НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/321/15-к
Провадження № 1-кп/0182/283/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0003226 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживає і зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 03.04.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,
обвинувачуваного за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 389 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді ста годин громадських робіт, умисно ухиляється від відбуття покарання призначеного судом. Так він, після набрання вироком законної сили, 18.06.2014 року в кримінально виконавчій інспекції м. Нікополя Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області був ознайомлений з порядком та умовами відбуття призначеного йому покарання у виді ста годи громадських робіт, тобто йому роз`яснено ст. 37 ч. 1 Кримінально виконавчого Кодексу України, а саме додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції, а також роз`яснено положення ст..40 Кримінально виконавчого Кодексу України про те, що невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння є порушенням порядку і умов відбуття покарання, та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Однак ОСОБА_4 , ігноруючи порядок і умови відбуття покарання за виданим у кримінально виконавчій інспекції направленням в Нікопольську міську комунальну аварійно рятувальну службу не прибув, відбутого строку покарання на даний час не має. Крім того ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію в кримінально виконавчу інспекцію у встановлені постановою про встановлення днів явки на реєстрацію перший вівторок кожного місяця, тобто 01.07.2014 року та 05.08.2014 року, тим самим умисно ухилився від відбуття покарання у виді громадських робіт, тобто порушив вимоги ст. 40 Кримінально виконавчого Кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину і пояснив, що був ознайомлений з порядком відбуття покарання призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03.04.2014 року. Але приблизно за тиждень до постановлення вироку стосовно нього, він працевлаштувався в ПП «Ромашка» слюсарем. Працював щоденно з 08 до 20 годин, без вихідних. На роботу його приймала приватна особа без будь-якого оформлення трудових відносин. Тому він не міг відбувати покарання у вигляді громадських робіт, тим більш що за їх виконання не платіть гроші. Він надав розписку суду щодо зобов`язання з`явитися до КВІ, але з`явився лише, коли його почали розшукувати через матір та по телефону. Дійсно в КВІ він одержав направлення до комунального підприємства для виконання покарання у вигляді громадських робіт, але не пішов туди, тому що потрібно заробляти гроші, а не працювати безоплатно. На сьогоднішній день він менш зайнята особа, тому зможе відпрацювати 100 годин громадських робіт.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0003226, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження, досліджені під час судового розгляду. Так, вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03.04.2014 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт ( а.п.18). При постановлені вироку Ванда власноручно надав розписку щодо зобов`язання з`явитися до Нікопольської КВІ після набрання вироком законної сили ( а.п.19). Згідно довідок ст.. інспектора КВІ ОСОБА_5 ( а.п.20,22,23) під час перевірки ОСОБА_4 за місцем проживання, зазначеним ним самим, його дома не було. Про необхідність явки до КВІ була повідомлена його матір, яка повідомила телефон засудженого ОСОБА_4 . За яким він попереджений про необхідність явки, але з`явився до КВІ лише 18.06.2014 року. В той же день стосовно нього було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію перший вівторок кожного місяця ( а.п.26), але жодного разу відповідно до листа реєстрації ( а.п.27) він не з`явився. Того ж дня він отримав направлення до НМК «Аварійна рятувальна служба» згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання з 20 червня 2014 року (а.п.29). Згідно довідки начальника НМК «Аварійно-рятувальна служба» ОСОБА_6 ( а.п.32) засуджений ОСОБА_4 по теперішній час до служби не звертався, відбутого строку покарання не має.

Навіть в судовому засіданні ОСОБА_4 , не спростовуючи того, що йому було оголошено підозру у вчинення правопорушення за ч.2 ст. 389 Кк України ще у серпня, заходів для відбуття покарання за попереднім вироком суду не вживав. Тому, очевидно, що він умисно ухилявся від виконання покарання у вигляді громадських робіт.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинуваченого, враховує ту обставину, що він надає, з його слів, матеріальну допомогу доньці, яка проживає з його цивільною дружиною, задовільно характеризується за місцем проживання та вважає, що відповідним до вчиненого та його наслідків, а також достатнім для його виправлення буде покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням ст. 71 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03 квітня 2014 року та остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік десять днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :