критичній
оцінці особою своєї протиправної
поведінки, характеризується бажанням
виправити ситуацію, що склалася, а
також готовністю підлягати
кримінальній відповідальності.

Так, у суду є підстави вважати, що
обвинувачений ОСОБА_2, не достатньо
покаявся у вчиненому злочині, не щиро
бажає спокутувати свою провину перед
потерпілим, виправляти свою поведінку.
В судовому засіданні обвинувачений
цивільний позов визнав в частині
матеріальної шкоди визнав частко,
попросив вибачення в потерпілого лише
в судовому засіданні, що свідчить про
його нещирість, а лише бажання уникнути
кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи тяжкість
вчиненого кримінального
правопорушення, відсутність
пом'якшуючих та обтяжуючих покарання
обставин, особу винного, суд вважає за
можливе призначити ОСОБА_2, такий вид
основного покарання, як позбавлення
волі, так як вважає, що його виправлення
і перевиховання не можливе без
ізоляції від суспільства, що на думку
суду відповідатиме меті покарання,
гуманності, справедливості і не
потягне за собою порушення засад
виваженості, що включає наявність
розумного балансу між завищуваними
інтересами суспільства та правами
особи, яка притягується до
кримінальної відповідальності і
захистом інтересів потерпілого, який
наполягав на застосуванні у відношенні
обвинуваченого покарання у вигляді
позбавлення волі.

Також, санкція ч.2 ст. 286 КК України
передбачає такий вид додаткового
покарання як позбавлення права
керувати транспортними засобами, яке
суд вважає за необхідне застосувати до
обвинуваченого ОСОБА_2, у зв'язку з не
усвідомленням ним наслідків вчиненого
кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2, позовні
вимоги ОСОБА_1, визнав частково.

Заслухавши показання обвинуваченого
та потерпілого, дослідивши докази, які
містяться в матеріалах кримінального
провадження, суд дійшов до висновку, що
цивільний позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України,
цивільний позов у кримінальному
провадженні розглядається судом за
правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що
виникли у зв'язку з цивільним позовом,
цим Кодексом не врегульовані, до них
застосовуються норми Цивільного
процесуального кодексу України за
умови, що вони не суперечать засадам
кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України
шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1201 ЦК України
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати.
Потерпілим ОСОБА_1, було документально
підтверджено матеріальні витрати на
суму 24184 гривні, а тому суд позовну
вимогу про відшкодування матеріальних
збитків задовольняє частково.

Що стосується відшкодування
моральної шкоди, то відповідно до ст. 23
ч. 3 ЦК України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначені
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Виходячи з вказаної норми, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню, а саме на суму 100000 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі
з позбавленням права керування
транспортними засобами строком на 3
(три) роки.

Відповідно до положень ст.72
КК України додаткове покарання у
вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 3
(три) роки - виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 24184
(двадцять чотири тисячі сто вісімдесят
чотири) гривень у відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
100000 (сто тисяч) гривень у відшкодування
моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до
вступу вироку в законну силу обрати
тримання під вартою в взявши його під
варту в залі суду утримувати в
Управлінні Державній пенітенціарній
службі України в м. Києві та Київській
області.

Вирок суду може бути
оскаржений до Апеляційного суду
Київської області протягом 30 днів з
моменту його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: В. А. Шумко