№ 1-312
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року м. Київ

Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого
- судді Тютюн Т.М.

при
секретарях Ликовій В.Б., Снісар Т.В.,

за
участю прокурора Синицького О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

представника
потерпілого ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта вища,
неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

установив:

10 жовтня 2006 року о 22 годині ЗО хвилин
ОСОБА_4, керуючи технічно справним
автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту
Героїв Сталінграду, 6 в м. Києві від вул. М.
Залки в напрямку пр-ту Московського,
грубо порушив вимоги п.п.10.1, 11.4 Правил
дорожнього руху України (далі ПДР України),
які регламентують, що: перед
початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в
одному напрямку, забороняється виїжджати
на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Порушення
ОСОБА_4 вказаних вимог ПДР України виявилося в тому, що він,
виконуючи поворот ліворуч, не
переконався в безпеці маневру та виїхав на призначений для зустрічного руху бік
дороги, де сталося зіткнення з
автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1,
який проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний - червоний сигнал
світлофора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля НОМЕР_2
ОСОБА_5, а також пасажири автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7
отримали тілесні ушкодження.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи №
2264/Э від 27.11.2006
року у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового
перелому правого надколінка зі зміщенням уламків, забито-рваної рани передньої поверхні правого
колінного суглоба, закритої травми
грудної клітки, множинних саден лобної
області, обличчя, з яких відкритий осколковий перелом правого
надколінка зі зміщенням уламків,
забито-рвана рана передньої поверхні правого колінного суглоба в
комплексі відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але потягли тривалий розлад здоров'я, так як для зрощування перелому та відновлення
функції правого колінного суглоба необхідний строк більш ніж 21 день, закрита травма грудної клітки, садна відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи №
2263/Э від 27.11.2006
року у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому діафізу
правої малогомілкової кістки в середній третині з невеликим зміщенням
уламків, яке відноситься до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості як таке, що
не є небезпечним для життя, але потягло
тривалий розлад здоров'я, так як для
зрошування перелому необхідний строк більш ніж 21 день.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи №
2269/Э від 26.01.2007
року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в області
обличчя та тіла, закритої
черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, закритої травми грудної та черевної порожнини
у виді розриву куполу діафрагми зліва,
що переходить на капсули лівої долі печінки, з проникненням прядки великого сальника і
лівої долі печінки в плевральну порожнину,
утворення заочеревинної гематоми в області гепатодуоденальної
зв'язки, розвитку лівосторонньої
нижньодольової посттравматичної плевропневмонії, закритого осколкового перелому проксимального
кінця діафізу та вертлюгів правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, наявністю набряку м'яких тканин в області
верхньої третини правого стегна, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

У
судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину та цивільний позов не
визнав та дав наступні показання.

2

10 жовтня 2006
року близько 22 години 30 хвилин він, керуючи на підставі
довіреності автомобілем НОМЕР_1,
належним ОСОБА_8, рухався по
пр-ту Героїв Сталінграду в м. Києві від
вул. М.
Залки в напрямку пр-ту Московського. В салоні на передньому
пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_9,
на задньому -
позаду нього ОСОБА_6 та праворуч ОСОБА_7 Проїзна частина
дороги була поділена на три смуги для руху в кожному напрямку, і подвійна суцільна лінія горизонтальної
дорожньої розмітки поділяла транспортні потоки. Наближаючись до світлофору, побачив,
що загорівся червоний сигнал, і
транспортні засоби почали зупинятися з обох сторін. Він зупинився в крайній
лівій смузі, відстань до світлофора
складала близько 7-10
метрів. На зустрічні смуги вийшли пішоходи і транспортні
засоби стояли в крайній правій та середній смугах зустрічного напрямку, крайня ліва була вільна. Впевнившись, що нікому не створить перешкод, він увімкнув покажчик лівого повороту і
здійснив поворот ліворуч, маючи намір
заїхати в двір будинку. Коли проїхав 3-4 метри і опинився
в крайній лівій смузі зустрічного руху,
через секунду відбулося зіткнення з іншим автомобілем. Його автомобіль розвернувся на 180°, вдарився об бровку і
зупинився. Після зіткнення залишив автомобіль і допоміг товаришам вибратися
звідти, потім викликали працівників ДАІ
та швидку допомогу. З місця, звідки він
повертав, було видно крайню ліву
зустрічну смугу, видимість та освітлення
були добрі і ніщо не заважало оглядовості. Автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до
зіткнення він не бачив. Пункт 11.4 ПДР України та дорожня
розмітка не дозволяли йому повертати, і
він це розумів, але пункт 10.1 ПДР України він не порушував,
оскільки переконався, що не
створить аварійної ситуації. В ході досудового слідства визнавав вину, оскільки прийшов до слідчого з юристом, з яким мав усну угоду, і той порадив йому таку позицію. Крім
цього, слідчий натякав, що може взяти його під варту. Але після
ознайомлення з матеріалами справи він переконався в тому, що ОСОБА_5 також порушив вимоги ПДР, а тому вважає
себе невинуватим у вчиненні злочину.

Не дивлячись на невизнання підсудним вини,
що суд розцінює як намагання ухилитись від кримінальної
відповідальності, винуватість ОСОБА_4 у
вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними в справі та дослідженими в
судовому засіданні доказами, яким суд
дав належну оцінку.

Потерпілий ОСОБА_5
суду показав, що 10 жовтня 2006
року близько 22 години 30 хвилин він, керуючи технічно
справним автомобілем НОМЕР_2, рухався по
пр-ту Героїв Сталінграду від вул. Електриків
у напряму вул. М. Залки із швидкістю 60 км/год. в крайній лівій смузі. В автомобілі були ввімкнуті фари ближнього
світла та протитуманні фари. Під'їжджаючи до світлофору, десь за 2 метри він
побачив миготливий зелений сигнал і, не
створюючи перешкод іншим учасникам руху і не порушуючи вимог ПДР України, продовжив рух. В момент проїзду світлофору
загорівся жовтий сигнал, який не
забороняє рух, і він продовжив проїзд
пішохідного переходу, щоб різко не
гальмувати і не створити аварійну ситуацію, оскільки позаду було багато транспортних
засобів і пішоходів не було. Коли проїхав світлофор, за 10-20 метрів попереду
себе побачив перешкоду -
автомобіль, який
виїжджав на його смугу і перегородив дорогу. Він загальмував, але відстань була мала і сталося зіткнення.
Контакт відбувся між правою передньою частиною його автомобіля та боковою
частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді травми коліна та грудної клітки і
його було госпіталізовано. Він повністю підтримує цивільний позов, оскільки ця пригода вплинула на його
здоров'я, він до теперішнього часу
відчуває біль у коліні та грудній клітці,
після удару головою об лобове скло падає зір та розвинулася туговухість.
У подальшому він потребує ще оперативного втручання для видалення металевої
конструкції з коліна. До теперішнього часу його автомобіль не відремонтовано.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 10 жовтня 2006
року ввечері він,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прямували в автомобілі під керуванням підсудного на
масив Оболонь на пр-т Героїв Сталінграду за речами ОСОБА_6 Він знаходився на
передньому пасажирському сидінні,
ОСОБА_6 на задньому за ОСОБА_4, а
ОСОБА_7 -
за ним.
Зупинившись на відстані близько 30-50 метрів від
світлофору в крайній лівій смузі, ОСОБА_4
різко розпочав маневр повороту ліворуч та пересік подвійну суцільну лінію для
заїзду в двір з протилежної сторони дороги. Під час здійснення повороту він
стежив за світлофором і побачив автомобіль,
який рухався в крайній лівій смузі в зустрічному напрямку і, здійснивши маневр, проїхав на червоний сигнал світлофору, пішоходів не бачив. Той автомобіль, перетнувши лінію світлофора, рухався під кутом близько 15° навскоси, на його думку, об'їжджаючи транспортні засоби, які зупинилися на заборонний сигнал
світлофора на смугах зустрічного руху, і
вдарив їхній автомобіль в другій смузі посередині дороги. Він встиг тільки
згрупуватися, як відчув потужний удар у
праву сторону. Коли залишив автомобіль через вікно, то відповз до забору і знаходився там до
приїзду швидкої медичної допомоги. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв грудної клітки та
тазостегнового суглобу.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що
осінню 2006
року близько 23 години він з
дівчиною повертався з парку. Біля пішохідного переходу віг натиснув кнопку
і, коли загорівся зелений сигнал для
пішоходів, вони пішли. Зупинився перший
автомобіль, потім в другий, при цьому перша смуга була вільна, а автомобілі знаходилися в середній та
крайній лівій смугах. Посередині дороги дівчина смикнула його і він побачив
автомобіль "Деу", який не
зупинився і не пропустив його, об'їхавши
так, що між колесами цього автомобіля
була подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки. Він повернув голову
наліво, продовжив рух і через 3-4 секунди почув звук удару з правої сторони. Подивившись, побачив аварію та пішов на другий бік дороги.
Він провів дівчину на зупинку і повернувся на місце ДТП, де повідомив
працівникам ДАІ, що все бачив.
Автомобіля, який перетинав подвійну
суцільну лінію, він не бачив.

