Справа № 1-191/08
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

19 червня 2008
року Червоноградський міський суд
Львівської області

В складі :
головуючого-судді Новосада
М.Д.

при секретарі Терех
У.В.

з участю прокурора Воронка
Р.В.

та адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Червонограді справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Червонограда Львівської області, учня ВПУ №11
м.Червонограда, групи 11-12, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Львова, громадянина України, освітою середньою, не
працюючого, не одруженого,
військовозобов»язаного, раніше відповідно до ст. 89 КК України не
судимого, проживаючого в АДРЕСА_2,

в
злочині передбаченому ст. 186ч.2
КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 16.02.2008 року, близько 22 години 30хвилин, знаходячись на
пероні залізничного вокзалу м. Червонограда Львівської області, за попередньою
змовою групою осіб, підійшли до потерпілого ОСОБА_4 і застосувавши насильство,
яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, стали його бити
наносячи удари в різні частини тіла та поваливши на землю притримуючи
останнього, обшукали його та спільними діями відкрито викрали мобільний телефон
марки «SONY ERICSSON W810 I» вартістю 1200 грн. зі стартовим пакетом «Лайф» вартістю
10 грн., флеш картою до телефону вартістю 90 грн і гроші в сумі 500 грн.,
завдавши потерпілому шкоди на загальну суму 1800 грн. і з місця злочину втекли.

Допитані у судовому засіданні підсудні
вину свою у вчиненому визнали
частково та зокрема
підсудний ОСОБА_1 пояснив, що
16.02.2008 року, близько 22 години 30хвилин, вони знаходилися на залізничному
вокзалі м. Червонограда де зайшли у бар-кафе. Там був потерпілий зі своїм
знайомим. ОСОБА_2 попросив цигарку у потерпілого який у грубі формі йому
відмовив.

Пізніше вони вийшли на перон. За ними вийшов потерпілий і
між ними виникла сварка. ОСОБА_2
штовхнув потерпілого та вдарив його. Він теж наніс удар потерпілому. Останній
впав, в нього випав мобільний телефон якого він забрав. Відійшовши від
потерпілого він показав ОСОБА_2 телефон.

На наступний день вони продали телефон а гроші поділили
між собою. Грошей у сумі 500грн. вони у ОСОБА_4 не забирали.

У
вчиненому щиро кається.

Завдані збитки потерпілому відшкодовано.

Аналогічні пояснення
дав у суді підсудний
ОСОБА_2

Крім часткового визнання підсудними
своєї вини їх винуватість у вчиненому повністю підтверджується показами
потерпілого, свідків, протоколами слідчих дій та судового засідання, іншими документами.

Так потерпілий ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснив, що 16.02.2008 року він зі своїм знайомим ОСОБА_5 знаходився
у барі залізничного вокзалу м. Червонограда. Близько 22 години 30 хвилин до них
підійшли підсудні і попросили пива.

Перед закриттям бару підсудні вийшли раніше. Коли він
вийшов у хол вокзалу, вони підійшли до нього і попросили цигарку, а потім
запитали чи є гроші та мобільний телефон. Він заперечив і останні вивели його
на вулицю де стали бити. Коли він впав хтось став тримав його за ноги, а другий
обшукував кишені і забрав мобільний телефон та гроші у сумі 500 грн. які він
перед тим заховав у рукав куртки. Після цього підсудні втекли. Внаслідок дій
останніх йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки
та матеріальну шкоду на загальну суму 1800грн.

Завдані збитки йому відшкодовано повністю.

Свідок ОСОБА_5
у суді пояснив, що 16.02.2008 року, близько 22 години 30хвилин, він знаходився
у барі залізничного вокзалу м. Червонограда разом із потерпілим.

До них підійшли підсудні і попросили пива.

Пізніше, коли бар закривався вони вийшли у хол вокзалу і
підсудні підійшли до потерпілого, а потім вийшли на перон де стали його
штовхати і бити. Коли той впав то обшукали його.

Від потерпілого дізнався, що забрали у нього мобільний
телефон та гроші.

