НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1159/15-к
Провадження № 1-кп/0182/307/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський місьрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000566 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Новомосковськ, Тульської області, РФ, росіянина, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за правовою кваліфікацією за ст.336 КК України,
сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язанний. 16.01.2015 року ОСОБА_3 , відповідно до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України за № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» прибув до Нікопольського ОМВК для проведення призову та мобілізацію, проходження медичного огляду. Однак всупереч вимог законодавства, військовозобов`язанний ОСОБА_3 16.01.2015 року в денний час в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою : Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.. Сірка, 39, з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що зазначив у відповідній заяві на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином військовозобов`язанний ОСОБА_3 всупереч вимог ст.. 65 Конституції України, ст..ст. 1,3,23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України за № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від подальшого призову за мобілізацією відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і пояснив, що він як військовозобов`язанний перебуває на обліку у Нікопольському військоматі. В січні 2015 року він пройшов медичну комісію і був визнаний годним для проходження військової служби. Але у зв`язку з тим, що він росіянин, народився в Росії і родичі мешкають в Росії він написав на ім`я Нікопольського військового комісара заяву в якій вказав що він відмовляється від призову на військову службу за мобілізацією, знаючи що зараз проводиться на Україні мобілізація. Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.
Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого заст.336 КК України визнає повністю, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ст..336 КК України ухилення від призову за мобілізацією.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, враховує обставини до яких відносить щиросердечне каяття, характеристики за якою він характеризується позитивно, тому враховую всі обставини по справі суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у вигляді позбавлення волі і суд рахує можливим застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнив його від відбуття покарання з випробовуванням.
Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ст.336 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовуванням терміном на один рік, зобов`язав його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскарженний протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :