Справа № 509/34/13- к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також їх представників -

адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисника - ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, кримінальне провадження № 0000100 від 23.11.2012 р. по обвинуваченню

ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився, мешкає та зареєстрований

в АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, освіта вища юридична,

не працюючого, не одруженого, раніш не судимого

за ст.ст.115 ч.2 п.6, 289 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2012 р., у вечірній час доби, Заворотний біля автозаправної станції «Веста», яка розміщена на розі вулиць Академіка Вільямса та Люстдорфська дорога м. Одеса зупинив автомобіль «Черрі Амулет», р/н НОМЕР_1 під керуванням раніш йому незнайомого володільця вказаного автомобіля ОСОБА_18 .

Після зупинки вказаного автомобіля, Заворотний сів на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля та домовившись про плату за проїзд запропонував ОСОБА_19 відвезти його на вул. Онежську м. Одеса.

По дорозі до вказаної вище вулиці, у Заворотного виник умисел на заволодіння вказаним автомобілем, вартість якого складала 49 660 гр. З цією метою ОСОБА_20 вирішив позбавити життя потерпілого ОСОБА_19 , для чого запропонував ОСОБА_19 змінити маршрут руху та відвезти його в район очисних споруд м. Іллічівська, які розміщені біля с. Санжійка, Овідіопольського району, Одеської області. При під`їзді до вказаних споруд, ОСОБА_20 запропонував ОСОБА_19 повернути ліворуч з головної дороги на другорядну бетону, яка вела в сторону Чорного моря. Після того як ОСОБА_19 здійснив поворот ліворуч, ОСОБА_21 , приблизно в 20 годин 30 хвилин, запропонував ОСОБА_19 зупинити автомобіль. Відразу після зупинки автомобіля, Заворотний туристичним ножем, який він заздалегідь дістав зі своєї сумки, з метою позбавлення життя ОСОБА_19 , начав наносити останньому удари вказаним ножем у різні частини тіла, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_19 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двох ран підборідної області праворуч, двох ран бічної поверхні шиї праворуч у нижній третині з пошкодженням сонної артерії та травматичним пошкодженням міжхребетних зв`язок 4-5 шийних хребтів, рани в проекції ключиці праворуч, рани передньої поверхні грудної клітини ліворуч по середньо ключичній лінії у проекції 2-3 ребер з пошкодженням лівої легені.

Від отриманих тілесних ушкоджень, а саме : різаних ран шиї з пошкодженням загальної сонної артерії, що супроводжувалось великою зовнішньою кровотечею з ускладненням гострої масивної крововтрати у вигляді малокров`я внутрішніх органів, у потерпілого ОСОБА_19 наступила смерть.

Після нанесення умисних ударів ОСОБА_20 вийшов із салону автомобіля, підійшов до лівої двері водія та, утримуючи потерпілого ОСОБА_19 за ремінь та сорочку, витяг останнього з салону автомобіля та поклав його на узбіччя дороги.

Далі, ОСОБА_20 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів за кермо вищевказаного автомобіля та рушив на ньому в напрямку м. Одеса.

Приїхавши до м. Одеси, Заворотний, усвідомлюючи, що скоїв умисне вбивство та заволодів транспортним засобом потерпілого, по якому його можливо буде знайти, вирішив залишити вказаний автомобіль на автомобільній стоянці, прилеглій до дендропарку «Перемоги», яка розміщена по проспекту Шевченка, 29 м. Одеса, в районі розміщення апеляційного господарського суду Одеської області, що і зробив, а потім з названого місця зник.

Обвинувачений ОСОБА_20 вину свою у вчинені інкримінуємих йому злочинах визнав частково при цьому показав, що дійсно 04.09.2012 р., приблизно в 20 годин, він вийшов з будинку своєї співмешканки ОСОБА_22 , який розміщений на вул. Художника Федорова м. Одеса, з тим щоб поїхати до будинку свого батька, який розміщений на вул. Онежській м. Одеса, за запасною частиною до його автомобіля, оскільки його батько займається ремонтом автомобілів. З цією метою на розі вулиць Ак.Вільямса та Люстдорфська дорога м. Одеса зупинив автомобіль «Чері» під керуванням потерпілого ОСОБА_18 та запропонував останньому відвезти його на вул.Онежська м. Одеса. ОСОБА_19 погодився. Він сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля. В процесі руху автомобіля між ним та ОСОБА_19 виникла сварка. Він попросив ОСОБА_23 зупинити автомобіль. ОСОБА_19 зупинив автомобіль на вул. М.Жукова м. Одеса, в районі завода «ЗОР». Після зупинки автомобіля сварка не зупинилась. В процесі вказаної сварки, він дістав зі своє сумки туристичний ніж, зняв з нього чохол і на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків наніс вказаним ножем декілька ударів ОСОБА_19 в область шиї. Потім, з метою приховання злочину, вирішив заховати труп ОСОБА_19 , для чого перетягнув ОСОБА_19 на переднє пасажирське сидіння автомобіля. Сам сів за кермо вказаного автомобіля та поїхав напрямку м. Іллічівськ, Одеської області. При під`їзді до очисних споруд м. Іллічівська повернув ліворуч на бетону дорогу, після чого зупинився, витягнув труп ОСОБА_19 на узбіччя вказаної дороги і на автомобілі ОСОБА_19 повернувся до м. Одеси. По дорозі в м. Одеса через вікно викинув ніж, яким здійснив вбивство ОСОБА_19 та в районі Таїровського кладовища викинув мобільний телефон ОСОБА_19 . По приїзду в м. Одеса біля апеляційного господарського суду Одеської області на стоянці залишив автомобіль ОСОБА_19 , після чого зателефонував своєму товаришу ОСОБА_24 з тим, щоб останній забрав його та відвіз до ОСОБА_25 , що останній і зробив. По дорозі він розповів ОСОБА_24 , що вчинив вбивство. На наступний день він спалив свій одяг та взуття, на яких були сліди від крові потерпілого ОСОБА_19 .

Вину свою визнає частково, оскільки вбивство вчинив не з метою заволодіння автомобілем ОСОБА_19 , а на ґрунті сварки, в процесі якої ОСОБА_19 його сильно образив.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_20 , суд вважає, що вина останнього у вчинення злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.6, 289 ч.3 КК України повністю підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , з яких слідує, що ОСОБА_18 його син. Проживав він зі своєю сім`єю окремо від нього. Про те, що сина вбили, йому стало відомо від сім`ї сина. Обставина вбивства йому не відомі.

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , з яких слідує, що 04.09.2012 р., приблизно в 23 год.40 хвилин, їй зателефонувала її рідна сестра ОСОБА_18 , яка повідомила, що їх батько не повернувся до дому. Вона намагалась додзвонитись до батька але не змогла. На наступний день всією сім`єю розпочала розшук батька, звернулись до міліції, а також до оператора мобільного зв`язку «Джинс» з тим, щоб встановити місце знаходження мобільного телефону, який належав їх батьку. Вказаний оператор повідомив, що телефон знаходиться в районі Таїровського кладовища. В цей же день працівники міліції повідомили, що труп їх батька - ОСОБА_19 виявлений в районі очисних споруд, які розміщені в с. Санжійка, а автомобіль батька виявлений на стоянці, яка розміщена біля апеляційного господарського суду Одеської області. Обставини вбивства батька їй не відомі.

- показаннями свідка ОСОБА_26 , з яких слідує, що він як співробітник міліції Овідіопольського РВ, займався розкриттям вбивства ОСОБА_18 . В процесі розкриття вказаного злочину моніторили місцевість в районі виявлення трупу ОСОБА_19 . Було встановлено, що у вказаному районі 04.09.2012 р. працював телефон, номер якого як було встановлено належав колишньому співробітнику міліції Заворотному. Останній був запрошений до міліції, де зізнався у вчинені вбивства ОСОБА_19 . Також рух автомобіля ОСОБА_19 , як до його вбивства так і після вбивства, відслідковувався по відеокамерам нагляду, які встановлені на автодорозі «Одеса-Іллічівськ».

- показаннями свідка ОСОБА_27 , з яких слідує, що він як співробітник ОСОБА_28 , займався розкриттям вбивства ОСОБА_18 . В процесі проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вбивства ОСОБА_19 може бути причетний колишній працівник міліції Заворотний. Осатаній був запрошений до відділу міліції, де зізнався у вбивстві ОСОБА_19 та пояснив деталі вбивства, які могли бути відомі тільки особі, яка таке вбивство вчинила.

- показаннями свідка ОСОБА_29 , з яких слідує, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з нині покійним ОСОБА_18 04.09.2012 р. чоловік запізнювався до дому у зв`язку з чим вона о 20 годині 06 хвилин йому зателефонувала на його мобільний телефон. Чоловік відповів, що все гаразд і невдовзі він приїде додому. Оскільки чоловік не повертався вона знову йому зателефонувала . Ні один з його двох мобільних телефонів не відповідав. Її молодша донька ОСОБА_30 зателефонувала старшій доньці ОСОБА_31 , яка згодом повідомила, що також не може додзвонитись до батька.

На наступний день розпочали розшук чоловіка, і в цей же день співробітники міліції їй розповіли, що труп її чоловіка виявлений в районі очисних споруд, які розміщені біля с. Санжійка, а автомобіль чоловіка виявлений на стоянці, яка розміщена біля апеляційного господарського суду Одеської області. Обставини вбивства чоловіка їй не відомі.

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_18

- показаннями свідка ОСОБА_32 , з яких слідує, що вона співмешкала з обвинуваченим ОСОБА_20 . 04.09.2012 р. ОСОБА_20 приїхав до її будинку вже у пізній час, але коли він заходив до будинку, вона не бачила, оскільки приймала ванну.

Про те, що ОСОБА_20 вчинив вбивство ОСОБА_19 їй стало відомо від працівників міліції.

- показаннями свідка ОСОБА_33 , з яких слідує, що 04.09.2012 р. він зі своє дружиною ОСОБА_11 знаходились на весіллі. Приблизно в 23 години 30 хвилин дружині зателефонувала її рідна сестра ОСОБА_18 , яка спросила чи не знає дружина де знаходиться їх батько ОСОБА_18 . Дружина відповіла, що не знає, після чого розпочала телефонувати на мобільні телефони батька. Телефони не відповідали. На наступний день йому зателефонувала дружина і повідомила, що знаходиться у відділі міліції і попрохала приїхати до неї. Коли він приїхав дружина повідомила, що її батька вбито і його труп виявлений в с. Санжійка.

- показаннями свідка ОСОБА_34 , з яких слідує, що 05.09.2012 р. він на власному автомобілі направився на відпочинок в район с. Санжійка. За очисними спорудами повернув ліворуч на бетону дорогу, яка вела в сторону моря. Приблизно через 400 м. від автодороги «Іллічівськ-Санжійка» з правої сторони на узбіччі побачив труп чоловіка, який лежав обличчям до низу та був весь в крові. Про виявлений труп чоловіка повідомив у міліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_35 , з яких слідує, що він з обвинуваченим ОСОБА_20 знаходиться у дружніх стосунках, оскільки обоє раніш працювали дільничними інспекторами міліції в Малиновському райвідділі міліції м. Одеса. 04.09.2014 р. пізно в вечері йому зателефонував ОСОБА_20 і спитав його, чи не зможе він його підвезти. Куди саме підвезти не пояснював. Телефонував він йому декілька разів, при цьому пояснив що у нього виникли якість неприємності. При останньому дзвінку попросив під`їхати на проспект Шевченка м. Одеса, але конкретне місце не назвав. Приблизно в 22 години він на своєму автомобілі поїхав за ОСОБА_36 . Коли вже їхав йому знову зателефонував ОСОБА_20 і повідомив, що знаходиться напроти парку. Він зрозумів, що це парк «Перемога». При під`їзді до апеляційного господарського суду з правої сторони проспекту Шевченка, на тротуарі побачив ОСОБА_20 і зупинився біля нього ОСОБА_20 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля і попросив відвезти його до будинку його співмешканки на ім`я ОСОБА_37 . Він звернув увагу, що сорочка, в яку був одягнений ОСОБА_20 перемазана кров`ю. Також в крові були і руки ОСОБА_20 . Руки він витирав мокрими салфетками і викидав їх у вікно. На його питання що трапилось, ОСОБА_20 показав автомобіль «Чері», який був розміщений напроти апеляційного господарського суду і розповів, що він зупинив вказаний автомобіль з тим, щоб доїхати до ОСОБА_38 моста. Крім водія, в автомобілі був ще один чоловік, який знаходився на задньому пасажирському сидінні.По дорозі пасажир вказаного автомобіля приставив до його горла ніж і почав вимагати гроші. Він вдарив водія автомобіля ножем, а пасажир в цей час втік. Потім він перетягнув водія на переднє пасажирське сидіння, сам сів за кермо автомобіля і відвіз водія в с. Сухий Лиман, де його залишив, а сам на автомобіля потерпілого повернувся в м. Одеса. На його питання, чи живий водій автомобіля, ОСОБА_20 відповів, що нібито живий. Після того як відвіз ОСОБА_20 до будинку ОСОБА_39 , повернувся до своєї квартири.

- показаннями свідка ОСОБА_40 , який дав аналогічні свідчення зі свідченнями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27

- показаннями свідка ОСОБА_41 , з яких слідує, що вона працює старшим оперативним уповноваженим УКР ГУМВС України в Одеській області, спеціалізується на застосуванні поліграфа.

На підставі постанови слідчого проводила поліграфічне дослідження з участю ОСОБА_20 та за його згодою. Після проведення вказаного дослідження прийшла до висновку, що вбивство ОСОБА_19 вчинив ОСОБА_20 , але про обставини вбивства з метою уникнення від відповідальності дає неправдиві свідчення.

- показаннями свідка ОСОБА_42 , з яких слідує, що він 04.09.2012 р., приблизно в 20 годин 30 хвилин, на автобусі «Ікарус» здійснював перевезення зйомочної групи з РФ, яка проводила зйомки на березі Чорного Моря. Рухався по бетонній дорозі, яка йшла від моря вздовж очисних споруд до автодороги «Іллічівськ-Санжійка». При під`їзді до вказаної автодороги включив вказівник повороту праворуч з тим, щоб здійснити правий поворот з виїздом на автодорогу «Іллічівськ-Санжійка». В цей момент побачив, що з вказаної автодороги здійснює поворот ліворуч автомобіль «Чері Амулет». Фари автобуса освітлили салон вказаного автомобіля і він побачив що за його кермом знаходиться чоловік на вигляд років п`ятдесят, кругловидий. На задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля знаходився чоловік, якого він не розгледів.

- показаннями свідка ОСОБА_43 , з яких слідує, що він у вересні 2012 р. працював в одній фірмі з нині покійним ОСОБА_18 . У останнього на праві власності був легковий автомобіль. 04.09.2012 р., приблизно в 19 годин 30 хвилин, ОСОБА_19 запропонував підвезти його до дому. Він погодився. ОСОБА_19 підвіз його до Таїровського відділення міліції м. Одеса. Після того як він вийшов з автомобіля ОСОБА_19 направився їхати до свого будинку. На наступний день йому стало відомо, що ОСОБА_19 пропав, а згодом був виявлений його труп.

- показаннями свідка ОСОБА_44 , з яких слідує, що її донька ОСОБА_37 спів мешкала з обвинуваченим ОСОБА_20 . 04.09.2012 р., приблизно в 16 годин 30 хвилин, ОСОБА_20 пішов з її будинку у своїх справах. Повернувся до будинку приблизно о 22 годині, але вона його в цей час не бачила, оскільки дивилась телевізор у своїй кімнаті, а потім лягла спати.

Доказами пор справі також є:

- протокол огляду місця пригоди, схеми та фототаблиця до нього, в якому зафіксовано місце виявлення трупу ОСОБА_19 , розташування трупа на місці пригоди, які речові докази були виявлені та вилучені з місця пригоди.(а.с.5-9,11,12,13-24 т.1)

- протокол огляду місця пригоди, план- схема та фототаблиця до нього, в якому зафіксоване місце виявлення та вилучення мобільного телефону «Самсунг», належного потерпілому ОСОБА_18 який був викинутий з автомобіля «Чері Амулет» обвинуваченим ОСОБА_20 . (а.с.37-44 т.1)

- протокол огляду місця пригоди, схемою та фототаблицею до нього, в якому зафіксоване місце виявлення автомобіля «Чері Амулет», р/н НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_18 , речові докази виявлені та вилучені при огляді вказаного автомобіля.(а.с.208-219,221-266 т.1)

- речовими доказами по справі (а.с.57 т.2, 98 т.2,14 т.5,32 т.5, 29-33 т.5,178-179 т.5)

- протокол відтворення обстановки та обставин злочину, з якого слідує, що ОСОБА_20 добровільно в присутності понятих розповів та показам коли та яким чином він вчинив вбивство ОСОБА_18 (а.с. 74-96 т.2 )

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання, з якого слідує, що свідок ОСОБА_45 серед пред`явлення йому на впізнання фотознімків впізнав особу зображену на фотознімку №1, як ту, яка 04.09.2012 р. керувала автомобілем «Чері Амулет», який рухався йому назустріч з автодороги «Іллічівськ-Санжійка» в сторону бетонної дороги. На фотознімку №1 буз зображений ОСОБА_18 (а.с.265-267 т.2)

- висновок молекулярно-генетичної експертизи №20-688 від 12.10.2012 р. , з якого слідує, що на виявленому в процесі огляду місця виявлення трупа ОСОБА_18 руків`я ножа (об`єкт №1) виявлена кров людини, генетичні ознако якої збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_18 (а.с.87-90 т.3)

- висновок молекулярно-генетичної експертизи №20-690 від 11.10.2012 р., з якого слідує, що на наданих на дослідження панелі автомагнітоли з написом «KENWOOD»(об`єкт №2), на чохлі з керма (об`єкти №4-6), на окулярах, вилучених на поличці біля переднього пасажирського сидіння (об`єкт №10) виявлена кров людини, яка за своїми генетичними ознаками збігається з кров`ю ОСОБА_18 (а.с. 111-118 т.3)

- висновок судово-імунологічної експертизи №721 від 10.09.2012р., з якого слідує, що на перепустці на ім.»я ОСОБА_18 , чотирьох СД дисків, вилучених з полика переднього пасажирського сидіння, відрізку тканини, іграшки у вигляді ведмедя, «георгіївській стрічці», освіжувача повітря, в змивах, вилучених із дзеркальця заднього виду з салону автомобіля, в змивах речовини бурого кольору з різних поверней автомобіля, а саме: з декоративної накладки порога під дверцятами водія, з внутрішньої поверхні дверцят водія, з керма, з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверцят, з передніх пасажирських дверцят, з ручки бардачка, з ричага коробки передач, з внутрішньої ручки дверцят водія , з передніх лівих дверцят, з зовнішнього лівого дзеркальця заднього виду, з зовнішнього дзеркальця заднього виду, з декоративної накладки порога зі сторони дверцят водія, з зовнішньої сторони лівих задніх дверцят автомобіля «Чері Амулет» р/н НОМЕР_1 виявлена кров потерпілого ОСОБА_18 (а.с. 124-129 т.3)

- висновок судово-медичної експертизи №25 від 19.09.2012 р., з якого слідує, що смерть ОСОБА_18 , 50 років наступила від різаних ран шиї з пошкодженням загальної сонної артерії, яка супроводжувалась великою зовнішньою крововтратою, яка ускладнилась гострою масивною крововтратою у вигляді малокров`я внутрішніх органів.

Між тілесними ушкодженнями, виявленими на тілі ОСОБА_18 такими як: рани №3 та №4 (з пошкодженими в глибині ран судинами, пошкодженням щитовидного та персневидного хрящів ) та його смертю існує прямий причинний зв`язок.

При дослідженні трупа ОСОБА_19 були виявлені наступні тілесні ушкодження::дві рани підборідкової області праворуч, дві рани бічної поверхні шиї праворуч в нижній третині з пошкодженням сонної артерії та травматичним пошкодженням міжпозвоночних зв`язок на рівні 4-5 шийних позвонків по своїм морфологічним ознакам відносяться до пошкоджень різаного характеру , які могли утвориться від впливу травмую чого предмету з гострою різаною кромкою, вектор дії якого мінявся, що привело до дефекту м`яких тканин та фрагменірованню пошкоджень, що змінили першопочатковий стан: рана в проекції ключиці праворуч утворилась від дії колюче-різаного предмета ножа, рана передньої поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 2-3 ребер з пошкодженням лівого легені трапилась від дії колюче-різаного предмета-ножа. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Всі названі тілесні ушкодження завдані за життя потерпілого і були завдані одним знаряддям, а не декількома.

Виявлення слідів крові у вигляді вертикальних підтіків на одязі та тілі потерпілого, які йдуть в напрямку зверху до низу свідчать про те, що в момент зовнішньої кровотечі голова та тулуб потерпілого знаходились у вертикальному становищі, або близького до такого, тобто сидячи за кермом легкового автомобіля, а нападник міг знаходиться на задньому лівому пасажирському сидінні автомобіля .(а.с.148-168 т.3).

- висновок судово-дактилоскопічної експертизи №156-Д від 02.10.2012 р., з якої слідує, що слід пальця руки на відрізкі світлої дактилоплівки, розміром 60х80 мм, скопійований 09.09.2012 р. з поверхні внутрішньої сторони скла правих передніх дверцят автомобіля «Чері-Амулет»,р/н НОМЕР_1 , залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.176-186 т.3)

- висновок судово-імунологічної експертизи №769 від 21.09.2012 р., з якої слідує, що на двох фрагментах марлі зі змивами (об`єкти №1,2), ґрунті (об`єкт №3), вилучені з місця пригоди, виявлена кров, яка належить потерпілому ОСОБА_18 (а.с.241-243 т.3)

- висновок судово-імунологічної експертизи №770 від 24.09.2012 р., з якого слідує, що на запальничці серебристо-жовтого кольору, яка була вилучена під час огляду місця пригоди 05.09.2012 р. (місця виявлення трупа ОСОБА_18 ) виявлені потові виділяння, належні ОСОБА_17 (а.с.266-269 т.3)

- висновок судово-цитологічної експертизи №526 від 26.09.2012 р., з якого слідує, що недопалок цигарки під №41, який був вилучений при огляді місця пригоди 05.09.2012 р. (місце виявлення трупа ОСОБА_18 ) не виключає того, що цигарка, з якої залишився вказаний недопалок була викурена ОСОБА_46 (а.с.6-11 т.4)

- висновок судово-імунологічної експертизи №775 від 26.09.2012 р., з якого слідує, що на двох фрагментах грунта та ґудзиках, вилучених з місця пригоди(місця виявлення трупу ОСОБА_47 ) виявлена кров потерпілого ОСОБА_18 (а.с.27-29 т.4)

- висновок комплексної судової психолого-психіатрчної експертизи №541 від 16.10.2012 р., з якої слідує, що обвинувачений ОСОБА_20 будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждав та не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними . На теперішній час Заворотний може постати перед судом. По своєму психічному стану в застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує і є осудним.(а.с. 76-85 т.4)

- висновок судової медико-криміналістичної експертизи №589 від 26.09.2012 р., з якого слідує, що тіло потерпілого ОСОБА_18 переміщувалось з переднього лівого водійського сидіння з салону автомобіля в напрямку з права на ліво та трохи вперед , про що свідчать сліди крові в області порожка. (а.с. 139 -160 т.4)

- висновок судово-криміналістичної експертизи №8599/16 від 20.11.2012 р., з якого слідує, що грунтові нашарування, вилучені з місця пригоди (місці виявлення трупа ОСОБА_18 ) мають загально групову належність з одною з різновидностей грунтових нашарувань, вилучених з автомобіля «Чері Амулет» , р/н НОМЕР_2 (а.с.191-201 т.4)

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №20-772 від 09.11.2012 р., з якого слідує, що сліди крові на руків`і ножа (об`єкт №1), вилученого при огляді місця пригоди 05.09.2012 р(місце виявлення трупа ОСОБА_18 ) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_18 (а.с.255-256 т.4)

Таким чином, з врахуванням вищевикладених доказів суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_20 в тій частині, що вбивство ОСОБА_18 він вчинив у м. Одеса ,поблизу заводу «ЗОР» у стані сильного душевного хвилювання, викликаного тяжкою образою зі сторони ОСОБА_18 , вважає вказані показання надуманими і даними тільки з метою уникнення того покарання, яке він заслуговує, оскільки ці показання повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_42 , який показав що керуючи автобусом «Ікарус» при виїзді на автодорогу «Іллічівськ-Санжійка» бачив, що не бетонну дорогу, яка проходить біля очисних споруд м. Іллічівськ повертає автомобіль «Чері-Амулет» під керуванням водія на вигляд років 50. На задньому сидінні вказаного автомобіля знаходився ще один чоловік. При пред`явлені ОСОБА_48 на впізнання фотознімків (а.с.265-267 т.2), серед яких був фотознімок ОСОБА_18 , ОСОБА_49 впізнав ОСОБА_18 , як ту особу, яка керувала автомобілем «Чері-Амулет».

Об`єктивно покази свідка ОСОБА_50 підтверджуються висновками вищевказаних судово-медичних та судово-криміналістичних експертиз, з яких слідує, що тілесні ушкодження ОСОБА_18 були завдані особою, яка знаходилась на задньому лівому пасажирському сидінні легкового автомобіля.

Показання Заворотного, в тій частині що вбивство ним було вчинено в м. Одеса і тільки після вбивства він перетягнув тіло вбитого ОСОБА_19 з переднього водійського сидіння на переднє пасажирське сидіння також спростовуються висновком судової-медико-криміналістичної експертизи, де вказано, що тіло потерпілого ОСОБА_19 переміщувалось з переднього лівого сидіння водія з салону автомобіля в напрямку з права наліво та трохи вперед , про що свідчили сліди крові в області порога.

Також об`єктивно показання ОСОБА_20 про місце вчинення вбивства ОСОБА_18 спростовуються протоколом огляду місця пригоди від 05.09.2012 р.(місця виявлення трупа ОСОБА_19 ), в якому зафіксована велика кровотеча в місці виявлення трупа. Це ж саме підтверджено висновком судово-медичної експертиз (а.с.152 т.3) де зазначається, що на місці огляду трупа ОСОБА_19 було виявлено велика кількість крові зі згустками.

Цим же висновком спростовуються показання ОСОБА_20 як про місце вчинення вбивства так і про механізм нанесення тілесних ушкоджень , які привели до смерті ОСОБА_18 (а.с.152 .зв.т.3)

Оскільки стан сильного душевного хвилювання (афекту) є не медичним, а юридичним поняттям, і встановлюється з врахуванням всіх добутих в процесі судового розгляду доказів, суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_20 , що вбивство ним було вчинено в результаті сильного душевного хвилювання, висновок комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи (а.с. 77-85 т.4), в тій частині, що обвинувачений ОСОБА_20 вчинив злочин в стані афекту, так і висновок додаткової судово-психологічної експертизи, яка була проведена Київським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз (а.с. 169-212 т.8), з якої слідує, що обвинувачений ОСОБА_17 на період нанесення ножових ударів ОСОБА_18 перебував у стані емоційного збудження, що є різновидом стану фізіологічного афекту та може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, так як стан сильного душевного хвилювання, який нібито був на момент скоєння злочину в обвинуваченого ОСОБА_20 спростовується показаннями самого обвинуваченого, з яких слідує, що раніш він працював дільничним інспектором міліції. В силу своїх службових обов`язків спілкувався з різними людьми, в тому числі і тією категорією осіб, яка допускала образи на його адресу такі ж самі, як і ті, які за його показами допустив потерпілий ОСОБА_18 і вказані образи не приводили його до стану сильного душевного хвилювання. Також стан афекту передбачає миттєвість дії. Сам ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що під час руху між ним та потерпілим виникла сварка з приводу того, що потерпілий некоректно висловився на адресу працівників ДАІ, він попросив потерпілого зупинити автомобіль, потім розстібнув сумку, дістав ніж, зняв з нього чохол і після цього ,через певний проміжок часу почав насити ним удари ОСОБА_19 , що свідчить про відсутність миттєвості дій обвинуваченого і як результат цього відсутність афекту.

Не приймаючи до уваги висновок вищевказаної комплексної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи суд також виходить з того, що при дачі висновку, який міститься в названій експертизі, експерт психолог ОСОБА_51 не досліджував та не вивчав матеріали кримінальної справи, що було підтверджено ОСОБА_52 при допиті його в якості експерта в процесі судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Що стосується висновку «додаткової» судово-психологячної експертизи, суд також не може його взяти до уваги, оскільки судом призначалась не додаткова, а повторна судово-психологічна експертиза (а.с.42-43 т.8). Судовий експерт ОСОБА_53 провела додаткову експертизу, при цьому на порушення п.4.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень №1950/ від 26.12.2012 р. не зазначали на підставі якого Закону вона змінила статус експертизи , призначеною ухвалою суду та не зазначила до якої саме експертизи, тобто до комплексної амбулаторної психолого-психіатричної (а.с.77-85 т.4) чи до повторної судово-психологічної експертизи (а.с.306-324 т.4) її експертиза є додаткова.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе покласти в основу вироку висновок повторної судово-психологічної експертизи, яка є на а.с.306-324 т.4, і з якої слідує, що ОСОБА_17 в момент вчинення злочину не знаходився в стані фізіологічного та аномального афекту, оскільки вказаний висновок ґрунтується на добутих як в процесі досудового слідства так і в процесі судового розгляду справи доказах.

Не приймає суд до уваги доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_54 , які він приводить у своїй промові в судових дебатах, в тій частині, що прокурором неправомірно змінено обвинувачення ОСОБА_20 зі зміною кваліфікації злочинів з ч.1 ст.115 та ч.1 ст.289 КК України на ст. 115 ч.2 п. 6 та ст. 289 ч.3 КК України, так як в матеріалах кримінального провадження є постанова слідчого про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.185-187 т.5), яка не ким не скасована, оскільки діючий КПК передбачає можливість прокурора змінити обвинувачення на будь-якій стадії судового розгляду кримінального провадження і відмінно від КПК, 1960 р. не пов`язує таку зміну зі скасуванням постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, яка виносилась під час досудового слідства по КПК 1960 р.

Таким чином, оскільки ОСОБА_20 вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів та незаконно заволодів транспортним засобом із застосуванням насильства що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, кримінальну відповідальність він повинен нести по ст.ст.115 ч.2 п.6, 289 ч.3 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_20 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу винного, його характеристику, сімейний стан, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_20 покарання у вигляді позбавлення волі з поміщенням в кримінально-виконавчу установу.

Цивільні позов потерпілої ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 50849 гр. та цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 45096 гр. обвинувачений ОСОБА_20 визнав у повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити вказані позовні вимоги , відповідно до ст.1166 ЦК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині стягнення моральної шкоди відповідно у сумі п`яти та сорока мільйонів гривень обвинувачений ОСОБА_20 визнав частково, оскільки вважав, що суми стягнення позивачами завищені.

Суд вважає, що позивачами доведено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_20 їм завдана моральна шкода, яка проявилась у моральних стражданнях, порушені звичайного стану життя, погіршення стану здоров`я у потерпілого ОСОБА_12 і находить можливим, відповідно до ст.1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_20 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 250 000 гр. та на користь ОСОБА_12 300000 гр.

Суд вважає за необхідне стягнути з Заворотного на користь ОСОБА_12 8200 гр. витрат на правову допомогу.

Що стосується вимоги ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого Заворотного довічного відшкодування йому шкоди у сумі 6800 гр. щомісячно обвинуваченим ОСОБА_20 то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на законі.

Речові докази по справі: відеокасету з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 13.09.2012 р. (а.с.57 т.2), відеокасету з відеозаписом відтворення обстановки та обставин злочину(а.с.98 т.2), які зберігаються при кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Чері-Амулет», р/н НОМЕР_1 (а.с.14 т.5), рахунок фактуру №, квитанцію №152 від 19.03.2007 р., акт прийому-передачі автомобіля «Чері Амулет» від 22.03.2007 р., коробку від мобільного телефону «Самсунг-723» ІМЕІ код телефону НОМЕР_3 , гарантійний талон на мобільний телефон «Самсунг» (а.с.32 т.5), мобільний телефон «Сіменс» С7» з сім-картою, мобільний телефон «Самсунг» з чохлом та сім-картою, футболку синю , три пари окулярів, шпильку, авто магнітолу (а.с.178 т.5), суд вважає переданими за належністю потерпілій ОСОБА_11 ; речові докази, які зазначені на а.с. 89-93 т.5 та на а.с.178 т.5, (крім вищевказаних), які зберігаються в камері схову речових доказів Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області , суд вважає за необхідне знищити.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_20 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 66578 гр., які складаються з витрат по проведенню судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_17 визнати винним по ст..ст.115 ч.2 п.6,289 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

- по ст..115 ч.2 п. 6 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особисто майна з поміщенням в кримінально-виконавчу установу.

- по ст.289 ч.3 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особисто майна з поміщенням в кримінально-виконавчу установу.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особисто майна з поміщенням в кримінально виконавчу установу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 залишити тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 13 вересня 2012 р.

Цивільні позови ОСОБА_11 і ОСОБА_12 задовольнити частково.

В рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_11 300849 гр.

В рахунок відшкодування матеріальної , моральної шкоди і витрат на правову допомогу стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_12 353296 гр.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - відмовити.

В рахунок відшкодування процесуальних витрат стягнути з ОСОБА_17 на користь держави 66578 гр.

Речові докази по справі:

Речові докази -:відеокасету з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 13.09.2012 р. (а.с.57 т.2), відеокасету з відеозаписом відтворення обстановки та обставин злочину(а.с.98 т.2) , які зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Чері-Амулет» , р/н НОМЕР_1 (а.с.14 т.5), рахунок фактуру №, квитанцію №152 від 19.03.2007 р., акт прийому-передачі автомобіля «Чері Амулет» від 22.03.2007 р., коробку від мобільного телефону «Самсунг-723» ІМЕІ код телефона НОМЕР_3 , гарантійний талон на мобільний телефон «Самсунг» (а.с.32 т.5), мобільний телефон «Сіменс» С7» з сім-картою, мобільний телефон «Самсунг» з чохлом та сім-картою, футболку синю, три пари окулярів, шпильку, авто магнітолу (а.с.178 т.5), вважати переданими за належністю потерпілій ОСОБА_11 ; речові докази , які зазначені на а.с. 89-93 т.5 та на а.с.178 т.5 , (крім вищевказаних), які зберігаються в камері схову речових доказів Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районий суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим Заворотним в той же строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3