Ухвала іменем україни 25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі ОСОБА_4,
за участю прокурора ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року вирок суду щодо ОСОБА_6 скасовано, а кримінальне провадження закрито у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпаності можливості їх отримати.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він, 27 березня 2013 року, приблизно о 15 год, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, під час конфлікту з ОСОБА_7, який виник на ґрунті неприязних відносин, з метою умисного завдання фізичного болю, застосував фізичну силу та схопив останню за її руки, спричинивши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування судового рішення із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування наведеного вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст. 284 КПК України, оскільки потерпіла звернулась до правоохоронних органів з усною заявою про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та в суді заперечувала проти закриття кримінального провадження через відсутність її заяви. Стверджує, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України. Крім того, зазначає, що апеляційним судом безпідставно не надано оцінки іншим доказам у кримінальному провадженні та не враховано думку потерпілої.

На касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8, яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6, подала заперечення, в яких наводить доводи щодо законності й обґрунтованості ухвали апеляційного суду, просить залишити її без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Доводи прокурора про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є слушними.

Згідно абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні судового рішення, і положення закону, яким він керувався.

Однак, суд апеляційної інстанції повною мірою не дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Перевіряючи вирок у даному кримінальному провадженні, постановлений щодо ОСОБА_6, апеляційний суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України скасував його у зв'язку з відсутністю заяви потерпілої ОСОБА_7, що має бути обов'язковою у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

Разом з тим, апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень за наслідками розгляду апеляційної скарги та вдався до переоцінки доказів, як у даному кримінальному провадженні, так і в іншому провадженні щодо ОСОБА_6, яке постановою слідчого райвідділу від 31 жовтня 2013 року закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненого щодо тієї ж потерпілої ОСОБА_7

За наслідками чого суд апеляційної інстанції виклав свої висновки щодо кількості епізодів злочинних дій ОСОБА_6, часу та обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, отже припустився суперечностей у своїх висновках.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що «як в першому, так і в другому випадках, у відповідних матеріалах кримінального провадження були відсутні заяви потерпілої про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України».

Таким чином, вказана ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв'язку з чим, підлягає безумовному скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного розгляду кримінального провадження, суд повинен ретельно перевірити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати їм належну оцінку, зокрема, наявності факту усного заявлення потерпілою про вчинене кримінальне правопорушення, всі доводи касаційної скарги прокурора та постановити законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши належним чином.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3