Справа № 11 - 351/2007 рік Головуючий у 1 -й інстанції: Шаманська Н.О.
Категорія: ст. 368 ч. 2 КК України Доповідач апеляційної інстанції: Губа О.О.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня
2007 року колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Губи О.О.

суддів: Гребенюк В. І., Тимошевського В. П.

при секретарі: Татаровій С Е., Ішутко В.М.

за участю прокурора: Земляного В.М., Багірової В.
А.

захисника: ОСОБА_1

засуджених: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва на вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 лютого 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Марганця Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні 1
неповнолітню дитину, який проживає по АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 368 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади і займатися
діяльністю, пов'язаною з організаційно-розпорядницькими й адміністративно-господарськими функціями на 3
роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та
на нього покладено певні обов'язки на
підставі пп. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

2

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ворожба Білопольського району, Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, який проживає по АДРЕСА_2, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст.
368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади і займатися
діяльністю, пов'язаною з організаційно-розпорядницькими й адміністративно-господарськими функціями на З
роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та
на нього покладено певні обов'язки на
підставі пп.. 2, 3, 4ст. 76 КК України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними в отриманні хабарів за таких
обставин.

З 30 листопада
1998 року ОСОБА_2 займав посаду начальника
залізничної станції Миколаїв - вантажний Одеської залізниці та був службовою особою. У відповідності з
посадовою інструкцією до прав і
обов'язків ОСОБА_2 входило: вирішення питань по діяльності станції; організація її роботи на основі
раціональнішого використовування технологічного
процесу; укладення договорів; організація і контроль виконання виробничо-технічних операцій, технічний
і комерційний огляд вагонів, здійснення контролю за виконанням працівниками
службових обов'язків, контроль за
виконанням вантажовідправниками і вантажоодержувачами
правил перевезення, технічних умов перевезення, кріплення вантажів,
виданні розпоряджень з питань забезпечення роботи
станції; виданні наказів і розпоряджень; перевід і звільнення працівників
станції і т.д. Через очолювану їм станцію проходив значний по об'єму обіг комерційних вантажів для
відправників-одержувачів. Своєчасна
і безперешкодна подача та прибирання вагонів, їх завантаження і розвантаження, оформлення перевізних документів
і інші питання, пов'язані з проходженням їх через станцію, а також
складність нормативних вимог ДП
"Укрзалізниця" та Міністерства транспорту України використовувались в своїх інтересах
ОСОБА_2, який у період з 21 березня
по 20 травня 2005 року одержував хабарі від суб'єктів підприємницької діяльності - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

3

ОСОБА_4, будучи директором приватного підприємства "Макс-Р", а також представником від приватних підприємств
"Аладі "Жадор" і
"Спецметресурси", та розуміючи, що ОСОБА_2 через свою посаду може як
перешкоджати подачі вагонів під завантаження та їх відправці, так і сприяти в швидкій відправці, прийманні, завантаженні і
розвантаженні вантажів на станції і оформлення документів, пропонував ОСОБА_2
хабарі за його сприяння в роботі без перебоїв з питань подачі та прибирання
вагонів.

ОСОБА_2 в своєму службовому кабінеті, за адресою: м. Миколаїв, Привокзальна площа, 1, неодноразово одержував від ОСОБА_4
хабарі за раніше відправлені піввагони, завантажені
металобрухтом:

·
21 березня 2005 року - хабар у
розмірі 1200 гривень за 8 раніше відправлених піввагонів;

·
26 квітня 2005
року - хабар
у розмірі 600 гривень
за 4 відправлених піввагона;

·
28 квітня 2005
року - хабар
у розмірі 600 гривень за 4 відправлених піввагона;

·
30 квітня 2005
року - хабар у розмірі 2400
гривень за 8 відправлених
піввагонів;

·
6 травня 2005
року - хабар
у розмірі 400
гривень за 2 відправлених
піввагона;

·
20 травня 2005
року - хабар у розмірі 400
гривень за 2 відправлених раніше піввагона.

Таким чином, у
зазначений період ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_4
хабарів на загальну суму 5600 гривень.

ОСОБА_5, працюючи менеджером ТОВ ПФК "Макс - Ойл", у
березні-квітні 2005 року здійснював завантаження металобрухту у вагони і
відправку їх із станції Миколаїв - вантажний.

14 квітня 2005 року, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 хабар за його сприяння в роботі без перебоїв з питань подачі і
прибирання вагонів.

У той же день, у своєму службовому кабінеті ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_5 хабар в сумі 300 гривень, за відправку без
перешкод піввагонів і сприяння у швидкій
відправці, прийманні, навантаженні і розвантаженні вантажів на станції і
оформленні документів.

2 травня 2005 року, ОСОБА_2 в коридорі перед своїм службовим кабінетом, одержав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 1500
гривень за 5 відправлених піввагонів з металобрухтом.

4

Таким чином, ОСОБА_2 одержав хабар від ОСОБА_5 на загальну суму
1800 грн.

ОСОБА_6, працюючи начальником цеху АОЗТ НОП "Втормет", 29 квітня 2005 року запропонував ОСОБА_2 хабар у розмірі 200 гривень за його сприяння в роботі без перебоїв
з питань подачі і прибирання вагонів АОЗТ
НОП "Втормет" і цього дня ОСОБА_2 в своєму службовому кабінеті, одержав від ОСОБА_6 хабар в
сумі 200 грн.

19 травня 2005 року ОСОБА_2 в своєму службовому кабінеті також одержав від ОСОБА_6 хабар в сумі 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 одержав хабар від ОСОБА_6 на загальну суму
500 гривень.

З 25 травня 1999 року ОСОБА_3, займаючи посаду заступника начальника станції Миколаїв - вантажний по вантажній і
комерційній роботі та будучи службовою особою, в період з 1 січня по
20 травня 2005 року одержував хабарі від
ОСОБА_7, менеджера ТОВ "Тонмет", головним видом діяльності якого були операції з металобрухтом.

У зазначений період, точніше час встановити в ході досудового слідства не вдалося, ОСОБА_7 у декілька прийомів передав
ОСОБА_3 у службовому кабінеті останнього за адресою: м. Миколаїв, Привокзальна площа, 1, а також на прилеглій території
станції хабарі за відправлені 7 піввагонів на загальну суму 2100 грн.,
виходячи із розрахунку 300 грн. за один піввагон.

В апеляції старший помічник прокурора Заводського району м. Миколаєва просить вирок суду скасувати за безпідставним
виключенням ряду епізодів обвинувачення обом
засудженим та надмірно м'яким покаранням і постановити свій вирок, яким
призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з
позбавленням права займати посади і займатися
діяльністю, пов'язаною з організаційно-розпорядницькими й
адміністративно-господарськими функціями строком на 3 роки, з
конфіскацією ХЛ частини належного йому майна; засудженому ОСОБА_3 - збільшити іспитовий строк до З років, залишивши покарання призначене судом. Крім того,
судом також необгрунтовано виключені із
обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такі кваліфікуючі ознаки, як
попередня змова групою осіб і вимагання хабара. В апеляції зазначається, що
суд не взяв до уваги показання свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на досудовому слідстві про вимагання хабара засудженими та вчинення злочину
групою осіб, пояснення ОСОБА_3 На думку апелянта, є доведеним
обвинувачення за епізодами,
які виключені
судом з

5

обвинувачення, просить їх
інкримінувати засудженим та доповнити кваліфікацію вчиненого ними злочину
кваліфікуючою ознакою -отримання хабара за
попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара. Крім того, апелянт вважає, що суд, призначаючи покарання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, лише перерахував пом'якшуючі обставини і не зазначив при
цьому, які обставини він вважає достатніми
для застосування ст. 69 КК та ст. 75 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 25 квітня
2006 року вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за апеляціями старшого помічника прокурора
Заводського району м. Микоаєва, засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах
захисника ОСОБА_9 залишений без зміни.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 8 лютого 2007 року зазначена
ухвала апеляційного суду скасована, а
кримінальна справа відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3
направлена на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши
доповідь судді, представників державного обвинувачення,
підтримавших апеляцію старшого помічника прокурора Заводського району м.
Миколаєва в повному обсязі, пояснення засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_1 в інтересах останнього, які заперечували проти задоволення зазначеної
апеляції та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи,
провівши судове слідство та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з постановами від 20.10.2005 року про притягнення ОСОБА_2 (т. 2
а.с. 284 - 294) та ОСОБА_3 (т. 2 а.с 258 - 264) як обвинувачених, органами досудового слідства їм було пред'явлене обвинувачення в числі епізодів, також і епізоди,
які суд першої інстанції виключив з обвинувачення.

Зазначене обвинувачення в повному обсязі підтримувалося прокурором в судовому засіданні і від нього ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 захищалися в суді першої інстанції.

Під час судового слідства колегія суддів встановила наступне.

21.04.2005 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3, згідно розробленого плану, запросив до себе в кабінет
ОСОБА_5 і в категоричній формі пред'явив
останньому претензію з приводу того, що

6

вимоги
проходження відправлених його підприємством напіввагонів не відповідають нормативам "Укрзалізниці", а саме
напіввагони, які відправляються ним з металобрухтом, прямують до станції
одержувача без супроводу озброєної охорони.
При цьому ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_5, що якщо він
в подальшому хоче займатися підприємницькою діяльністю на станції Миколаїв - вантажний, то повинен прийняти ті умови,
які йому пред'явить ОСОБА_3

Після цієї розмови з ОСОБА_2 в цей же день ОСОБА_5 мав розмову з ОСОБА_3, в ході якої останній повідомив, що
сума за один відправлений напіввагон буде
становити 300 грн., які необхідно передавати йому або ОСОБА_2. Крім того,
ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_5, що буде сприяти підприємницькій діяльності
останнього.

Приблизно 23-24 квітня 2005 року (більш точну дату встановити не представилося можливим) ОСОБА_3 біля магазину "Бренд"
поряд адміністративної
будівлі станції Миколаїв по вул. Новозаводській, 5 в м. Миколаєві за попередньої змовою з ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 хабар в сумі 200 доларів США, що за курсом НБУ складає
1010 грн. за З відправлених напіввагони з
металобрухтом. Отриманий від ОСОБА_5 хабар,
ОСОБА_3, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_2, передав
останньому.

2 травня 2005 року, ОСОБА_2: за попередньою змовою с ОСОБА_3 в коридорі перед своїм службовим кабінетом, одержав від
ОСОБА_5 хабар у розмірі 1500 грн. за 5
відправлених піввагонів з металобрухтом.

Крім того, 6.04.2005 року ОСОБА_2, який є службовою особою, всупереч інтересам служби, в своєму службовому кабінеті
на площі Привокзальній, 1 в м. Миколаєві
отримав від ОСОБА_8 хабар в сумі 250 грн. за сприяння в роботі без
перебоїв з питання подачі вагонів, розвантаження
і прибирання вагонів фірмою "Шилінг", де ОСОБА_8 займав
посаду заступника начальника.

Так, із пояснень свідка ОСОБА_5 на досудовому слідстві вбачається, що 14 квітня та 2 травня 2005 року він передав ОСОБА_2
відповідно 300 грн. та 1500 грн. в якості хабара за
забезпечення начальником станції безперебійної роботи з вантажами
металобрухту ТОВ "Макс-Ойл". Також свідок пояснив, що 23-24 квітня 2005 року він передав ОСОБА_3 200 доларів США двома купюрами по 100 доларів, за 3 вагона,
які він загрузив і відправив. Гроші передав біля
магазину "Бренд", який розташований напроти станції Миколаїв - вантажний Крім того,
02.05.2005 року передав хабар ОСОБА_2 1500 грн. купюрами по
100 грн., за 5 вагонів. Гроші вручив ОСОБА_2 в
коридорі біля його кабінету. ОСОБА_3 в той день не було на роботі,
оскільки був вихідний.

7

Таким чином, протягом 23-24 квітня та 2 травня 2005 року він за відправлені зі станції Миколаїв - вантажний вагони з
металобрухтом, за це передав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1500
грн. і 200 доларів США (т. 2 лід. 192-195).

Крім того, із матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_5 наведені пояснення на досудовому слідстві підтверджує,
про що свідчить телеграма від його імені (т. 2 а.с. 380).

Зазначені пояснення ОСОБА_5 підтверджуються даними протоколу здійснення
візуального спостереження від 13.06.2005 року, фото таблицею до протоколу спостереження, відеозаписом зустрічей і розмов,
при яких ОСОБА_2 одержував хабарі
(т.2 л.д. 76-84), та змістом протоколів перегляду ОСОБА_5 відеозапису
(т.2 ах. 191), після чого свідок підтвердив, що його зустрічі та розмови з
ОСОБА_2 та передача останньому хабарів дійсно мали місце Що стосується
виключення судом першої інстанції" із обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
епізоду від 23-24 квітня 2005 року, то колегія суддів вважає, що він виключений
необгрунтовано. А також судом першої інстанції необгрунтовано виключений епізод від 2.05.2005 року із обвинувачення ОСОБА_3

ОСОБА_3 на досудовому слідстві давав також пояснення, що від директора
фірми "Макс-ойл" ОСОБА_5 отримував гроші, які в подальшому передав
ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 38-40, т. 2 а.с. 266-268).

Наведені пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 узгоджуються між собою і підтверджуються іншими доказами, перевіреними
колегією суддів.

Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначений хабар отримали за попередньою змовою групою осіб, вбачається із даних
протоколу здійснення візуального спостереження від
13.06.2005 року (т. 2 а.с. 76-84), оскільки питання відносно додаткової оплати ОСОБА_5 наданих тому вагонів для відправки
ваганів з металобрухтом обговорювалося ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21.04.2005 року. ОСОБА_2 після розмови зі ОСОБА_5 відносно
відправки вагонів, направив останнього до ОСОБА_3, а потім останній розповів ОСОБА_2 про свою розмову зі
ОСОБА_5

Також, свідок ОСОБА_9 - товарний
касир ст. Миколаїв-вантажний суду першої інстанції пояснила, що у 2005 році за
вказівками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в документах
на металобрухт, належний фірмам "Втормет" та
"Макс-Ойл", вона проставляла штемпелем заднє число в четвертому
примірнику залізничної накладної-квитанції про прийом вантажу до відправлення.

8

Свідок ОСОБА_10
- товарний касир ст. Миколаїв - вантажний суду першої інстанції пояснила, що у 2005 році при оформленні документів на
відправку металобрухту, належного фірмам "Втормет" та
"Макс-Ойл" вона отримувала вказівки від ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проставляти
штемпелем заднє число в четвертому примірнику залізничної накладної-квитанції
про прийом вантажу до відправлення. При цьому в першому, другому та третьому примірниках накладної вона проставляла
реальну дату оформлення документів.
Такі вказівки поступали як по телефону, так і безпосередньо в касі.

Свідок ОСОБА_11 - старший приймальник-здавальник ст. Миколаш-вантажний
також суду першої інстанції пояснила, що у 2005 році при
обслуговуванні піввагонів з металобрухтом, які відправлялись підприємствами "Аля" та
"Макс-Ойл", за вказівками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вносила у вагонні листи відомості, які не
відповідали дійсності.

Факти діяльності
приватних підприємств "Аля", "Жадор",
"Спецметресурси", "Трансбуд" та ТОВ "Макс-Ойл" на
ст. Миколаїв-вантажний весною 2005 року підтверджено актом ревізії КРС Одеської
залізниці від 24.06.2005 року. Цим же актом встановлені чисельні порушення у документації станції вантажів з
металобрухтом, який належав вказаним підприємствам.

Оцінивши всі
докази за епізодами від 23-24 квітня та 2 травня 2005 року в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що дійсно зазначені суми хабарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_5 за попередньою змовою,
а тому виключені вони необгрунтовано.

Також судом першої інстанції необгрунтовано виключений епізод від 6 квітня 2005 року щодо того, що ОСОБА_8 передав ОСОБА_2
хабар у розмірі 250 грн.

Так, з пояснень
ОСОБА_8 на досудовому слідстві (т. 2 а.с. 200-201),
перевірених колегією суддів, вбачається, що 6 квітня 2005 року він, як заступник
директора фірми "Шилінг", передав ОСОБА_2 хабар у розмірі 250 грн. в його службовому кабінеті. Хабар він
передав для гадтримання добрих стосунків та своєчасне розвантаження
вагонів вказаної фірми на станції
Миколаїв-вантажний, а також за те, щоб не було на майбутнє ніяких перешкод
з боку керівництва станції щодо вагонів фірми, які будуть поступати на станцію.

Наведені пояснення ОСОБА_8 узгоджуються з даними протоколу здійснення
візуального спостереження із застосуванням оперативно-технічних засобів від 13.06.2005 року з якого вбачається, що ОСОБА_8 передав
ОСОБА_2 гроші в конверті (т. 2 ас. 93).

9

Висновки суду першої інстанції про виключення цього епізоду з обвинувачення ОСОБА_2 є необфунтованими, оскільки
наведені пояснення ОСОБА_8 свідчать про те, що він
передав ОСОБА_2 хабар не за відправку вагонів, а для
підтримання добрих стосунків та для сприяння фірмі "Шилінг" при відправленні вагонів з вантажем, які фірма
мала намір транспортувати через цю станцію.

Колегія суддів, провівши судове слідство, дослідивши докази, взявши до уваги докази, досліджені судом першої шетанції, дійшла
висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в отриманні хабара від ОСОБА_5 23-24 квітня, 2 травня 2005 року,
а також про доведеність вини і ОСОБА_2 в отриманні
хабара від ОСОБА_8 06.04.2005 року

На підставі
наведеного, колегія суддів визнає ОСОБА_2 та ОСОБА_3
винними в одержанні хабара службовою особою за попередньою змовою групою осіб повторно. В зв'язку з цим, обсяг обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід збільшити в
частині епізодів отримання хабаря
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою
групою осіб 23-24 квітня, 2 травня 2005 року, а також отримання хабара особисто ОСОБА_2 6 квітня 2005 року в
межах, як воно було пред'явлене
органами досудового слідства і підтримане прокурором в судовому
засіданні.

Всі дії, вчинені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (які є службовими особами і
займають відповідальне становище - ст. 25 "Закону про державну службу") згідно з їх
обвинуваченням, пов'язані з одержанням хабара, колегія суддів кваліфікує за ст.
368 ч. 2 КК України як одержання хабара
службовою особою за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Разом з тим, на
думку колегії суддів, суд першої шетанції обґрунтовано
виключив таку кваліфікуючу ознаку, як одержання хабара поєднане з його вимаганням, оскільки це не
гадтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні як судом першої
інстанції, так і колегією суддів.
Тому апеляція в цій частині задоволенню не підлягає.

Водночас колегія суддів вважає, що судом першої шетанції обґрунтовано виключено з обвинувачення, інкримінованого
ОСОБА_2, отримання останнім 16 травня 2005 року від ОСОБА_4 хабара у розмірі 800 грн.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2, підтверджуючи отримання грошей від ОСОБА_4, в той же час категорично не визнавав
отримання грошей від ОСОБА_4 поза своїм службовим кабінетом за епізодом від 16.05.2005
року.

