справа № 462/6732/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2014 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002511 від 02.04.2014р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

01.08.2014 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на порушення недоторканості володіння особи, знаходячись у підвальному приміщенні загального користування, що знаходиться по АДРЕСА_3 , за допомогою металевого предмету, зламав навісні замки, після чого незаконно проник у підвальні приміщення, зокрема, у підвальне приміщення № 22, що належить ОСОБА_5 , в підвальне приміщення № 29, що належить ОСОБА_6 та у підвальне приміщення № 41, що належить ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно проник до володіння інших осіб, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до володіння інших осіб, кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості тяжкості (ч. 1 ст. 162 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який осудний, раніше неодноразово судимий, та вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді обмеження волі та відповідно до ст.ст. 71,72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2014 року.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2014 року та остаточно засудити ОСОБА_3 до позбавлення волі на 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі, а саме: загострений металевий предмет, сірого кольору, який був вилучений під час проведення огляду місця події від 01.08.2014 року (а.с. 52) залишити в матеріалах справи.

Металевий предмет, переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (а.с. 53) знищити.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1