Справа № 1-20/2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Корюкіної М.П.

секретарів Капітан Т.В.,

з участю прокурора Сорочихіна О.В.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, громадянина України, українця, не депутата, урядових нагород не має, працюючого головним зоотехніком ПФГ «Поточище», одруженого, раніше не судимого, за ст. 185ч.3 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, українця, громадянина України, урядових нагород не має, не депутата, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, за ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України не військовозобовязаного, не одруженого, урядових нагород не має, не депутата, працюючого різноробочим ПФГ «Поточище», раніше не судимого, за ст.. 185ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна(крадіжку) групою осіб , поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Злочин вчинено при таких обставинах: ОСОБА_6 ОСОБА_5 попередньо домовшись із ОСОБА_7 про крадіжку коней з конюшні ПФГ «Поточище»в с. Поточище Городенківського району, де 16.07.2009 року біля 23.00год ночі ОСОБА_6 прийшов на територію зазначеної ферми та зустрівся із ОСОБА_5 Біля 24.00год вони прийшли до конюшні приміщення, де ОСОБА_7 вже зірвав навісного замка з дверей та проник в середину приміщення конюшні. З приміщення конюшні ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, користуючись вигідною обстановкою, що їх дій ніхто не бачить спільно, таємно викрали одного робочого коня вартістю 3900 грн. А саме ОСОБА_7 вивів з конюшні коня і передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за що вони заплатили йому гроші в сумі 150 грн. Після чого ОСОБА_7 пішов додому, а ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_6 повели коня з території ферми на пасовище, неподалік великого ставка с. Поточище, де на них на вантажному автомобілі ГАЗ-53, чекали невстановлені особи. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали коня невстановленим особам, за що ті пообіцяли привезти пізніше гроші, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли додому. Таким чином викраденим ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 повністю розпорядились та завдали ПФГ «Поточище», матеріальних збитків на загальну суму 3900 грн.

Підсудний ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що з 1994 року по 2009 рік працює головним зоотехніком у ПФГ «Поточище». Покази давав під примусом, так як протокол був заготовлений наперед. Під час показів пояснення давав, підглядаючи у заготовлений листок. Гроші ОСОБА_7 не давав ніякі, а щодо цієї справи звертався у МВС України. Також пояснив що до нього застосовували заходи примусу та наносили йому побої. Проте за медичною допомогою до лікаря не звертався. Вважає, що у вчиненому не винен і крадіжки не вчиняв.

Підсудний ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що міліція його привела у РВ УМВС м. Городенка 16.07.2009 року. Пояснення від нього відбирали у кабінеті ОСОБА_9 під примусом, так як наперед був заготовлений протокол у якому було все написано. Покази поміняв тому, що на нього тиснули працівники міліції. Вважає, що його вини у вчиненому не має, так як він нічого не крав. Та пояснив, що перед відтворенням подій з листка нічого не читав і до прокурора не звертався.

Підсудний ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що відношення до крадіжки не має, так як тоді пас корови, а після пішов додому. ОСОБА_10 гроші нічого не відомо і він їх не брав, а пояснення такі йому казали давати працівники міліції. До нього застосували примусові заходи, проте до лікарні не звертався. Пояснення такі давав слідчому по тій причині, що його заставили так казати.

Хоч підсудні своєї вини у вчиненому не визнали їхня вина доводиться поясненнями свідка ОСОБА_11 Свідок пояснив, що в липні місяці 2009 року поступило повідомлення про крадіжку коня. Від ОСОБА_7 стало відомо, що після 24 год. він вивів коня і передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Він був присутній під час розмови з ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Останні розповіли добровільно, що вони спільно із ОСОБА_7 вчинили крадіжку коня з конюшні ПФГ «Поточище». Від ОСОБА_7 стало відомо, що він вивів коня з конюшні через двері і передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Після того як вони добровільно дали покази їх направили у Городенківський РВ УМВС для слідчих дій. Також він був присутній під час проведення відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_6. Останній сам добровільно в присутності понятих погодився провести слідчу дію та показав якою дорогою вели коня і в якому місці знаходився автомобіль на якого повантажили коня.

Винність підсудних доводиться поясненням свідка ОСОБА_12, який пояснив, що він був присутній як давали пояснення підсудні. Від них чув, що коня вивів ОСОБА_7 та передав його їм. Це все він чув у кабінеті з ним в той час були інші працівники міліції.

Винність підсудних доводиться поясненням свідка ОСОБА_9 Він суду пояснив, що у липні 2009 року поступило повідомлення про крадіжку коней. В процесі опитування людей дізнались, що доступ до коней має ОСОБА_7 і коней у ночі міг вивести тільки він. Під час розмови із останнім, дізнались що коня із конюшні виводив він, а після передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також ОСОБА_7 повідомив куди і як виводив коня із конюшні. Після чого ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дали всі пояснення. Також пояснив, що ОСОБА_7 повідомив, що боїться, щоб у селі його не вбили.

Винність підсудних доводиться поясненням свідка ОСОБА_13 Вона пояснила, що у липні і червні 2009 року була на роботі. Їй подзвонила мати та повідомила, що ОСОБА_7 тобто брата забрали у міліцію. Пізніше він розказував, що коня із конюшні він вивів і йому заплатили гроші, але кому вивів і хто платив не сказав. Пізніше почула від людей, що брат передав коня ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що про крадіжку коня із ферми ПФГ «Поточище» 2009 року дізналась наступного дня від людей. Останні говорили, що коня викрадали ніччю її син ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Пізніше через 2 дня син повідомив, що коня він вивів сам та провівши через сітку передав ОСОБА_5 і ОСОБА_6І, а сам пішов додому.

Винність підсудних доводиться і поясненням свідків: ОСОБА_15, ОСОБА_10, поясненням нічного сторожа ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, щодо крадіжки коня.

Також винність підсудних доводиться протокол заявою, протоколом огляду місця події, де оглядом являється територія ферми ПФГ «Поточище», що в с. Поточище Городенківського району. Територія ферми огороджена огорожею, в нічний час вона охороняється сторожевою охороною. Конюшня має 2 виходи розташовані паралельно один до одного, слід злому не має. У дверях зірвана скоба навісного замка та сліди знаряддя злому. При огляді території пилорами виявлено сліди, які зовні схожі на сліди підків. (а.с.8-11), актом застосування службової собаки з якого видно, що собака взяла слід від зламаної огорожі (сітки) і вивела на грунтову дорогу. Пройшовши по дорозі близько 500м. прийшла до озера, де слід втратила(а.с.13), протоколом огляду місця події , де оглядом місця події являється територія за фермою ПФГ»Поточище» , а саме територія біля великого ставу в с. Поточище на яку вказав ОСОБА_6І, під час відтворення обстановки і обставин події. ОСОБА_25 останній вказав, що в даному місці знаходився авитомобільГАЗ-53 на який невідомі повантажили коня, якого він привів разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 викрали із конюшні(а.с.41-46), протоколом огляду місця події (а.с.47-48), протоколом огляду місця події являється господарство ОСОБА_7 в якому виявлено поліетиленову банку з олією ємкістю 5л., поліетиленовий пакет чорного кольору з макаронами. Під час огляду ОСОБА_7 вказав на гумові тапочки та повідомив, що 08.07.2009 року він купив це все за гроші, які йому дав ОСОБА_5В.(а.с.49-50), протоколом відтворення обстановки і обставин події, де ОСОБА_6 вказав місце біля ваги ферми ПФГ «Поточище» в якому вони зустрілись із ОСОБА_5, куди направились після зустрічі та конюшню звідки ОСОБА_7 вивів коня та місце де передав ОСОБА_7 коня їм з ОСОБА_5В.(а.с.109), протоколом відтворення обстановки та обставин події, де ОСОБА_7 вказав конкретну дорогу якою ішов на територію ферми ПФГ «Поточище» після зустрічі із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та вказав двері через які заходив по коня , місце де висіла упряж, куди виводив коня, через які двері та місце передачі коня ОСОБА_6 і ОСОБА_5, а також місце куди повели коня.(а.с.68)., оглянутим відеозаписом в судовому засіданні протоколу допиту ОСОБА_7 від 17.07.2009 року, відеозаписом протоколу допиту ОСОБА_26 та ОСОБА_5 від 18.07.2009 року, відеозаписом до протоколу відтворення обстановки і обставин події від 19.07.2009 року з обвинуваченням ОСОБА_6, відеозаписом до протоколу відтворення обстановки і обставин події від 18.07.2009 року.

Що стосується пояснення пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що вони не викрадали коня із ПФГ «Поточище» в с. Поточище Городенківського району спростовуються переглянутим відеозаписом, де конкретно кожен із підсудних показав місце звідки викрадено коня та місце де передано викраденого коня та кому передано. ОСОБА_25 показав і місце де висіла упряж, як він знімав її, а також показав як виводив коня, через які двері, куди вів і вказав конкретних осіб кому передав ними були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_9 переглянутого відеозапису вбачається, що відтворення проводились добровільно без примусу.

Таким чином дії ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України правильно кваліфіковано, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винну, а саме: що судиться вперше, по місцю проживання характеризується позитивно. Одночасно суд враховує і економічну ситуацію в державі та що ПФГ «Поточище» претензій до нього не має, а тому суд приходить до переконання, що його можливо виправити та перевиховати в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, КК,

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винну, а саме: що судиться вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи. Також враховує і економічну ситуацію в державі та що ПФГ «Поточище» претензій до нього не має, а тому суд приходить до переконання, що його можливо виправити та перевиховати в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винну, а саме: що судиться вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи. Враховує і складну економічну ситуацію в державі та вказав, що ПФГ «Поточище» претензій до нього не має, а тому приходить до переконання, що його можливо виправити і перевиховати в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити їм покарання:

ОСОБА_6 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі cт.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням на 1 (один) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обовязки не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи та повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередню -підписку про невиїзд із зареєстрованого місця проживання чи перебування..

ОСОБА_5 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням на 1(один) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обовязки: не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомлятиме органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного ОСОБА_5 залишити попередню підписку про невиїзд із зареєстрованого місця проживання чи перебування.

ОСОБА_7 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням на 1(один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обовязки: не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої системи та повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити попередню підписку про невиїзд із зареєстрованого місця проживання чи перебування.

Речовий доказ по справі: пластикова банка ємкістю 5л. з залишком олію, поліетиленовий пакет з залишком макаронів та гумові тапочки синього кольору, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки с. Поточище вул.Кільцева,28 Городенківського району залишити їх ОСОБА_14.

Речовий доказ по справі конверт з 4 відеокасетами 1)відеозапис протоколу ОСОБА_25, 2) відеозапис до протоколу допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_5, 3) відеозапис до протоколу відтворення з обвинуваченим ОСОБА_6, 4)відеозапис до протоколу відтворення з свідком ОСОБА_7 залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб через Городенківський районний суд.

Суддя Корюкіна М.П.