Справа №1-18/08р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11
вересня 2008 року Тростянецький районний суд Сумської
області

в складі: головуючого судді- Янова Л.М.

при секретарі - Голубничої О.В.

з участю прокурора - Шаповал О.Т.,

адвоката - ОСОБА_1

Представника
потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.Тростянець справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця м.Тростянець
Сумської області, громадянин України,
українець, освіта середньо-спеці- альна, одружений, пенсіонер, мешканця
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєні
злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3
вчинив умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених у
ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Злочин
було скоєно при слідуючих обставинах.

24 липня
2007 року близько 20 години в м.Тростянець на околиці вулиці Польова в районі
ставу «Байрак», ОСОБА_3 в ході сварки умисно наніс удари дерев»яною палкою по
тулубу ОСОБА_4 і спричинив тілесні ушкодження у вигляді: «крововиливу в
середній третині правого плеча на задньо-внутрішній поверхні. Крововиливи в
області правої та лівої ягідниці. Рани Г-образної форми в середній третині
правого плеча по задньо-внутрішній поверхні. Повний косопоперечний перелом
заднього відрізка 9 ребра без зміщення
кістних відламків», із яких «повний косопоперечний перелом заднього відрізка 9
ребра без зміщення кістних відламків» кваліфікується як середньої тяжкості тілесне
ушкодження.

Факт
скоєння ОСОБА_3 злочину при викладених вище обставинах, підтверджується
слідуючими доказами:

Підсудний
ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, винним себе в пред»явленому
обвинуваченні по ч.1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що 24 липня 2007
року близько 20 години він їхав на велосипеді до ставка, щоб набрати води та
покупатися та почув, що хтось рубає дерева в районі ставка чи річки. Він
під»їхав до річки і побачив, що ОСОБА_4 дорубував вже третю вербу. Він зробив
зауваження ОСОБА_4, на що той сказав, що буде робити місток через річку. Він
підійшов до ОСОБА_4, той рубав дерево і розвернувся до нього та замахнувся
сокирою. Він відійшов і впав на спину. Піднявшись, він з метою, щоб не боятись,
виламав палицю з дерева довжиною 120 см, товщиною 2-3 см. і став бити палицею
по землі та казати, щоб ОСОБА_4 йшов звідси та не рубав більше дерев. Але
ОСОБА_4 не реагував на це і просто стояв. Потім ОСОБА_4 замахнувся сокирою, а
він палицею вдарив його в область пояса, наніс близько 2-3 ударів. ОСОБА_4
трохи присів, він вже збирався йти, а потім вирішив вирвати у того сокиру.
ОСОБА_4 сидів, він наскочив на нього і почав викручувати із рук сокиру, коли
викручував, то випадково цією сокирою порізав йому руку, забрав сокиру і
сказав, що віддасть її дільничому інспектору тай пішов.

Допитаний
в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що 23 липня 2007 року після обіду він пішов на
річку, щоб зробити там місток. Зрубав два дерева. 24 липня 2007 року близько 20 години він
пішов доробити місток. Він був без сорочки із голим тулубом. В цей час до нього
на велосипеді під»їхав ОСОБА_3 Сокира
лежала біля ОСОБА_4. ОСОБА_3 виламав палицю із верби, товщиною 4 см, довжиною
близько 2 метрів і цією палицею почав бити його по тулубу, руках, ногах, спині,
задниці, ребрам. По голові не бив. Всього ударів було близько 10. він стояв
мовчки і нічого не робив. ОСОБА_3 підійшов і взяв сокиру за топорище, вона була
ще внизу та він також схватився за сокиру, бо він її купив за 50 грн. і вона
йому була потрібна по господарству.
ОСОБА_3 рубонув його по правій руці і удар вийшов під мишку правої руки,
відразу потекла кров. Він почав казати ОСОБА_4, що той робить. Той замахнувся
обухом сокири і вдарив його в правий бік по спині і він відчув сильний біль і
хруст ребра . Він відразу підхватився і відскочив. В цей час підійшли ОСОБА_5
та ОСОБА_6. ОСОБА_3 побачив їх взяв сокиру, велосипед і пішов. На другий день
він з матір»ю звернулися до лікарні та в міліцію.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що 24 липня 2007 року у
вечірній час він спільно із знайомими перебував поблизу ставу «Байрак». Він
бачив, що ОСОБА_4 рубав дерево. Мимо нього проходив ОСОБА_3 з велосипедом і між
тими чоловіками виникла сварка, так як ОСОБА_3 не дозволяв рубати дерево
ОСОБА_4. Він з ОСОБА_5 пішли до тих чоловіків.
Сварка була із-за дерева. ОСОБА_4 замахнувся на ОСОБА_3 сокирою, той
відійшов, зачепився і впав. Біля нього лежав дубець довжиною 1,5 м та завтовшки
1 см., він взяв дубець і два-три рази ударив ним по спині ОСОБА_4. Той
відвертався до нього спиною і удари приходилися на спину. Потім ОСОБА_3 забрав
сокиру у ОСОБА_4, прив»язав до велосипеда і поїхав. ОСОБА_4 пішов у напрямку
вулиці, на спині у нього була кров.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дав аналогічні покази.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала, що 24 липня 2007 року вона
спільно із знайомими святкувала свій день народження поблизу ставу «Байрак».
Приблизно в обідній час, вона точно не пам»ятає, почула крики сварки між
чоловіками, які були на лузі. Чи було у них щось у руках вона не бачила.
Сварилися ті хвилин 5-10. На них вона не
звертала уваги.

Вислухавши
підсудного, потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що потерпілому
були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження підсудним ОСОБА_3, що
підтверджується і висновком судово-медичної експертизи №155 від 13.08.07 р., а
саме повний косопоперечний перелом
заднього відрізку 9 ребра без зміщення костних відломків (а.с.61);, а
також інші тілесні ушкодження- крововиливи
по задній поверхні грудної клітки, в області правої сідниці, рубана рана Г-образна середнньої третини
правого плеча (а.с.61).

Вина підсудного підтверджується також матеріалами
справи:

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події із участю потерпілого ОСОБА_4, де він
показав і розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с.45-48);

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події із участю обвинувавеного ОСОБА_3, де
він показав і розповів про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4
(а.с.120-126);

-протоколом
добровільної видачі ОСОБА_3 сокири (а.с.49);

-протоколом
очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в ході проведення якої вони підтвердили
свої свідчення (а.с.43-44);

-висновком
судово медичної експертизи, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_3 тілесні
ушкодження відсутні (а.с.62).

Суд дії
ОСОБА_3 кваліфікує по ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у ст.121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Суд не
може погодитись з доводами підсудного та його захісника, що в даному випадку
мала місце необхідна оборона з слідуючих
підстав.

Як
пояснили в судовому засіданні підсудний та потерпілий - вони знають один одного
тривалий час. ОСОБА_3 пояснив, що йому відомо, що потерпілій має психічне
захворювання і лікувався в психіатричній лікарні.

Але у суда
немає свідчень про те, що потерпілий проявляв би агресію.

По статурі
потерпілий більший від підсудного, фізично розвинений. Покази підсудного суд
оцінює критично, так як аби потерпілий, маючи неабіяку силу, тримаючи в руках
сокиру з довгим держаком мав би намір на нанесення удару, то при замахуванні
сокирою наніс би тілесні ушкодження підсудному. Але в матеріалах справи є
висновок судово-медичної
експертизи, з якої вбачається, що у
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не виявлено, а потерпілий ОСОБА_4 отримав значну
кількість ушкоджень. Таким чином суд приходить до висновку, що потерпілий давав
як під час досудового слідства так і в судовому засіданні правдиві покази.

При
визначенні виду та міри покарання
підсудному ОСОБА_3, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки скоєного
злочину, його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно,
пенсіонер, одружений, людина не конфліктна, раніше не судимий, але суд враховує, що тілесні ушкодження
були спричинені особі, яка має психічне захворювання, є інвалідом П групи.

По справі
заявлено цивільний позов про стягнення
моральної шкоди в сумі 5000 грн. з підсудного , але позов заявлений не потерпілим, а тому підлягає залишенню без
розгляду.

По справі
є речові докази: сокира, що знаходиться
в камері збереження речових доказів Тростянецького РВ УМВС - повернути
власнику, на праві власності.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122
ч.1 КК України та призначити покарання у
вигляді 2 (двох років) обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від
призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти обов”язки не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу оргіну кримінально-виконавчої системи та повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Періодично
з”являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Строк
відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку суду.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази: сокира, що
знаходиться в камері речових доказів в Тростянецькому РВ УМВС - повернути
власнику, на праві власності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області
через Тростянецький районний суд
протягом 15 діб з часу проголошення, а для засудженого в той же строк з часу
отримання копії вироку.

Суддя:

Текст
набраний на комп»ютері та має силу оригіналу.