АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ
УХВАЛА

4 грудня
2007 року м. Львів

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в складі:

головуючого - Леона О.І.,

суддів -
Голубицького С. С. , Галапаца І.І.,

за участю :

прокурора -
Куцика В.Б.,

засудженого -
ОСОБА_1.,

розглянувши
апеляцію засудженого ОСОБА_1. на вирок Миколаївського районного суду Львівської
області від 4 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і
жителя м. Новий Розділ Львівської області,
українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого,
раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області
від 27 квітня 1999 року за ст. ст. 142 ч.1,
206 ч.3, 222 ч.3 КК України до
п'яти років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнано винним і
засуджено :

·
по ч.2 ст. 307 КК
України - до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна;

·
по ч. 1 ст. 309 КК
України - до одного року позбавлення волі;

·
по ч.2 ст. 309 КК
України - до двох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно йому визначено покарання у вигляді шести років позбавлення
волі з конфіскацією майна.

Цим же
вироком засуджено ОСОБА_2за ст. ст. 27,
307 ч.2, 317 ч.1, 309 ч.2,
307 ч.2, 317 ч.2 КК України до
шести років позбавлення волі з

2

конфіскацією
майна, та ОСОБА_3за ч.2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення
волі, із застосуванням ст. 75 КК України, які апеляції не подавали.

За
вироком ОСОБА_3визнано винним у тому, що
восени 2005 року поблизу озера "Барвінок" біля м. Новий Розділ
Львівської області він зібрав сухі рослини коноплі, тобто незаконно придбав наркотичний
засіб, з яких вподальшому шляхом сушіння
та подрібнення виготовив рослинну суміш "канібас" (маріхуану) у
кількості 6, 84 гр. і незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

6
лютого 2006 року о 16 год. в с. Березівці Миколаївського району Львівської області на
території сміттєзвалища він підібрав сухі головки маку, тобто повторно незаконно придбав наркотичний
засіб, з яких виготовив макову
солому, частину якої у кількості
41, 62 гр. незаконно зберігав без мети
збуту по місцю проживання. З іншої частини макової соломи 7 лютого 2006 року
ОСОБА_3шляхом варіння незаконно виготовив 5 мл. опію ацетильованого і зберігав
його в себе вдома без мети збуту.

7
лютого 2006 року о 15-ій годині за місцем проживання в
квартирі АДРЕСА_1він повторно, незаконно
збув наркотичну речовину - продав іншій особі 6 мл. опію ацетильованого за 60
грн..

В апеляції засуджений
ОСОБА_3посилаючись на однобічність досудового

і судового слідства, невідповідність
викладених у вироку висновків суду

фактичним обставинам справи,
суперечливість показів свідка ОСОБА_4. в

суді, фізичне насильство, тиск та порушення вимог закону з боку
працівників

міліції в ході досудового слідства вказує,
що суд першої інстанції необгрунтовано

визнав його винним і засудив за вказаними статтями. Свою вину у вчиненні

злочинів передбачених ч.ч.1, 2 ст. 309 КК України не визнає через
відсутність події

злочину. Водночас визнає вину у незаконному збуті наркотичного засобу, що мало

місце тільки один раз, а тому такої
кваліфікуючої ознаки як "повторність" в його

діях не буде і іх слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст. 307 КК України. Крім того,

суд порушив його права не надавши останнього слова. Просив апеляційний суд

даний вирок скасувати і направити справу на додаткове розслідування, а у разі

перекваліфікації його дій на ч.1 ст.
307 КК України, зменшити міру покарання.

Під час
розгляду апеляції в суді ОСОБА_3уточнив свої вимоги і просив апеляційний суд
вирок в частині його засудження скасувати,
а справу направити на додаткове розслідування.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді
Голубицького С. С. про обставини справи
і зміст поданої апеляції, вислухавши
виступ засудженого на її підтримку та думку прокурора про відхилення апеляції і
залишення вироку без зміни, обговоривши
доводи апеляції, перевіривши матеріали
справи встановила наступне.

3

Суд
першої інстанції повністю дослідив зібрані по справі докази, правильно встановив фактичні обставини справи
та дав вірну юридичну оцінку діям засудженого.

З
врахуванням загальних засад призначення покарань визначених ст. 65 КК України, тяжкості скоєних злочинів та особи
засудженого призначив йому міру покарання,
яку не можна визнати явно несправедливою і суворою.

Як видно
із матеріалів справи, під час
профілактичної бесіди в Миколаївському РВ УМВСУ 24 січня 2006 року
ОСОБА_3добровільно видав працівникам міліції загорнутий у газету наркотичний
засіб - суху суміш коноплі (марихуану) вагою 6,
84 гр. (т.1 а.с. 3, 4, 8). В своїх поясненнях останній вказав, що дану коноплю він зірвав на полі біля озера
"Барвінок" восени 2005 року,
після чого висушив її та зберігав для власних потреб, без мети збуту (т.1 а.с. 5). Під час огляду
його місця проживання працівниками міліції 7 лютого 2006 року у нього було
виявлено і вилучено макову солому, два
стакани і шприц із залишками наркотичної речовини (т.1 а.с. 29-30, 67). З цього приводу ОСОБА_3пояснив, що напередодні, 6 лютого 2006 року, на сміттєзвалищі в с. Березівці знайшов
кілька головок маку, які приніс
додому, посушив та подрібнив через
м'ясорубку. З частини отриманої макової соломи він приготував відвар опію, частину якого вжив сам, а іншу частину 7 лютого 2007 року продав
іншій особі (т.1 а.с. 33, 54-55).

В ході
досудового слідства ОСОБА_3повністю визнавав свою вину у пред'явленому
обвинуваченні про вчиненні цих злочинів,
передбачених ст. ст.
309 ч.1, 309 ч.2, 307 ч.2 КК України (т.1 а.с. 86, 90-91),
а під час розгляду справи в суді змінив свої покази, визнавши вину тільки в частині його
звинувачення у повторному збуті наркотичної речовини, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, і від дачі пояснень з цього приводу
відмовився (т.2 а.с. 182).

Зміну
своїх показів в судовому засіданні ОСОБА_3пояснив тиском і застосуванням
фізичного насильства працівниками міліції під час досудового слідства.

Ці заяви судом
перевірялися і свого підтвердження не знайшли.

Так, допитані в суді слідчий ОСОБА_4. і
міліціонери ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. категорично заперечили застосування тиску, будь-якого насильства чи порушень закону по
відношенню до ОСОБА_3під час досудового слідства.

Свідок
ОСОБА_4. пояснив, що в ході досудового
слідства ОСОБА_3свою вину в інкримінованих злочинах визнавав повністю, всі покази писалися лише з його слів, підписи на протоколах допитів і інших
процесуальних документах він ставив добровільно, будь-яких скарг на неправомірні дії
працівників міліції від нього не надходило (т.2 а.с. 197).

Свідки
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. показали, що огляд
квартири в якій проживав ОСОБА_1, і де
були вилучені наркотичні засоби,
проводили тільки з письмового дозволу її власниці ОСОБА_7., при цьому будь-якого насильства чи погроз з
боку працівників міліції по відношенню до ОСОБА_3не застосовувалось (т. 1 а.с.
279).

4

Згідно
показів свідка ОСОБА_8., в один із днів
січня 2006 року він був запрошений працівниками міліції до райвідділу для
участі понятим при складанні протоколу про вилучення у ОСОБА_3газетного згортку
із подрібненою сумішшю коноплі. Під час складання протоколу він не бачив щоб
хтось із працівників міліції застосовував до ОСОБА_3насильство, як і не бачив слідів насильства на ньому (т.2
а.с. 197).

В
матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які дані про застосування до
засудженого насильства і погроз працівниками міліції під час досудового
слідства. З відповідними скаргами з цього приводу до посадових осіб міліції та
прокурора він не звертався.

Як видно
із справи, в ході досудового
слідства, під час дачі пояснень, допиту в якості підозрюваного та
обвинуваченого ОСОБА_3послідовно пояснював,
як, де саме, коли і при яких обставинах він незаконно
придбав наркотичні засоби, зберігав
їх, та вчинив їх збут. В кінці кожного
протоколу допиту міститься завірений його особистим підписом запис про те, що протокол ним прочитаний і з його слів
записаний вірно (т.1 а.с. 14,
54-55, 90-91). Зафіксовані у
протоколах допитів його покази про обставини вчинення ним злочинів відповідають
фактичним обставинам справи встановлених судом і підтверджуються іншими, зібраними у справі та дослідженими в судовому
засіданні доказами, які суд навів у
вироку.

