Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5

розглянула 22 червня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт. Ківшарівка м. Куп'янська Харківської обл., мешканця АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2013 року умовно достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 25 днів,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання невідбутої частини призначеного покарання за вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2011 року, ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23 грудня 2013 року о 18 год, знаходячись навпроти дачного будинку АДРЕСА_2, повторно таємно викрав належне ОСОБА_2 майно на загальну суму 493 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення відносно нього переглянути у зв'язку з невідповідність призначеного йому покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Стверджує, що призначене йому покарання є надто суворим та просить його пом'якшити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України за обставин викладених у вироку ґрунтується на доказах, досліджених судом у порядку ст. 349 КПК України.

Доводи касаційної скарги засудженого про суворість призначеного йому покарання є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з копії вироку суду, при призначені ОСОБА_1 покарання було враховано те, що вчинений ним злочин, у відповідності до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не працює та характеризується задовільно.

Разом з тим, судом визнано щире каяття засудженого як обставину що пом'якшує покарання.

З урахуванням вищезазначених обставин кримінального провадження у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, однак на строк наближений до мінімальної межі санкції статті Особливої частини КК, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинений ним злочин.

Більше того, при призначені покарання судом було враховано вимоги, передбачені ч. 4 ст. 71 КК України, у відповідності до яких остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим за покарання, призначене за новий злочин, а також за невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання обґрунтованості призначеного покарання було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, ухвала якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою.

З огляду на викладене, призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, підстав вважати призначене засудженому покарання за своїм видом чи розміром явно несправедливим внаслідок суворості та його пом'якшення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року щодо нього.

Судді:

ОСОБА_4. ОСОБА_3 ОСОБА_5