ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вм. Дніпропетровську,громадянина України,не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого електромонтером в ТОВ ВКК «Арія», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2008 року ОСОБА_4 зобов`язано до щомісячної сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_4 від сплати аліментів злісно ухиляється, будучи працездатною особою, тривалий час ніде не працював, аліментів на утримання сина у повному обсязі не сплачував, на вимогу державного виконавця погасити заборгованість та на попередження про відповідальність не реагував. В наслідок чого у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів за період з 14.01.2008 року по 31.12.2014 року в розмірі 60 845 грн.96 коп.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю не заперечуючи факту невиплати аліментів, стверджує, що працевлаштувався, почав сплачувати аліменти і збирається відшкодувати завдану шкоду та виплатити заборгованість по аліментах.
ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні як законний представник потерпілого, суду пояснила, що від сумісного проживання з обвинуваченим у них народився син, після припинення сумісного проживання обвинувачений не приймав участі в утриманні дитини, тому вона звернулася до суду про стягнення аліментів.
По рішенню суду з нього було стягнуто аліменти на утримання дитини, передано на примусове виконання але від виплати аліментів обвинувачений ухиляється, рішенням суду його було позбавлено батьківських прав.
Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, законного представника потерпілого, дослідив матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, працевлаштування обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Саме таке покарання на думку суду буде сприяти засудженому стати на путь виправлення та погасити заборгованість по аліментах.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: