В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. Справа153/1992/14

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000359, №153/1992/14 про обвинувачення

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, заняття не працює, освіта повна середня, сімейний стан не одружений, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

за участю прокурора - старшого прокурора прокуратури Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_5 10 жовтня 2014 року близько 23 години по вул. Незалежності в с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області в ході суперечки із ОСОБА_6 умисно наніс два удари кулаком руки в область обличчя ОСОБА_6 . Відповідно до висновку експерта № 124 від 18.11.2014 року у ОСОБА_6 виявлено ушкодження у вигляді перелому гілки нижньої щелепи зліва, яке виникло від дії тупого/их, твердого/их, предмета/ів, і по ступеню тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений (підсудний) ОСОБА_5 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що наприкінці літа 2014 року він разом зі своїми знайомими поїхали в с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області на дискотеку. По приїзду в село, виявилось, що дискотека закрита, після чого вони пішли до магазину, де відпочивали місцеві жителі. Вказав, що до магазину також прийшов потерпілий, який запросив на дискотеку. Через деякий час, коли вони знову прийшли до клубу, на дискотеці музика не грала. В той час його друг сказав, що у них поганий завідувач клубом. Після чого між ним та ОСОБА_6 , який працює завклубом, почалася суперечка. Під час суперечки він вдарив ОСОБА_7 декілька разів долонею в ліву частину обличчя. Після чого він разом зі своїми знайомими поїхали додому. Вказав, що через два місяці йому оголосили підозру у вчиненні кримінального правопорушення. В скоєному розкаявся. Заявленого потерпілим цивільного позову не визнав.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він працює завідувачем клубом с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області. Наприкінці літа 2014 року в с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області приїхали на дискотеку невідомі йому хлопці, приблизно п`ять чоловік. Вони були явно в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що він, побачивши цих хлопців, закрив дискотеку, аби не було ніяких проблем. Хлопці, що приїхали направилися до магазину, де відпочивали місцеві жителі села. Вказав, що коли вже тих хлопців не було, він запропонував частині людей залишитися на дискотеці. Потім приїхали ще двоє чоловік та обвинувачений в тому числі і почали кричати, що погана дискотека і поганий завклубом. Пройшло більше двох місяців, знову приїхала ця сама компанія, серед яких був обвинувачений. Вказав, що обвинувачений був напідпитку та наніс йому близько п`яти ударів в ліву щелепу. Щодо заявленого ним цивільного позову пояснив, що після того, як обвинувачений його побив, йому прийшлося тривалий час лікуватися. Вказав, що він власним автомобілем їздив до лікарні в м. Ямпіль та в м. Вінниця на обстеження та лікування. Вказав, що йому була накладена шина на 1 місяць, він не міг повноцінно харчуватися. Зазначив, що на даний час лікування продовжується у приватній клініці. Внаслідок скоєного відносно нього кримінального правопорушення він переніс моральні страждання, його звичайний ритм життя був порушений, необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого підтверджена доказами, які зібрані в ході досудового розслідування, з якими обвинувачений згідний у повному обсязі. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, дослідивши обсяг доказів в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення на підставі ст.349 ч.3 КПК України, вважає їх правдивими та обґрунтованими, і такими, що підтверджують винуватість підсудного у повному обсязі.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому (підсудному) міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який заподіяно шкоди здоров`ю потерпілого, а також особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджено довідкою УМВС України у Вінницькій області про відсутність судимостей, за місцем свого проживання в с.Качківка Ямпільського району Вінницької області характеризується позитивно, що підтверджено даними, які містяться в довідці-характеристиці Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№02-20-339 від 27.11.2014 року, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджено довідками Ямпільської ЦРЛ вих.№117 від 20.11.2014 року

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому (підсудному) є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому (підсудному), судом не встановлено.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_5 за ст.122 ч.1 КК України, суд за правилами ст.50 КК України обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним застосувати відносного нього міру покарання за ст.122 ч.1 КК України у виді одного року обмеження волі в межах санкції статті. З урахуванням усіх обставин, що пом`якшують покарання підсудному, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що підсудний ОСОБА_5 може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, із урахуванням всіх обставин, суд має підстави для застосування ст.75 КК України, звільнити підсудного ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік, а також встановити обмеження, передбачені ч.1 п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на загальну суму 7400 гривень. 26.03.2015 року ОСОБА_6 подано заяву про залишення без розгляду позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди. В своєму позові потерпілий посилається на те, що обвинуваченим була завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу його життя. Обвинувачений ОСОБА_5 цивільного позову не визнав, пояснив, що він моральної шкоди ОСОБА_6 не завдавав.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставах, визначених ст.128 КПК України, ч.1 п.3 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілого про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно нього злочину потерпілий поніс втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Заперечення обвинуваченого про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження жодним достовірним доказом. Даними, отриманими із пояснень потерпілого, висновку експерта №124 від 18.11.2014 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, судом встановлено, що унаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілому було завдано тілесне ушкодження, яке потребувало оперативного втручання та лікування, потерпілий вимушений проходити лікування в медичній установі м.Вінниця поза межами місця його проживання, тобто, виникли вимушені зміни у житті потерпілого. У потерпілого змінився спосіб життя. Необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану потерпілого. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілому у розмірі 4000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити.

На підставі ст. 128 ч.5 КПК України, за правилами ст. 88 ЦПК України, суд має підстави присудити потерпілому (цивільному позивачеві) з обвинуваченого (цивільного відповідача) понесені потерпілим та документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами майнового характеру про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за ставкою встановленою ст.4 ч. 1 ЗУ «Про судовий збір» - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Вказані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, чинним КПК України не врегульовані, тому до них застосовується норма ст.88 ЦПК України, яка не суперечить засадам кримінального судочинства, зокрема ст.124 ч.1 КПК України.

Оскільки потерпілим заявлено про залишення без розгляду позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд керуючись вимогами ч.5 ст.128 КПК України, з урахуванням положень ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України має підстави залишити без розгляду позовну заяву у цій частині.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази та процесульані витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, з випробуванням, встановити йому іспитовий строк один рік. На підставі ч.1 п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат, всього: 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Початок іспитового строку обчислюється з дня постановлення вироку.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_8 -ОНІЛОВА