Із оголошених та оцінених судом у судовому засіданні
показів свідків:

- ОСОБА_6 встановлено, що 17.02.2008року він зустрів на
автовокзалі підсудних, які запропонували купити телефон «SONY ERICSSON», що належав
їх знайомому. Він купив даний телефон за 350грн. Пізніше продав його ОСОБА_7 за
450грн.

(а.с. 38.)

- свідка ОСОБА_7 встановлено, що він 20.02.2008 року
купив у свого знайомого ОСОБА_6мобільний телефон марки «SONY ERICSSON» за 450 грн.

На наступний день ві залишив телефон у свого дядька
ОСОБА_8. для зарядки.

Телефон не забирав і лише 05.03.2008року від працівників
міліції дізнався, що мобільний телефон крадений.

(а.с. 39.)

- свідка ОСОБА_8. встановлено, що 21.02.2008року, його
племінник ОСОБА_7 залишив на зарядку мобільний телефон, який знаходився в нього
біля двох тижнів.

05.03.2008року даний телефон було вилучено працівниками
міліції.

(а.с.36.)

Протоколом вилучення від 05.03.2008року стверджується, що
у гр. ОСОБА_8. було вилучено мобільний телефон марки «SONY ERICSSON W810 I», який був викрадений у потерпілого.

(а.с.20-21.)

Із протоколу відтворення обстановки та обставин подій від
18.04.2008року встановлено, що потерпілий на місцевості вказав де і яким чином
було відкрито викрадено телефон і гроші.

(а.с. 81-84.)

Висновком судово-медичної експертизи від 18.03.2008року
підтверджується, що у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою
грудного відділення хребта, тупої травми живота, які могли утворитися від дії
тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

(а.с. 88-89.)

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності суд
вважає, що вина підсудних у відкритому викраденні чужого майна (грабіж),
поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я
потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в судовому засіданні
доведена повністю.

Дії підсудних
вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України.

Пояснення підсудних в тій частині, що попередньої змови
між ними не було та те, що потерпілий в грубі обстановці формі звертався до них
і розпочав конфлікт, а також, що вони не викрали гроші в сумі 500грн., суд до
уваги прийняти не може по скільки вони дані підсудними з метою пом»якшення
відповідальності і об»єктивно спростовуються показами потерпілого, який вказав,
що жодного конфлікту між ними не було, а підсудні стали з»ясовувати чи є в
нього гроші і мобільний телефон та почали його бити, і утримуючи на землі
обшукали, забравши мобільний телефон і гроші в сумі 500грн.

Свідка ОСОБА_5, який теж пояснив, що конфлікту між
підсудними і потерпілим не було. Підсудні побили потерпілого і обшукали його
кишені.

Висновком судово-медичної експертизи, яким
підтверджується заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім того, характер та послідовність дій підсудних, як до
так і після вчинення злочину, свідчить про їх спільний умисел на відкрите
заволодіння майном потерпілого.

Обираючи вид та міру
покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину .

Щире каяття у вчиненому, добровільне
відшкодування заданих збитків, вчинення злочину підсуднім ОСОБА_1 у
неповнолітньому віці, як обставина, що пом»якшують їх відповідальність.

Разом з тим, суд враховує
і особи підсудних, що є людьми молодого віку, а ОСОБА_1 неповнолітнього
віку, вперше судяться, позитивно характеризуються. Підсудний ОСОБА_1 виховується
матір»ю, яка є інвалідом ІІ групи.

З врахуванням вище наведених
обставин суд дійшов до висновку, що виправлення підсудних можливе без відбування покарання і
їх слід звільнити від
відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст.75, 104
КК України.

Керуючи ст.ст.323, 324 КПК
України , суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, визнати винними за
ст.186ч.2 КК України та призначити
покарання:

ОСОБА_1 за
ст. 186 ч.2 КК України
4( чотири) роки позбавлення
волі;

Застосувати до ОСОБА_1ст. 104 КК України та звільнити його від
відбування призначеного
покарання, якщо він протягом іспитового строк 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76
КК України, покласти на ОСОБА_1обов»язок повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2
КК України 4( чотири) роки позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_2 ст.75 КК України та
звільнити його від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76
КК України, покласти на ОСОБА_2
обов»язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу, засудженим,
підписку про невиїзд, до вступу вироку в
законну силу залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб з
моменту його оголошення.

Суддя