справа № 1-45/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2011

року Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря - Швачко О.В.,

з участю прокурора - Червонюка В.М.,

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

06 січня 2011 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись на вул. Горького, в районі перехрестя вул. Горького та 1 пр. Жовтневий м. Городня, зустрів знайомого ОСОБА_2, який в цей час вигулював свою собаку. Після цього ОСОБА_3 почав дражнити собаку, а коли вона почала гавкати на нього, ударив один раз собаку ногою, від чого та почала втікати, а ОСОБА_3 почав наздоганяти її та впав на землю. Обурившись на господаря собаки - ОСОБА_2, ОСОБА_3 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю почав смикати його за одяг та повалив на землю, а коли ОСОБА_2 піднявся, то умисно наніс йому один удар рукою в обличчя. В той час, коли ОСОБА_3 наносив удар ОСОБА_2, то по вулиці проходив ОСОБА_1, який зробив зауваження ОСОБА_3. Останній продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства наздогнав ОСОБА_1 біля господарства ОСОБА_4 за адресою м. Городня вул. Горького, 23, штовхнув його, в результаті чого той втратив рівновагу, впав на сніг, а ОСОБА_3 умисно почав наносити йому удари руками та ногами в різні частини тулуба, незважаючи на осуд сторонніх осіб та їх спробу припинити його протиправні дії, та заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки зліва в типовому місці, котрі згідно висновку експерта № 191 від 10.02.2011 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, у скоєному щиро кається. Показав, що 06 січня 2011 року в денний час він перебував в центрі м. Городня, де зі своїми друзями вживав спиртні напої. Оосбисто він цього дня вживав горілку заводського виготовлення та сам випив пляшку горілки ємністю 0,7 літра. Після розпивання спиртних напоїв він вирішив піти додому. Повертаючись додому, близько 16 години, на вул. Горького, а саме в районі перехрестя вул. Горького та 1 провулку Жовтневий, він зустрів свого знайомого ОСОБА_2, який у цей час вигулював на вулиці свою собаку. Вони поздоровались і стали розмовляти. Собака ОСОБА_2 бігала навколо них та гавкала на нього, це його роздратувало і він вдарив собаку один раз ногою по тулубу і вона втекла. Після цього він штовхнув правою рукою в ліве плече ОСОБА_2, а останній бачачи, що він пяний, став захищатись, а саме витягнув свою руку і тримав її так, щоб він не зміг підійти і ще раз вдарити його. У цей час він намагався нанести ще один удар ОСОБА_2. В один момент ОСОБА_2 відволікся і він наніс йому один удар кулаком в обличчя. Потім вони вдвох упали на сніг і він опинився знизу, а ОСОБА_2 був зверху на ньому. ОСОБА_2 його не бив, останній встав, підняв його і відійшов, щоб вмитись снігом, оскільки в нього з носа текла кров. Всього він наніс ОСОБА_2 один удар кулаком в обличчя, хоча після того як він піднявся, то знову підійшов до ОСОБА_2 та намагався ще його вдарити, але не зміг. Причину чому він вдарив ОСОБА_2 пояснити не може, мабуть він це зробив через собаку останнього, яка його роздратувала. Памятає, що коли він бився з ОСОБА_2, то йому хтось зробив зауваження щодо бійки. Не виключає можливості, що це зауваження йому зробив ОСОБА_5, який в цей час проходив по вулиці. Після цього він нічого не памятає, оскільки багато випив спиртного, також не памятає як пішов додому. Прокинувся він того дня ввечері і дізнався, що він зламав руку ОСОБА_1. Як він бив останнього не памятає. Від ОСОБА_2 наступного дня він дізнався, що коли вони бились, то повз них проходив ОСОБА_1 і зробив йому зауваження. Також ОСОБА_2 сказав йому, що він побив ОСОБА_1 за те, що той зробив зауваження. Не заперечує, що можливо інцидент між ним та ОСОБА_1 мав місце і він побив останнього, так як про це кажуть свідки, але особисто він цього не памятає, так як багато випив і цей епізод випав з його памяті. Вказав, що він просив вибачення у потерпілого ОСОБА_1, приносив останнього коробку цукерок і пропонував відшкодувати завдані збитки або ж грошима або ж привезти дві машини дров. На даний час він відшкодував ОСОБА_1 завдані збитки та виплатив визначену останнім суму коштів в якості відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_2 показав, що 06.01.2011 року, десь близько 15 години 30 хвилин, він вийшов на вулицю, щоб вигуляти свою собаку. Проходячи по вул. Горького в м. Городня та не доходячи до перехрестя вулиці Горького та 1 пр. Жовтневий, він побачив знайомого ОСОБА_3. Останній перебував в стані алкогольного спяніння. Він привітався з ОСОБА_3 та став розмовляти з ним. Натомість ОСОБА_3 почав чіплятись до його собаки та дражнити її. Потім собака почав гавкати на ОСОБА_3 і той вдарив її ногою. Собака заскавчала та почала втікати, а ОСОБА_3 хотів її наздогнати і побіг слідом, але коли біг за собакою, то впав. Він підійшов до ОСОБА_3 і допоміг йому підвестись на ноги. Тоді той почав чіплятись до нього та провокувати бійку, штовхав та хотів звалити з ніг. Коли ОСОБА_3 намагався зробити йому підніжку, то вони втратили рівновагу і впали разом на сніг. ОСОБА_3 впав на спину чи на бік, точно не памятає, а він впав на коліна. Тоді удари ОСОБА_3 йому не наносив. Потім коли вони піднялись, то ОСОБА_3 намагався нанести йому удари в обличчя, але він відбивався, а коли відволікся, то ОСОБА_3 вдарив його один раз кулаком руки в ніс. Від удару у нього почала текти кров з носу. В той час, коли ОСОБА_3 наносив йому удар, то повз них проходив ОСОБА_1 та зробив зауваження ОСОБА_3 з приводу того, що він бється. Зробивши зауваження, він пішов по вул. Горького. Так як він не хотів битись з ОСОБА_3, оскільки той був пяний, то відштовхнув останнього та пішов додому, а ОСОБА_3 пішов в тому ж напрямку, куди пішов ОСОБА_1. Більше того дня він ОСОБА_3 не бачив. Ввечері до нього додому прийшла мати ОСОБА_3, яка почала запитувати про обставини дня. Він розповів їй, що відбулося вдень, і вона тоді розповіла, що її син побив ОСОБА_1. Наступного ранку йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3 та попросив вибачення за вищевказаний випадок. Він його вибачив. Цього ж дня він дізнався, що ОСОБА_3 зламав ОСОБА_1 руку, але бійки між ними він не бачив і при яких обставинах ОСОБА_3 зламав тому руку сказати не може. Претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_3 не має. Також на наступний день у нього під правим оком був синець, але в лікарню він не звертався.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що 06.01.2011 року він вийшов зі свого господарства на вулицю та направився до знайомого ОСОБА_6, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_6. Йдучи по вулиці, він побачив, що на перехресті вулиць Горького та 1 провулку Жовтневий ОСОБА_3 бив ОСОБА_2. Цих хлопців він знає особисто. При цьому він побачив, що ОСОБА_3 лежав на снігу, а ОСОБА_2 стояв над ним на колінах і оборонявся, оскільки ОСОБА_3 лежачи хотів вдарити його. Потім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 піднялись і останній став кричати на ОСОБА_2 та бігав навколо нього і намагався вдарити. ОСОБА_2 відходячи підсковзнувся і в цей час ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в обличчя від чого в того пішла з носа кров. ОСОБА_2 відійшов на інший бік вулиці, щоб взяти снігу і витерти кров, а ОСОБА_3 продовжував чіплятись до нього і намагався вдарити. Особисто він в цей час йшов назустріч ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і зробив зауваження останнього та спитав у нього, що той робить і сказав, що за це треба буде відповідати. Зробивши зауваження, він пішов далі. Пройшовши кілька метрів, він почув, що хтось його кличе, а коли озирнувся, то побачив, що ОСОБА_3 біжить в його напрямку. Останній перебував в стані алкогольного спяніння. Підбігши до нього, ОСОБА_3 став висловлювати своє невдоволення тим, що він зробив йому зауваження. У відповідь він сказав йому, що той буде відповідати за свої дії. Чи говорив ОСОБА_3 в цей час в його адресу нецензурні слова він не памятає. Після цього ОСОБА_3 почав махати руками перед його обличчям та намагався нанести йому удари руками. Він оборонявся скільки міг, але ОСОБА_3 став наносити йому удари руками в обличчя та груди, він відходив і впав спиною на сніг. ОСОБА_3 став наносити йому удари ногами в різні частини тіла. Він намагався руками захищатись від ударів і коли лівою рукою прикривав свій тулуб, то ОСОБА_3 наносив йому удари ногами і по руці. Обороняючись лівою рукою, після чергового удару ОСОБА_3 він відчув різку біль в лівій руці і вже не міг оборонятися цією рукою. Скільки ОСОБА_3 наніс йому ударів він не памятає, також не памятає скільки часу продовжувалось його побиття підсудним. Коли ОСОБА_3 його бив, то він кричав на всю вулицю про допомогу, у нього боліла рука, але ОСОБА_3 не зважав на це і продовжував його бити. На його крики з двору вийшла сусідка ОСОБА_4, а також її син ОСОБА_6. Також по вулиці йшла якась жінка і вони всі разом стали кричати на ОСОБА_3, щоб той припинив його побиття. Зараз він не памятає чи ОСОБА_3 сам припинив його бити чи останнього від нього відтягли ОСОБА_4 та її син ОСОБА_6. ОСОБА_4 стала допомагати йому піднятись і він відчув різку біль в лівій руці. Піднявшись з допомогою ОСОБА_4, остання завела його до себе в хату і викликала швидку допомогу. Куди подівся ОСОБА_3 він не бачив. Швидка допомога забрала його до лікарні, де виявили, що в нього зламана ліва рука і йому наклали гіпс. Залишатись в лікарні він не став і повернувся додому, так як в нього дома залишалась паралізована дружина. Наступного дня до нього прийшов ОСОБА_2 у якого було підбито око та розпухлий ніс. Останній сказав, що він не буде звертатись до ОСОБА_3 щодо відшкодування завданих йому збитків, так як до нього приходила матір останнього і просила про це. ОСОБА_3 також приходив до нього вибачався і приносив коробку цукерок. Під час лікування він витрачав свої кошти, а також внаслідок ушкодження здоровя йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 5000 грн.. Розмір завданої йому внаслідок вчиненого злочину матеріальної та моральної шкоди він визначив в поданому до суду цивільному позові. Однак на даний час просить предявлений ним позов до ОСОБА_3 про відшкодування останнім на його користь завданої ушкодженням здоровя матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, оскільки претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_3 не має і всі завдані йому збитки останнім відшкодовані.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7. 06.01.2011 року, близько 16 години 20 хвилин, вона прийшла додому з роботи і лягла на ліжко відпочити. Через незначний проміжок часу вона почула стук в її металеві ворота ніби хтось чимсь бив по них. Вона піднялась і побачила лише шапки, які виглядали над воротами. Потім вона почула крики і вибігла на вулицю. Під воротами свого господарства вона побачила, що на снігу лежав на спині один чоловік, а інший чоловік був зверху і бив того хто був знизу. Спочатку вона не зрозуміла хто були ці чоловіки і хто кого бив, єдине що вона побачила, то це те, що той хто був зверху дуже сильно бив руками і ногами того чоловіка, який був знизу. Вона підійшла до чоловіків і рукою за плече розвернула чоловіка, який був зверху. В цьому чоловікові вона впізнала ОСОБА_3. Останній був в стані алкогольного спяніння, оскільки не відреагував на її зауваження припинити бійку. ОСОБА_3 лише подивився на неї, ніяким чином не відреагував за її зауваження і продовжив бити іншого чоловіка, який був знизу і в якому вона впізнала ОСОБА_1. Останній лежав на спині та прохав про допомогу. Якби не шуба ОСОБА_1, то можливо ОСОБА_3 зламав би йому ребра, оскільки був його руками і ногами по різних частинах тіла. В бійку вона втрутитись не могла, на її зауваження ОСОБА_3 не реагував і побиття ним ОСОБА_1 продовжувалось при ній десь хвилин 10-15. У цей час по вулиці проходила якась жінка, яка також не втручалась в бійку, а лише кричала на ОСОБА_3, щоб той припинив свої протиправні дії. Потім з двору вийшов її син ОСОБА_7, який крикнув на ОСОБА_3 і той перестав бити ОСОБА_1, відбіг від них метрів на 10 і там стояв, а потім пішов додому. Разом з сином вони підняли ОСОБА_1 і завели його до неї додому. Вона викликала швидку допомогу, яка приїхала та забрала потерпілого до лікарні. В будинку ОСОБА_1 скаржився на біль у лівій руці, вона глянула на його руку і побачила там набряк.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що він проживає разом з матірю ОСОБА_4. 06.01.2011 року, близько 17 години, він вийшов з будинку в двір свого господарства покурити. Матері в хаті не було, а з вулиці Горького він почув крики чоловіка та голос своєї матері. Вийшовши на вулицю, він побачив, що біля їх господарства на купі снігу лежав ОСОБА_1, а поряд з ним стояв ОСОБА_8. Самої бійки він не бачив, оскільки ОСОБА_3 вже припинив бити ОСОБА_1. Він спитав у ОСОБА_3 що той робить і останній відповів, що нехай ОСОБА_1 багато не говорить. Його мати відтягувала ОСОБА_3 від ОСОБА_1, а також кричала на ОСОБА_3 і питала, що той робить. Потім він разом з матірю стали піднімати ОСОБА_1 зі снігу. ОСОБА_3 в цей момент пішов додому. Коли він піднімав ОСОБА_1 зі снігу та взяв його за ліву руку, той закричав і поскаржився на біль у руці. Вони з матірю завели ОСОБА_1 в будинок, мати викликала швидку і потерпілого забрали у лікарню.

Допитана на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_9 (а.с. 37), покази якої були оголошені у судовому засіданні, на досудовому слідстві показала, що точно не памятає якого саме числа це було, на початку січня 2011 року, десь в період часу з 15 до 16 години, вона поверталась з роботи додому та проходила по вул. Горького в м. Городня. На вулиці в цей час було ще видно. Коли вона дійшла до середини вулиці, то побачила, що під одним з дворів з правого боку один чоловік штовхнув іншого, і той впав на сніг під хвіртку. Спочатку вона не зрозуміла, що там відбувається, а коли підійшла до них, то побачила чоловіка міцної статури. Той чоловік лежав на снігу та прохав допомоги, а молодий чоловік, стояв над ним. Даних людей вона бачила вперше. Одночасно коли вона підійшла до них, то з хвіртки даного господарства, де все відбувалося, вийшла незнайома їй жінка, яка обурившись запитала у молодого чоловіка навіщо він бє дядька ОСОБА_1. Слідом за тією жінкою з хвіртки вийшов молодий чоловік. Вона також зробила зауваження тому молодому хлопцю, запитавши навіщо він бє дядьку. Одночасно коли вони всі підійшли, то той молодий чоловік припинив битись. Коли припинилась бійка вона відразу пішла додому. Хто підіймав того чоловіка з землі вона не бачила.

Крім того, винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні, а саме :

- актом судово-медичного дослідження № 43 від 11.01.2011 року відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому променевої кістки зліва, в типовому місці, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі за обставин, викладених в описовій частині даного направлення, могли утворитися 06.01.2011 року і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя ( а.с. 18-19 );

- висновком експерта № 191 від 10.02.2011 року згідно якого у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому променевої кістки зліва, в типовому місці, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі за обставин, викладених в описовій частині даної постанови, могли утворитися 06.01.2011 року і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя ( а.с. 23-24 );

- актом амбулаторної судово психіатричної експертизи № 85 від 28.02.2011 року відповідно до висновків якої у ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не простежувалось клінічних ознак тимчасового розладу психічної діяльності, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 на теперішній час не простежуються клінічні ознаки психічного захворювання, і примусові заходи медичного характеру йому не показані ( а.с. 28-31 );

- протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 11.03.2011 року в ході якої ОСОБА_3 підтвердив, що він наніс один удар в ніс ОСОБА_2 та коли вони з останнім бились повз них проходив ОСОБА_1, який зробив йому зауваження ( а.с. 47 );

- протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11.03.2011 року в ході якої ОСОБА_1 підтвердив, що він був свідком бійки між Кравченко.О.В. та ОСОБА_3 та зробив останньому зауваження, щоб він припинив побиття потерпілого ( а.с. 48-49 ).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення та підсудного, суд приходить до висновку, що обвинувачення, предявлене підсудному ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, наслідки, що настали від злочинів, ступінь тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_1 завданих збитків, думку потерпілих по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які щодо призначення покарання підсудному просять суд суворо його не карати, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоровя, позитивну характеристику за місцем проживання, дані щодо притягнення підсудного до адміністративної відповідальності, а також той факт, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудному ОСОБА_3, суд вважає щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним більш тяжкий злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження нових злочинів. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, при конкретних обставинах справи, позицію потерпілих щодо призначення покарання підсудному, а також наявність обставини, що помякшує покарання ( щире каяття ), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У звязку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо стягнення з останнього 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди завданої злочином, а також стягнення 114,63 грн. матеріальної шкоди, залишити без розгляду у звязку з поданням позивачем ОСОБА_1 відповідної заяви про залишення позову без розгляду.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_3, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання :

- по ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту;

- по ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки :

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо стягнення з останнього 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди завданої злочином, а також стягнення 114,63 грн. матеріальної шкоди, залишити без розгляду у звязку з поданням позивачем ОСОБА_1 відповідної заяви про залишення позову без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий - Суддя: ОСОБА_11