Потерпілий ОСОБА_6
в ході досудового слідства показав, що 10 жовтня 2006 року близько 22
години ЗО хвилин він в якості пасажира знаходився на
задньому пасажирському сидінні з лівої сторони в автомобілі
"Фіат", яким керував ОСОБА_4
Також в автомобілі знаходилися двоюрідний брат ОСОБА_7 на задньому сидінні з
правої сторони та ОСОБА_9 за передньому пасажирському сидінні. Вони їхали до
його знайомих завезти речі на АДРЕСА_3. На пр-ті Героїв
Сталінграду зупинилися перед світлофором,
попереду стояли автомобілі і горів червоний сигнал. Він взяв мобільний
телефон подзвонити, водій розпочав
рух, виконуючи поворот ліворуч, і він відразу відчув удар в автомобіль, після чого втратив свідомість (т.І а.с.
122-123).

Потерпілий ОСОБА_7 в ході досудового слідства показав, що 10 жовтня 2006 року о 22
годині ЗО хвилин їхав в якості пасажира на задньому
сидінні з правої сторони в автомобілі "Фіат" під керуванням ОСОБА_4
Його двоюрідний брат ОСОБА_6 знаходився на задньому сидінні зліва, і ще один пасажир -на передньому сидінні. їхали на пр-т Герої Сталінграду до ОСОБА_6, щоб завезти речі. Під
час руху він за дорогою не слідкував і що трапилося, не пам'ятає (т.І а.с. 129-130).

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події № 40142 від 10.10.2006
року, протоколами
огляду і перевірки технічного стану транспортних засобів від 10.10.2006 року, довідкою по
дорожньо-транспортній пригоді та схемою,
місце ДТП
- ділянка проїзної частини на пр-ті Героїв
Сталінграду, 6 в м. Києві в районі регульованого
пішохідного переходу на відстані 4, 1 метра від рівня
заїзду у двір до будинку №
6 на пр-ті Героїв Сталінграду та 3, 1 метра від подвійної суцільної лінії. Вид події -зіткнення двох автомобілів НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4 Автомобіль "Фіат-Темпра" має пошкодження повністю
правої бокової частини, автомобіль
"ЗАЗ-Деу" -
повністю передньої частини. Потерпілі під час пригоди ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 госпіталізовані (т.І а.с. 13-18, 19-23,
24-28, 29, 31-31).

Як вбачається з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 24.01.2007 року, потерпілий ОСОБА_5 на місці показав та розповів про обставини ДТП,
як зазначено вище в його показаннях (т. 1 а.с. 60-61).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2451/Э від 22.11.2006
року при дослідженні наданої медичної документації у
ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: забій правого тазостегнового
суглоба, забій правого колінного
суглоба. Описані ушкодження спричинені тупим/ми/ предметом/ми/, за давністю утворення можуть відповідати
строку, вказаному в постанові, - 10.10.2006 року, відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я на строк більш ніж 6 днів, але менше 21 дня. Утворення
забоїв знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з ДТП 10.10.2006 року (т.І а.с. 87-89).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2263/Э від 27.11.2006
року при судово-медичному дослідженні наданої медичної
документації у ОСОБА_6 виявлено перелом діафізу правої малогомілкової кістки в
середній третині з невеликим зміщенням уламків. Описане ушкодження спричинено
тупим/ми/ предметом/ми/ і відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості
як таке, що не є небезпечним для
життя, але потягло тривалий розлад
здоров'я, так як для зрощування перелому
необхідний строк більш ніж 21 день. Описане
ушкодження за давністю утворення може відповідати строку, вказаному в постанові, - 10.10.2006 року і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з ДТП 10.10.2006 року (т.І а.с. 93-94).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2264/Э від 27.11.2006
року при дослідження наданої медичної документації у
ОСОБА_1 виявлено наступні тілесні ушкодження: відкритий осколковий перелом
правого надколінка зі зміщенням уламків,
забито-рвану рану передньої поверхні правого колінного суглоба розміром 3 х 1,
5 см, закриту травму
грудної клітки у виді забою м'яких тканин грудної клітки зліва, множинні садна лобної області, обличчя. Описані ушкодження спричинені тупим/ми/
предметом/ми/, за давністю утворення
можуть відповідати строку, вказаному в
постанові, - 10.10.2006 року. Відкритий осколковий перелом правого надколінка зі зміщенням
уламків, забито-рвана рана передньої
поверхні правого колінного суглоба в комплексі відносяться до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості як такі, що
не є небезпечними для життя, але потягли
тривалий розлад здоров'я, так як для
зрощування перелому та відновлення функції правого колінного суглоба необхідний
строк більш ніж 21
день. Закрита травма грудної клітки у виді забою м'яких
тканин грудної клітки зліва, садна
відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення вищевказаних тілесних
ушкоджень знаходиться в прямому причинному зв'язку з ДТП 10.10.2006 року (т.І а.с. 98-100).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2269/Э від 26.01.2007
року при вивченні наданої медичної документації на ім'я
ОСОБА_7 встановлено, що у нього мали
місце наступні тілесні ушкодження: садна в області обличчя та тіла, закрита черепно-мозкова травма у виді струсу
головного мозку; закрита травма грудної та черевної порожнини у виді розриву
куполу діафрагми зліва, що переходить на
капсули лівої долі печінки, з
проникненням прядки великого сальника і лівої долі печінки в плевральну
порожнину, утворення заочеревинної
гематоми в області гепатодуоденальної зв'язки,
розвитком лівосторонньої нижньодольової посттравматичної
плевропневмонії; закритий осколковий перелом проксимального кінця діафізу та
вертлюгів правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, наявністю набряку м'яких тканин в області
верхньої третини правого стегна. Описані ушкодження спричинені тупими
предметами, могли утворитися в строк і
за обставин, вказаних в постанові, тобто 10.10.2006 року в результаті ДТП
при контакті

з частинами салону автомобіля,
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя (т.1
а.с. 104-106).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 105ат від 26.02.2007
року в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля
НОМЕР_2 ОСОБА_1 регламентуються вимогами пунктів 12.2,
8.7.3 "є", 8.10 ПДР України, а з моменту виникнення
небезпеки -
вимогами пункту 12.3 ПДР України. В
даній дорожній ситуації дії водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 регламентуються
вимогами пунктів 10.1
та 11.4
ПДР України. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_5 з технічної точки зору не мав технічної можливості уникнути зіткнення
транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість
уникнути зіткнення. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 з технічної
точки зору вбачаються невідповідності вимогам пунктів 8.7.3 "є" та 8.10
ПДР України, в
діях водія ОСОБА_43 технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам
пунктів 10.1
та 11.4
ПДР України. З технічної точки зору подія проїзду
автомобіля НОМЕР_2 на заборонний сигнал світлофора регульованого пішохідного
переходу не має причинного зв'язку з подією зіткнення досліджуваних
транспортних засобів (т.1 а.с. 112-119).

Експерт Бородін А.В. повністю підтримав вказаний висновок та пояснив, що порушення ОСОБА_5 вимог ПДР України не
знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП,
оскільки в момент виникнення небезпеки він вже здійснив
проїзд регульованого пішохідного переходу,
і, навпаки, між діями ОСОБА_13, які виразились у порушенні вимог пунктів 10.1, 11.4 ПДР України та
виникненням ДТП
є причинний зв'язок. Крім цього, експерт пояснив, що з технічної точки зору версії свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_11 стосовно виїзду автомобіля "ЗАЗ-Деу" на смугу
зустрічного руху, з урахуванням
того, що в тому напрямку на заборонний
сигнал світлофора зупинилися інші транспортні засоби, а потім повернення в крайню ліву смугу
попутного напрямку, де відбулося
зіткнення, неможливі.

Суд відкидає показання підсудного в тій частині, що він визнавав вину у вчиненні злочину в
ході досудового слідства за порадою юриста та у зв'язку з тим, що слідчий чинив на нього моральний тиск. У
справі відсутні будь-які документи, які
підтверджують, що ОСОБА_4 на вказаній
стадії користувався правовою допомогою захисника. Прізвище цієї особи ОСОБА_4
суду також не зміг вказати. Що стосується показань підсудного щодо тиску з боку
слідчого, то суд також вважає їх
неправдивими, оскільки показання ОСОБА_4
і в ході досудового слідства (т.1 а.с. 42-43,
163-164), і в судовому
засіданні, абсолютно аналогічні, змінилося лише ставлення підсудного до його
дій та наслідків.

Також суд вважає неправдивими показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїхав
пішохідний перехід, здійснюючи маневр
виїзду на смугу зустрічного руху. Суд розцінює такі показання як намагання
допомогти ОСОБА_4, який є товаришем
ОСОБА_9, уникнути відповідальності за
скоєне та підтвердити версію підсудного щодо переконання в безпеці перед
поворотом на смугу зустрічного руху. В ході судового слідства в первинних
поясненнях, протоколах допиту в якості
свідків вказані особи про такі обставини не вказували, а свідок ОСОБА_11 чітко зазначив, що автомобіль "ЗАЗ-Деу" проїхав
регульований пішохідний перехід на заборонний сигнал світлофора, рухаючись по крайній лівій смузі (т.1 а.с.
40, 53-55,
56-57). Крім цього, такі
показання спростовуються показаннями підсудного та експерта в судовому
засіданні.

Що стосується показань потерпілого ОСОБА_1 щодо його руху на миготливий
зелений сигнал світлофору та проїзд перехрестя на нібито дозволяючий - жовтий сигнал, то вони також не
відповідають дійсності. Судом встановлено,
і це підтверджується показаннями підсудного та свідків у справі, що ОСОБА_5 здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонний - червоний сигнал світлофора.

Суд покладає в обґрунтування своїх висновків показання підсудного та
частково -
потерпілого ОСОБА_1 щодо обставин та механізму
дорожньо-транспортної пригоди, показання
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в ході досудового слідства, а також висновки судово-медичних та
автотехнічної експертиз, оскільки вони
об'єктивно узгоджуються між собою та з іншими доказами в справі. Крім
цього, вихідні дані, які надавалися експерту для проведення дослідження, вказувалися в тому числі й підсудним, який брав участь у складанні схеми ДТП та інших документів відразу після пригоди.

Суд приходить до висновку, що
винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне
ушкодження.

Потерпілими ОСОБА_7та ОСОБА_5 у справі заявлено цивільні позови.

ОСОБА_7 просив стягнути на його користь 200 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, проте в подальшому від позову
відмовився, посилаючись на те, що ОСОБА_4 приймав участь у наданні йому
матеріальної допомоги на лікування. Суд приймає відмову від позову ОСОБА_7 та
провадження в цій частині закриває,
оскільки відмова від позову не суперечить закону і не порушує будь-чиї
права, свободи чи інтереси.

ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 5 636 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 гривень -
моральної шкоди,
посилаючись в обґрунтування позовних вимог на наступні обставини.

Товариство з додаткової відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо" за договором страхування наземного транспорту № КЗМ0АК0574 від 11.10.2005
року виплатила йому вартість відновлювального

ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу в
розмірі 18
613 гривень 66 копійок. Ця сума
утворилася внаслідок вирахування з суми 18 899 гривень 34
копійки - вартості відновлювального
ремонту -
безумовної франшизи у розмірі 1 % від страхової суми, що складає 285 гривень 69
копійок. Таким чином завдана йому матеріальна шкода
складається з: втрати товарної вартості автомобіля - 2 142 гривні 38
копійок, франшизи - 285 гривень 69
копійок та вартості судової автотоварознавчої експертизи - 400 гривень. Крім цього, внаслідок
отриманих під час ДТП
тілесних ушкоджень він потребує операції по видаленню
шурупів, які були вмонтовані в правий
надколінок для скріплення кістки, яка в клініці
"Медіком" коштує 2 810 гривень. Таким чином
загальний розмір завданої йому матеріальної шкоди становить 5 638 гривень.

В результаті ДТП
та отриманих травм він відчував сильний фізичний біль та
страждання, душевні переживання, довгий час знаходився в стресовому стані і
вимушений був протягом трьох місяців пересуватися на милицях, притупилися слух та зір. Йому зробили важку
операцію на правому надколінку, були
порушені плани на подальше життя,
оскільки він тривалий час збирав кошти на купівлю автомобіля, який був втрачений за лічені секунди і яким
він позбавлений можливості користуватися. Тому завдану моральну шкоду ОСОБА_5 оцінює в 25
000 гривень.

