Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю прокурора ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні 27 січня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 23 липня 2014 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що

не має судимостей,

засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляцію.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 липня 2014 року, апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2013 року щодо нього визнано такою, що не підлягає розгляду.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить її скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін постанову місцевого суду від 08 травня 2014 року, не врахував того, що постанову суду першої інстанції від 16 квітня 2014 року, якою йому було надано строк для усунення недоліків поданої ним апеляції, він отримав лише 06 травня 2014 року, тому пропустив строк з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, які містила касаційна скарга, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року) підставами для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 352 КПК України (1960 року) постанову про визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду, може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, й дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Крім того, ухвала апеляційного суду - це рішення суду стосовно законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку. Тому вона повинна відповідати тим же вимогам, що й вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою.

Однак, апеляційний суд під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції від 08 травня 2014 року не дотримався вимог кримінально-процесуального закону.

Так, ОСОБА_1 у своїй апеляції зазначив про те, що отримав постанову про усунення недоліків тільки 06 травня 2014 року та на підтвердження цих доводів надав копію поштового конверту з відповідним відтиском штемпелю з датою відправлення.

Але, як убачається з матеріалів кримінальної справи, суд апеляційної інстанції, переглядаючи постанову місцевого суду від 08 травня 2014 року, зазначених доводів не перевірив і своїх висновків з цього приводу належним чином не мотивував, тобто постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року) підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно перевірити доводи поданої апеляції та відповідно до вимог кримінально-процесуального закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 23 липня 2014 року, якою залишено без зміни постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2014 року про визнання апеляції ОСОБА_1 на вирок місцевого суду від 24 грудня 2013 року щодо нього такою, що не підлягає розгляду, скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4