Справа №1- 22 / 2011
В И Р О К

Іменем України

22 лютого 2011 року Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.

при секретарі Онищенко В.В.,

з участю прокурора Іващенка С.А.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Іванків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с.Омелянівка Поліського району Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не військовозобовязаного, не працюючого, раніше судимого 10.12. 2009 року Іванківським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням та 2 річним іспитовим строком; проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та

ОСОБА_3, 12.06. ІНФОРМАЦІЯ_4, народилася в с.Красилівка Іванківського району Київської області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, утриманців немає, не працює, раніше не судима, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5,фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні злочину за ст. 185 ч. 2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 22.08. 2010 року,біля 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,за попередньою змовою з ОСОБА_3, яка також перебувала в стані алкогольного сп»яніння і за пропозицією останньої, вчинили таємне викрадення садових освітлювальних ліхтарів, які знаходилися на присадибній ділянці ОСОБА_4, в селі Мусійки по вул.. Леніна, 158 Іванківського району Київської області, в кількості 5 штук : 4(чотири) садові ліхтарі YS P 8099 В з нержавіючим корпусом по ціні 64,20 грн. за 1 ліхтар на суму 256 грн. 80 коп. та один освітлювальний ліхтар YS P 8096 з пластмасовим корпусом ,вартістю 25 грн. 74 коп. на загальну суму 282 грн. 54 коп., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду.

Викраденими ліхтарями підсудні розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні підсуднаий ОСОБА_2 свою вину визнав частково. Декілька разів змінив свої покази. Підсудний пояснив,що 22 серпня 2010 року вони з ОСОБА_3 копали картоплю на городі коло будинку в с.Мусійки Іванківського району Київської області. По закінченню роботи вони випили. Викопану картоплю вони залишили у дворі по сусідству, а самі пішли до його вітчима, ОСОБА_5,щоб там переночувати. По дорозі до ОСОБА_5 вони з ОСОБА_3 посварилися і йшли окремо.

Проходячи коло господарства ОСОБА_4, він бачив,що на городі світили ліхтарі. Він украв 4 ліхтарі, а де була Соломко він не знає.Ліхтарі він приніс до ОСОБА_5 і заховав на возі. Потім через декілька днів поїхав на велосипеді та забрав ліхтарі та привіз до себе додому. Ліхтарі поставили під вікном.

Він був дуже п»яний і не пам»ятає де була ОСОБА_3. Про крадіжку вони не змовлялися.

Підсудна ОСОБА_3 свою вину в скоєному злочині визнала частково та посянила,що 22.08.2010 року вони дійсно копали з ОСОБА_2 картоплю. Після роботи випили. Коли йшли до ОСОБА_5, вітчима ОСОБА_2, то по дорозі полаялися і ОСОБА_2 пішов раніше, а вона зайшла на город до ОСОБА_4,де сама вирвала із землі 5 ліхтарів та принесла до двору ОСОБА_5 та заховала на возі під лахміттям. Вранці другого дня, вона сказала ОСОБА_2,що це він викрав ліхтарі,так як той був п»яний і нічого не пам»ятав. Всі покази, які вона давала слідчому,неправдиві.

Крім часткового визнання своєї вини підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх вина підтверджується показами потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив,що поживає в селі Мусійки по вул..Леніна, 158 . Його город виходить до лісу,звідки часто заходять дикі кабани та нищать його городину, а тому він поставив ліхтарі , які освітлювали город та відлякували диких тварин.

В серпні він вийшов на город і побачив,що його ліхтарі чомусь не горять, а потім виявив,що їх на городі немає. Думав,що ліхтарі покрали діти. Став розпитувать по селу і виявив,що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ліхтарі продавали в с.Макарівка Іванківського району, але їх ніхто не купив. Працівники міліції йому ліхтарі вернули, але вони в пошкодженому стані.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що від внука ОСОБА_4 почув,що у ОСОБА_6 викрадено освітлювальні ліхтарі. Потім запитав свого сина ОСОБА_7, чи не чув він в школі про крадіжку ліхтарів. ОСОБА_7 сказав,що три ліхтарі він бачив у дворі ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_5 (неповнолітній)пояснив,що коли був у ОСОБА_2,то в його господарстві бачив п»ять сонячних ліхтарів. Через якийсь час їх було лише три. Його батько запитував, чи знає він щось про крадіжку ліхтарів у ОСОБА_4 і він розповів. Ще говорили,що ОСОБА_2 і Соломко ліхтарі продавали в с.Макарівка.

Свідок ОСОБА_8 пояснив,що він з дочкою приходив до ОСОБА_2, який з ОСОБА_3 проживає по сусідству. Його трирічна дочка ОСОБА_9 побачила у ОСОБА_2 сонячні лахтарі ,стала просить, і ОСОБА_2 два ліхтарики дав дитині.

Крім того, вина підсудних підтверджується письмовими доказами,зібраними по справі:

-рапортом( а.с. 7);

-протоколом огляду місця події від 06.09. 2010 року( а.с. 8);

-протоколом огляду місця події від 06.09. 2010 року,з якого слідує,що в господарстві по вул..Чапаєва, 21 в с.Ковалівка Іванківського району ,де проживає ОСОБА_2 виявлено та вилучено 3(три) ліхтарі на сонячних батареях, які вилучено( а.с. 9);

-протоколом огляду від 06.09. 2010 року господарства по вул.. Чапаєва,46,де мешкає ОСОБА_8, у якого виявлено та вилучено 2 ліхтарі на сонячних батареях( а.с. 10);

-Довідкою про вартість викрадених ліхтарів( а.с. 12-27);

-фототаблицею до звіту про оцінку викраденого майна( а.с. 28,29);

-заявою ОСОБА_4 про стягнення збитків( а.с. 42)та заявою про те,що позов заявляти не буде( а.с. 43);

-протоколами допиту ОСОБА_2 ( а.с. 78), які підсудний в судовому засіданні підтримав.

ОСОБА_10 №978 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 24. 11. 2010 року слідує,що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступені легко вираженої дебільності).

На час скоєння інкримінованого йому діяння МІГ і в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння інкримінованого йому діяння ОСОБА_2 в тимчасово хворобливому стані не перебував. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_2 страждає на хронічний алкоголізм. Потребує лікування від даного захворювання і таке лікування йому не протипоказане.

-ОСОБА_10 вироку Іванківського районного суду від 10.12. 2009 року слідує,що ОСОБА_2 засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, з випробуванням та 2-річним іспитовим строком( а.с. 107-108).

ОСОБА_10 представлених характеристик по місцю проживання ОСОБА_2 характеризується негативно; підсудна ОСОБА_11. Працездатні, які не працюють.

ОСОБА_3 лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває,перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: Легка розумова відсталість.

Раніше судимий.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доведена, а їх злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка ),вчинена за попередньою змовою групою осіб,Малюшицького-повторно.

Часткове невизнання своєї вини підсудними,зміна підсудною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своїх показів в суді, суд розцінює як спосіб захисту,з метою уникнення ОСОБА_2 відповідальності та покарання, а Соломко- пом»якшення своєї вини та вини співмешканця, так як покази, які давали підсудні на досудовому слідстві повністю узгоджені між собою, відповідають матеріалам справи.

Обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом не виявлено.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп»яніння.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудних, і вважає, що їм слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_2 остаточне покарання призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 10.12. 2009 року за ст. 185 ч.3 КК України.

Відповідно до ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випобуваннґям,призначивши іспитовий строк та покласти зобов»язання не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти інспекцію про зміну місця робоити і проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 22 лютого 2011 року.

Зарахувати Малюшицьому в строк відбуття покарання час перебування під вартою за вироком Іванківського райсуду від 10.12. 2009 року з 16 вересня по 19 вересня 2009 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання. ОСОБА_3 зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 27 січня 2011 року по 22 лютого 2011 року.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань, взявши під варту із залу суду.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу,ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд,звільнивши з-під варти із залу суду.

Речові докази : повернуто потерпілому.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити 1(один) рік позбавлення волі, кожному.

ОСОБА_2 остаточне покарання призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 10.12. 2009 року за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням ,призначивши 2-річний іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 зобов»язання,в період іспитового строку,не виїжджати на постійне місце проживання за межі України ,повідомляти інспекцію про зміну місця роботи та проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 22 лютого 2011 року.

Зарахувати Малюшицьому в строк відбуття покарання час перебування під вартою за вироком Іванківського райсуду від 10.12. 2009 року з 16 вересня по 19 вересня 2009 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання. ОСОБА_3 зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 27 січня 2011 року по 22 лютого 2011 року.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань, взявши його під варту із залу суду.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу,ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд,звільнивши її з-під варти із залу суду.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з часу проголошення, а засудженим ОСОБА_12 той же строк,з часу вручення йому копії вироку.

Суддя :