Справа № 4-11/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2011 р. м. Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

прокурора Бурика О.М.

слідчого Дзюрбеля А.Д.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани подання заступника начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за слів приватного підприємця в м.Бережани Тернопільської області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 а в м.Бережани Тернопільської області, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_2 04 лютого 2011 року звернувся до суду із поданням про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

В поданні слідчим зазначено, що 31 січня 2011 року, у вечірній час, ОСОБА_3, перебуваючи у власній квартирі в м.Бережани Тернопільської області по вул. Депутатській, 9/2, знаходячись у стані алкогольного спяніння, на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_4, під час якої наніс йому удар ножем в ліву частину грудей. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №-79 від 01 лютого 2011 року, смерть ОСОБА_4 настала внаслідок масивної крововтрати, внутрішньо-грудної кровотечі, проникаючого поранення лівої половини грудей з ушкодженням легені та лівого передсердя.

За фактом вчинення згаданого злочину, заступником начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_2 01 лютого 2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

01 лютого 2011 року о 16 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні згаданого злочину, заступником начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_2, в порядку ст. 115 КПК України затримано ОСОБА_3.

В обґрунтування подання, слідчий послався на те, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, на місцем реєстрації не проживає, зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя, що свідчить про те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі буде ухилятися від слідства, продовжувати злочинну діяльність і будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не забезпечить ОСОБА_3 належної поведінки та виконання ним процесуальних обовязків.

08 лютого 2011 року вказана кримінальна справа прийнята до провадження старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5

09 лютого 2011 року досудовим слідством ОСОБА_3 предявлено обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину на стадії досудового слідства у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України фактично визнав частково, не заперечуючи факт нанесення потерпілому ОСОБА_4 удару ножем, але стверджуючи, що удар ним було нанесено при обороні, не усвідомлюючи наслідки таких своїх дій.

Постановами суду від 04 лютого та 11 лютого 2011 року затримання підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_6 було продовжено відповідно до 10 і до 15-ти діб для додаткового вивчення даних про особу затриманого і зясування обставин, які мають значення для прийняття рішення з питання, порушеного в поданні.

В судовому засіданні слідчий Дзюрбель А.Д. подання підтримав і просить його задовольнити з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання більше ніж пять років позбавлення волі, перебуваючи на волі має намір ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі та виїхати за межі держави, оскільки згідно рапортів працівників Бережанського РВ УМВСУ в Т/обл. ОСОБА_3 у разі його звільнення, має намір втекти з-під варти, виїхати за межі держави, що уникнути покарання за вчинений злочин. Поряд з цим пояснив, що ОСОБА_3 написав явку з каяттям у вчиненні згаданого злочину, будь-яких відомостей про те чи вчинявся ним опір працівникам міліції чи іншим особам, чи переховувався він від правосуддя і відомостей, які б підтверджували, що будучи на волі ОСОБА_3 буде продовжувати злочинну діяльність, слідчим суду не повідомлено, оскільки такою інформацією він не володіє.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав, вважає, що саме з підстав тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину, до нього повинен бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник затриманого ОСОБА_1 просить подання не задовольняти. Просить суд врахувати, що досудовим слідством не надано суду будь-яких доказів в обґрунтування підстав для обрання затриманому ОСОБА_3 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисний має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризується позитивно, добровільно написав явку з каяттям у вчиненому злочині, опору при затриманні не чинив, від правоохоронних органів не переховувався, в даний час має незадовільний стан здоровя і перебуває на стаціонарному лікуванні і за своїм станом здоровя не можу бути присутнім в судовому засіданні. Просить суд критично оцінити рапорти оперативних працівників міліції про намір ОСОБА_3 втекти і ухилитися від слідства, оскільки вони не підтверджені жодним належним і допустимим доказом. Також подав суду клопотання затриманого про прийняття у нього в якості запобіжного заходу для нього у вигляді застави нерухомого майна - квартири №-2 в м.Бережани по вул. Депутатській, 9, яка належить йому на праві приватної власності, вартістю 169 974,00 грн.

Затриманий ОСОБА_3 в судове засідання не доставлений. Згідно представлених слідчим та захисником затриманого , останній на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в Бережанській ЦРКЛ і його транспортування не є доцільним у звязку із можливістю високого ризику кардіоваскулярних ускладнень.

Суд вважає за можливе розглянути і вирішити подання без участі затриманого ОСОБА_3

Розглянувши подання та долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого, думку прокурора, захисника затриманого, письмове клопотання затриманого ОСОБА_3, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає виходячи з наступного, -

У відповідності до ст. 148 ч.1, 2 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатися ухилятися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Окрім цього, відповідно до ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім вищезгаданих обставин, враховуються також і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється( обвинувачується) особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Як слідує з вимог п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №-4 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №-10 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства , при обранні запобіжного заходу зясовуються всі характеризуючи дані обвинуваченого, дані про попередні судимості, соціальні звязки, її схильності, спосіб життя, поведінку під час провадження в цій кримінальній справі. Дослідженню підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обовязків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вважає суд, в судовому засіданні дійсно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад пять років.

Однак, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б достовірно свідчити про те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі буде ухилятися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати встановленню обєктивної істини по справі чи вчиненню процесуальних дій та продовжувати злочинну діяльність. Також суду не представлено відомостей, які б свідчили про антигромадську поведінку ОСОБА_3 та зловживання ним спиртними напоями. Натомість, суду надано докази того, що ОСОБА_3 раніше злочинів не вчиняв і до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце проживання і позитивно характеризується, на обліку в нарколога, з приводу зловживання алкоголем не перебуває. Добровільне визнання ОСОБА_3 того, що під час сварки з потерпілим ОСОБА_4 він перебував у стані алкогольного спяніння, не дає суду достатніх підстав вважати його особою, що зловживає спиртними напоями.

При вирішенні порушеного у поданні клопотання, судом враховуються і дії обвинуваченого ОСОБА_3, вчинення яких не заперечили інші учасники процесу, - добровільне прибуття в райвідділ для дачі пояснень, добровільні явка з каяттям, участь у медичному освідуванні на предмет алкогольного спяніння, добровільна участь у слідчій дії відтворенні обставин та обстановки вчиненого ним злочину, фактичне визнання вини під час допиту в якості підозрюваного та обвинуваченого. Як вважає суд, такі дії ОСОБА_3 свідчать про те, що він не ухилявся від явки в правоохоронні органи та не перешкоджав встановленню обєктивної істини чи вчиненню по справі процесуальних дій.

Також, суд вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_3 не зможе вплинути на свідків по даній справі, оскільки, як визнано слідчим, безпосередніх очевидців вчинення злочину немає, а всі відомі особи, які могли б повідомити про обставини злочину, є допитаними і попередженими про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих показів.

Також судом враховується і та обставина, що на даний час затриманий ОСОБА_3 має поганий стан здоровя, перебуває на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, де згідно довідки Бережанської ЦРКЛ його транспортування може становити загрозу для його здоровя.

Як вважає суд, такі вищезазначені обставини, які є передбаченими ст. 150 КПК України, не були враховані слідчим в поданні про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і є такими, що свідчать про те, що перебуваючи на волі, обвинувачений не буде перешкоджати встановленню істини по справі, ухилятися від органів попереднього слідства та суду чи продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.6 ст. 165-2 КПК України, відмовивши в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд справі обрати підозрюваному, обвинуваченому запобіжний захід не повязаний із триманням під вартою.

Згідно ч.2 ст. 154-1 КПК України, розмір застави встановлюється з урахуванням обставин справи органом, який застосував запобіжний захід. Він не може бути меншим: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого, або особливо тяжкого злочину, - однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; щодо особи, обвинуваченої у вчиненні іншого тяжкого, або особливо тяжкого злочину чи раніше судимої особи пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян…

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3, виконання ним зобовязання не відлучатися з місця постійного проживання, забезпечення явки за викликом до органу розслідування та суду, враховуючи клопотання ОСОБА_3, як заставодавця, суд вважає, що клопотання захисника і обвинуваченого слід задовольнити та обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави нерухомого майна - квартири №-2, по вул. Депутатській, 9 в м.Бережани Тернопільської області, вартістю 169 974,00 грн. яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 148,149 ,150,154-1, 155, 165-1, 165-2 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №-4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства»в редакції 11 червня 2004 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання про обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженому, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зі слів приватного підприємця в м.Бережани Тернопільської області, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_4 а в м.Бережани Тернопільської області, фактично проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави нерухомого майна, визначивши предметом застави - квартиру №-2, по вул. Депутатській, 9 в м.Бережани Тернопільської області, вартістю 169 974,00 грн. яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бережанського ОК МБТІ №-17185420 від 24 грудня 2007 року.

Копію даної постанови для виконання направити у районний відділ Державної виконавчої служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, в Бережанську державну нотаріальну контору та Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації.

Контроль за виконанням даної постанови покласти на Слідче управління УМВС України в Тернопільській області.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 3-х діб через Бережанський районний суд. Подання апеляції не зупиняє виконання постанови суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7