Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 червня 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення Кузнецовського міського відділу (з обслуговування м.Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області.

Застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ковеля Волинської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше судимої:

22.05.2006 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ст.75 КК України на 2 роки обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік;

07.08.2006 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ст.75 КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

16.11.2007 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ч.2 ст.190, ст.ст.71, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

08.12.2008 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ст.75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

16.10.2009 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. 01.04.2011 року звільнена з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 1 день згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області;

09.11.2011 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

19.05.2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування покарання;

23.04.2015 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.191, ст.70 КК України на 4 роки обмеження волі з позбавлення права обіймати посади, які передбачають укладення договору про матеріальну відповідальність строком на 3 роки,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 липня 2015 року.

Одночасно визначено заставу у розмірі 15 000 грн., у разі внесення якої на ОСОБА_5 буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Це рішення слідчий суддя мотивував тим, що наявний ризик можливості вчинення підозрюваною інших злочинів, оскільки вона неодноразово судима за вчинення умисних корисливих злочинів, на даний час ніде не працює, а також можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 24 травня 2015 року о 12 год. за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 спить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Самсунг GT-19500DKYSEK», вартістю 4499 грн.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. В мотивування підозрювана зазначила, що 24 грудня 2014 року їй було проведено операцію у зв`язку з чим вона потребує постійного нагляду лікаря-травматолога та протягом шести місяців пересувається на милицях. Також вказала, що вона не порушувала домашній арешт, оскільки він з неї знятий. Крім того, вона має намір укласти угоду про примирення з потерпілою ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді про наявність реального ризику вчинення ОСОБА_5 нового злочину є вірним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що стверджується зібраними органом досудового розслідування доказами протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколами огляду від 10.06.2015 року та 09.06.2015 року, а також протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , яка повністю визнала свою вину у вчиненні даного злочину.

При цьому, ОСОБА_5 неодноразово була судима за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності та, не ставши на шлях виправлення, вчинила новий злочин проти власності, кваліфікований органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України. Також підозрювана не працевлаштована, немає легальних засобів до існування. Сукупність вказаних обставин свідчить про те, що перебуваючи на волі обвинувачена зможе продовжити зайняття злочинною діяльністю. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.

Покликання підозрюваної на неможливість перебування в слідчому ізоляторі у зв`язку з її станом здоров`я, на думку колегії суддів не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки надання необхідної медичної допомоги можливе і в умовах тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи підозрюваної ОСОБА_5 про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт є безпідставними та невмотивованими, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 червня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1