10

Свідок ОСОБА_4 також категорично заперечував, що 16.05.2005 року він передав ОСОБА_2 800 грн. за відправку 4 вагонів
з металоломом на площі, біля будівлі вокзалу.

А тому суперечливі пояснення щодо цього лише ОСОБА_4 на досудовому
слідстві, колегія суддів не може покласти в основу обвинувального вироку, оскільки в суді він від цих пояснень відмовився,
а інших доказів, які б
підтверджували обвинувачення за зазначеним епізодом органом досудового
слідства не надано.

За таких обставин, колегія суддів визнає неправильними висновки суду
першої інстанції про виключення зазначених епізодів та кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. А тому вважає, що вирок суду з вище вказаних
підстав відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3
скасувати на підставі ч. 1 п. 1 ст. 378 КПК України та постановити свій вирок у
зв'язку із збільшенням обсягу обвинувачення

При призначенні покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 колегія суддів відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом'якшують
покарання, а саме: ОСОБА_3 - щире каяття у скоєному, вчинення злочину уперше;
ОСОБА_2 - вчинення злочину уперше та стан
його здоров'я. Крім того, колегія суддів враховує дані про особу
відносно ОСОБА_2 - виключно позитивні характеристики
за місцем роботи, а також те, що він має на утриманні неповнолітню дочку, 1990 року народження; ОСОБА_3 - позитивну характеристику за місцем роботи, а також те, що має на
утриманні матір похилого віку, яка за станом
здоров'я потребує постійного стороннього догляду, сина
студента та стан здоров'я самого ОСОБА_3

Хоча ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинено тяжкий злочин, але беручи до уваги, що після постановления вироку судом
першої інстанції з'явилися суттєві зміни щодо осіб засуджених, а саме:
засуджені звільнилися з роботи зі станції
Миколаїв - вантажний і не мають ніякого відношення до вказаної станції, кожен з них має інше місце роботи, за якими характеризуються позитивно, а також
позитивно характеризуються за місцем
свого проживання, стан їх здоров'я, виконували покладені на них вироком суду першої інстанції, передбачені
ст. 76 КК України, забов'язання, з моменту вчинення злочину пройшов
значний час, протягом якого вони не
вчинювали ніяких правопорушень та нових злочинів, то колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України з призначенням обов'язків з числа,
передбачених ст. 76 КК України.

11

Крім того, виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України щодо обов'язкового
додаткового покарання - конфіскації майна.

Керуючись CT..CT.365, 366, 378 КПК України, колегія
суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва задовольнити
частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2006 року
відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати
частково - в частині виключення епізодів
від 23-24.04.2005 року, 06.04.2005 року, 2.05.2005 року та кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину за
попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням збільшенням обсягу обвинувачення в межах пред'явленого, визнати ОСОБА_2 винним за ст. 368 ч. 2 КК
України та призначити 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати посади і займатися діяльністю, пов'язаною з
організаційно-розпорядницькими й
адміністративно-господарськими функціями на З роки, із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування основного та додаткового покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 3 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально - виконавчої системи;
повідомляти вказані органи про зміну місця
проживання та періодично з'являтися для реєстрації в зазначені органи.

З урахуванням збільшення обсягу обвинувачення в межах пред'явленого, визнати ОСОБА_3 винним за ст. 368 ч. 2 КК України та
призначити 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади і
займатися діяльністю, пов'язаною з організаційно-розпорядницькими й адміністративно-господарськими функціями на 3 роки, із застосуванням ст. 69 КК України без
конфіскації майна.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_3 звільнено від основного
та додаткового відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком
2 роки.

12

Згідно зі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально - виконавчої
системи; повідомляти вказані органи про зміну
місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в зазначені
органи.

Запобіжний захід засудженим до вступу вироку в закону силу залишити
підписку про невиїзд.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в колегію суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ через
апеляційний суд Миколаївської області протягом
одного місяця з моменту його проголошення.