Суд задовольняє позов ОСОБА_1 частково з наступних підстав.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю.

Відповідно до договору страхування наземного транспорту № КЗМ0АК0574 від 11.10.2005
року, укладеним
між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо" та ОСОБА_5, об'єктом
страхування є майнові інтереси, що
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом - автомобілем
НОМЕР_2 (т.1 а.с. 205-207).

Згідно з п.4.1 Договору Страховик - ТДВ
"Страхова компанія "Кредо" зобов'язується у разі настання
страхового випадку, яким є в тому числі
й дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного
засобу, здійснити страхове відшкодування
Страхувальнику -
ОСОБА_5 В даному випадку безумовна франшиза складає 1
% страхової суми.

Відповідно до п.п.6.2, 6.3 Договору страхова сума становить 100 % дійсної вартості
транспортного засобу -
28 568 гривень 60 копійок.

Згідно з п. 14.6.4
Договору не включається в розрахунок розміру збитків
вартість відновлення втрачених експлуатаційних якостей, товарного виду транспортного засобу.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 958 від 24.11.2006
року вартість відновлювального ремонту з урахуванням
значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 складає 18 899 гривень 34
копійки, втрата
товарної вартості -
2 142 гривні 72 копійки (т.1 а.с.
65-82).

Як вбачається з квитанції № 417155 від 6.11.2006 року, вартість автотоварознавчої
експертизи, сплачена ОСОБА_5, складає 400 гривень (т.1
а.с. 203).

Тому суд вважає доведеним розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_5 діями підсудного, в сумі 2 828 гривень 7 копійок, яка складається з втрати
товарної вартості транспортного засобу,
франшизи та витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Що стосується стягнення на користь позивача вартості травматологічної
операції в клініці "Медіком",
то в цій частині суд не задовольняє позовні вимоги, оскільки ці збитки не є реальними і ОСОБА_5 не заперечував, що така операція
йому не проводилася.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і тривалість
страждань позивача, істотність вимушених
змін в його життєвих стосунках. Так,
ОСОБА_5 терпів фізичний біль та моральні страждання, тривалий час перебував на лікуванні у зв'язку
з отриманими тілесними ушкодженнями, був
позбавлений можливості пересуватися. Проте суд враховує також відповідно до
вимог ст. 1193 ЦК України вину і самого потерпілого,
оскільки його груба необережність сприяла виникнення шкоди. Як
встановлено судом, ОСОБА_5 також порушив вимоги ПДР України ПДР України, зокрема,
п.п.8.7.3 "є", 8.10, хоча таке порушення і
не знаходиться в причинному зв'язку з подією зіткнення. Тому суд задовольняє
позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 гривень.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд
враховує, що він вчинив тяжкий злочин з
необережності внаслідок грубого порушення вимог ПДР України, в результаті чого декілька осіб отримали
тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості,
особу підсудного, який до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
позитивно характеризується за місцем реєстрації, не працює. Крім цього, суд враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого.

Обставиною, що пом'якшує
покарання, суд визнає добровільне
часткове відшкодування завданого збитку. Так,
ОСОБА_4 було надано матеріальну допомогу на лікування потерпілого
ОСОБА_7 в розмірі 1
000 гривень, про що
потерпілий вказав у заяві та що підтверджується копією поштового переказу (т.1
а.с. 152-153).

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд
призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами, але з
урахуванням особи винного вважає, що до
нього слід застосувати ст. 75 КК України
і звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без
відбування покарання.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 321, 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України, і призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 3
/три/ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі
з випробуванням з іспитовим строком 3
/три/ роки, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
2 828 /дві
тисячі вісімсот двадцять вісім/ гривень 7
/сім/ копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 /п'ять тисяч/
гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Прийняти
відмову ОСОБА_7 від позову до ОСОБА_4. Провадження в справі за позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_4 закрити.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при
ГУ МВС України в м. Києві
за проведення судової автотехнічної експертизи 706 /сімсот шість/ гривень 6 /шість/ копійок. Одержувач платежу: НДЕКЦ при ГУ МВС України в
м. Києві, р/р 0466
в УДК у Київській
області, МФО 821018, код 25575285 (За проведення
експертизи та дослідження).

Запобіжний
захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.