Справа № 500/8552/14-к
Провадження № 1-кп/500/122/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

25 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізмаїлі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002730 від 17.09.2014 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, росіянина, громадянина України, має неповну середню освіту, не працюючого, холостого, раніше судимого 02.10.2012 р. Іллічивським районним судом одеської області за ст. ст. 15 ч.1185 ч.3, 185 ч.3 , 70, 72 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки; - 05.12.2012 р. Київським районним судом Одеської областв за ст. ст. 15 ч.2-185 ч.2, 71 КК України до 3 років 7 місю. Позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 23.06.2014 р. на підставі постанови Маліновського районного суду м. Одеси за ст. 2 ЗУ « Про амністію» від 08.07.2014 р., , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу особисте зобов`язання

- у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:
16 вересня 2014 року, близько о 21 год., ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, знаходячись на вул. Папаніна в м. Ізмаїлі одеської області , попросив у свого знайомого ОСОБА_6 , мобільний телефон марки « Самсунг GT-С6712» вартістю 700 грн., в якому була сім-карта « Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 35 грн., щоб здійснити телефонний дзвінок , після того як він отримав від ОСОБА_6 . вказан6ий мобільний телефон, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 750 гривень.

Наприкінці жовтня 2014 року, ОСОБА_4 , в мережі Інтернет побачив об`яву ОСОБА_5 , про те, що останній шукає роботу матроса моториста. Після цього, ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, зателефонував ОСОБА_5 та запропонував йому роботу за умови отримання винагороди у грошовому еквіваленті. Згодом ОСОБА_4 відправив на електрону пошту ОСОБА_5 зразки документів, згідно яких ОСОБА_5 начебто отримає роботу.Після обміну документами, ОСОБА_4 заздалегідь знаючи, що документи не справжні, повідомив ОСОБА_5 про необхідність перерахування коштів в сумі 10500 грн., на банківську картку « Приватбанку» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 і зробив 31.10.2014 р. близько 16-ї години через термінал самообслуговування. Отримавши кошти на свій рахунок ОСОБА_4 у той же день розпорядився ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєному злочину визнав повністю, у скоєному покаявся , погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, та пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 був його знайомим. 16.09.2014 року знаходячись на вул. Папаніна в м. Ізмаїлі він попросив у ОСОБА_6 телефон начебто зателефонувати. Однак отримавши телефон з місця події зник. Мобільний телефон він продав, шкоду потерпілому не відшкодував. Також у жовтні 2014 року в мережі Інтернет він побачив об`яву потерпілого ОСОБА_5 про пошук роботи. Він запропонував ОСОБА_5 допомогти із роботою, знаючи про те, що цього він зробити не зможе, та свої послуги запропонував заплатити 10500 грн. після того як вони з ОСОБА_5 обмінялись документами, він сказав потерпілому перерахувати на його банківську карту грошові кошти в сумі 10500 грн. ОСОБА_5 перерахував гроші, які ОСОБА_4 зняв з картки та розпорядився на власний розсуд. Матеріальна шкода не відшкодована.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своє провини, його вина в скоєні вищевказаних дій підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те,що раніше він був знайом з обвинуваченим ОСОБА_4 16.09.2014 року на вул. Папаніна в м. Ізмаїлі до нього підійшов ОСОБА_4 та попросив надати йому мобільний телефон на 2 хвилинки начебто зателефонувати. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_4 зник. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 йому спричинена матеріальна шкода в сумі 750 грн., яка не відшкодована.

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_4 він знайом не був. ОСОБА_5 шукав через мережу Інтернет роботу матроса моториста для чого розмітив об`яву. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_4 та запропонував роботу, попросивши при цьому відправити йому на електронну пошту документи. Після того як він відправив ОСОБА_4 документи, обвинувачений зателефонував йому та сказав, що він знайшов йому роботу, пообіцявши за робітню платню в розмірі 2000 тис. євро та вислав копію договору. Також ОСОБА_4 пояснив, що за свої послуги ОСОБА_5 повинен перерахувати гроші в сумі 10500 гривень. Також ОСОБА_4 сказав, що йому треба бути у неділю, число він точно не пам`ятає, у аеропорту в м. Одеса. Приїхавши до аеропорту він зрозумів, що ОСОБА_4 його обманув. Він почав дзвонити ОСОБА_4 на мобільний телефон одна останній на його дзвінки не відповідав. Внаслідок скоєного йому спричинень матеріальну шкоду на суму 11500 гривень. Також ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10 000 гривень посилаючись на те, що внаслідок протизаконних дій обвинуваченого він залишився без роботи, пережив моральні та душевні хвилювання , був порушений ритм його звичайного життя та ділова репутація.

Відповідно до ст. 349 КПК України якщо обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідуваннях кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілі не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення тощо.

Тому, суд заслухавши думку учасників судового провадження, а також за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, вважає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

На підставах викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю , а кваліфікація його дій є правильною:

- за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та з0ловживання довірою (шахрайство), скоєного повторно.

При обранні міри покарання відповідно до ст. 65-67 КК України суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки скоєного злочину , данні про особу обвинуваченого, повне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, щире каяття, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання своєї провини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність та керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій суд вважає, що його виправлення та перевиховування можливо в умовах ізоляції від суспільства.

Потерпілим ОСОБА_5 в порядку ст. 128 КПК України , згідно якої особа , якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до особи яка вчинила суспільно небезпечне діяння , був пред`явлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 11 500 гривен та моральної шкоди в сумі 10 000 гривень.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог соціальної справедливості та відповідності, характеру спричинених потерпілому моральних страждань та душевних хвилювань , а також інших обставин справи , суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень підлягають часткову задоволенню в сумі 5000 гривень.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати винним та підвергнути покаранню:

ОСОБА_4
· за ч.2 ст. 190 КК України до 2(два) років позбавлення волі в кримінально виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 11 500 гривень, моральну шкоду в сумі 5 000 гривень, а всього в сумі 16 500 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя