Справа № 11-547, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Лисяк Г.І.
Категорія: ст.286 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2008 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Шершуна В.В.,

суддів Ващенка С.Є., Суслова М.І.,

з участю прокурора Крохмалюк Л.Б.,

захисника ОСОБА_3,

та представника цивільного

співвідповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 08 липня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Руське поле Тячівського
району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 громадянина України, українця, з
вищою освітою, одруженого, інваліда другої групи загального захворювання,
директора ТОВ «Проскурів реєстр», в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. з позбавленням права керування
транспортними засобами строком на 1 рік.

Запобіжний захід залишено
попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ВАТ Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта»: 16897 грн. 18 коп. на користь ОСОБА_4та 405 грн. 65 коп.
судових витрат за проведення автотехнічної експертизи на користь
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВСУ в Хмельницькій
області.

ОСОБА_1 засуджено
за те, що 13 березня 2008 р. біля 11 години 30 хвилин у м. Хмельницький
він, керуючи автомобілем «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, по
вул. Верейського зі сторони вул. Гавришкіна в напрямку вул. Кам'янецької, під
час виконання маневру лівого повороту на перехресті вулиць
Верейського-Кам'янецької, діючи легковажно, порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5
(ч.1), 2.3 (б), 9.4 (ч.З), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України і, не
врахувавши дорожню обстановку, не виконавши вимогу дорожнього знаку «Дати
дорогу», допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знаках
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вул. Кам'янецькій в напрямку
вул. Старицького. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження
у вигляді перелому тіла грудини, забою, саден 2, 3, 4 пальців лівої кисті, які
за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

В апеляції засуджений,
посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його
особі, просить змінити вирок, скасувавши його в частині призначення додаткового
покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказує
на те, що судом не враховано, що він відшкодував завдану шкоду до початку
судового розгляду справи, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину,
вибачився перед потерпілим, раніше не судимий, страждає бронхіальною астмою і є
інвалідом другої групи, проживає в смт. Ярмолинці, а працює в
м. Хмельницький, у зв'язку з чим без особистого автомобіля йому важко
добиратись до місця роботи. Крім того, зазначає, що сам потерпілий міг уникнути
зіткнення з його автомобілем, виконавши об'їзд перешкоди, однак цього не
зробив, що і стало однією з причин ДТП.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого та його захисника, які підтримали апеляцію, посилаючись на
зазначені у ній доводи, представника цивільного співвідповідача та думку
прокурора про законність і обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за вказаних у
вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на
досліджених в судовому засіданні доказах і ніким з учасників судового розгляду
справи не оспорюються.

Основне покарання засудженому
призначено відповідно до вимог ст.65 КК України. При цьому суд врахував як
пом'якшуючі обставини визнання ним своєї вини, щире каяття, те, що він є
інвалідом 2 групи загального захворювання, та навів мотиви чому з кількох
альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України,
обрав покарання у вигляді штрафу.

Разом з тим, при призначенні
покарання суд не врахував добровільного відшкодування заподіяних збитків і
активного сприяння засудженого розкриттю злочину, які відповідно до ч.1 ст.66
КК України є пом'якшуючими покарання обставинами, і того, що засуджений
вибачився перед потерпілим, що згідно з положеннями частини другої цієї статті
також слід визнати обставиною, яка пом'якшує покарання, і за передбаченої
санкцією ч.1 ст.286 КК України можливості обмежитись основним покаранням не
мотивував свого висновку про необхідність призначення йому додаткового
покарання.

За наявності усіх наведених
обставин, які пом'якшують покарання, враховуючи захворювання засудженого,
характер його роботи, те, що він проживає в одному населеному пункті, а працює
- в іншому, у зв'язку з чим має потребу у використанні власного транспортного
засобу, а також те, що вчинений злочин характеризується необережною формою
вини, колегія суддів вважає, що призначене основне покарання є достатнім для
його виправлення та попередження нових злочинів і необхідності у призначенні
йому додаткового покарання не вбачає. Тому вирок у частині призначення
покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами
строком на один рік підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.365,
366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію
засудженого задовольнити.

Вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2008 року
щодо ОСОБА_1 в частині призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення
права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий/підпис/

Судді/підписи/

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
С.Є.Ващенко