Доводи
засудженого про те, що обставини
незаконного придбання ним наркотичних засобів на озері "Барвінок"
восени 2005 року були вигадані працівником міліції ОСОБА_9., записані з його слів і не відповідають
дійсності колегія суддів вважає надуманими,
поскільки у своїх подальших показах під час допитів іншими
слідчими, які не були обізнані про ці
обставини, ОСОБА_3вказав ці ж самі дані
щодо часу та місця їх придбання.

З огляду
на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що його доводи в апеляції про непричетність
до незаконного придбання і зберігання наркотичних засобів, застосування до нього фізичного
насильства, тиску та порушень з боку
слідчих в ході досудового слідства є безпідставними і не підтверджуються
матеріалами справи, та розцінює іх як
спробу ОСОБА_3ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Не
відповідають дійсності і ствердження ОСОБА_3в ній про те, що в судовому засіданні 5 червня 2007 року
свідок ОСОБА_10. заявив, що протокол
вилучення наркотичної речовини від 24 січня 2006 року в якості понятого він не
підписував. Насправді, як видно із
протоколу судового засідання, під час
допиту в суді він заявив, що не може
ствердно сказати чи підписував вказаний протокол, поскільки часто запрошується працівниками
міліції в якості понятого для складання протоколів і міг не запам'ятати. Але в
судовому засіданні 7 червня 2007 року з цього приводу пояснив, що був присутнім при складанні даного протоколу
і підпис в протоколі виконана ним (т.2 а.с. 208-209, 211).

Безпідставними
також є і заяви ОСОБА_3про проведення працівниками міліції огляду
квартири, в якій він проживав, без дозволу її власника.

5

Так, із змісту письмової заяви власника квартири
ОСОБА_7. вбачається, що вона добровільно
надала дозвіл працівникам міліції на огляд своєї квартири у якій проживав
ОСОБА_3(т. 1 а.с. 28).

Під час
допиту ОСОБА_7. на досудовому слідстві остання пояснила, що на прохання працівників міліції надала
дозвіл на огляд свого помешкання безпосередньо перед проведенням огляду, а не після цього, як помилково вказує засуджений в апеляції (т.
1 а.с. 70).

Суперечать
матеріалам справи і ствердження засудженого про те, що суд не надав йому останнього слова.

Як видно
із протоколу судового засідання, після
судових дебатів суд надав йому можливість виступити з останнім словом, однак ОСОБА_3від нього відмовився (т.2 а.с.
220).

Після
ознайомлення з протоколом ОСОБА_3зауважень на нього не подавав, що свідчить про його згоду із змістом
протоколу і правильність викладених у ньому обставин (т.2 а.с. 237).

Що
стосується кваліфікації його дій по епізоду незаконного збуту наркотичних
засобів за ч.2 ст. 307 КК України за
ознакою "повторності", то дана
кваліфікація є вірною. Адже за змістом ч.2
ст. 307 КК України відповідальності за цією частиною статті підлягають
також особи, які раніше вчинили злочини
передбачені ст. ст. 308-310 КК України. А поскільки
ОСОБА_3перед незаконним збутом наркотичних засобів 7 лютого 2006 року
раніше, восени 2005 року та 6 лютого
2006 року, незаконно придбав і зберігав
наркотичні засоби, тобто вчинив злочин
передбачений ст. 309 КК України, то суд правильно кваліфікував його дії в цій
частині по ч.2 ст. 307 КК України.

З огляду
на викладене колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів
апеляції, а тому залишає її без
задоволення, а вирок місцевого суду -
без зміни.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
377 КПК України колегія суддів апеляційного суду -

ухвалила:

Вирок
Миколаївського районного суду Львівської області від 4 липня 2007 року відносно
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. , яким ОСОБА_1 визнано винним і засуджено по
ч.2 ст. 307, ч.1
ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Ухвала
набуває законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом шести місяців з дня її проголошення.