Справа № 405/2749/15-к
1-кп/405/113/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0000046 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, призваного у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04 вересня 2014 року ОСОБА_5 призваний на військову службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із частковою мобілізацією, на посаду радіотелеграфіста 3 приймального радіовузла 1 приймальної радіо групи приймального радіоцентру загону спеціального радіозв`язку, у військовому званні «солдат».
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись в своїй службовій діяльності вимог Конституції України, Законів України, Статутів, бути зразком виконання службового обов`язку, а саме хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.
Однак, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби, самовільно залишив без поважних причин військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Зокрема, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 31 жовтня 2014 року о 00-00 годин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та по 24 лютого 2015 року без поважних причин до вказаної військової частини не з`являвся та до виконання своїх службових обов`язків не приступав.
31 жовтня 2014 року о 07-50 годині у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 проводилось ранкове шикування військовослужбовців приймального радіоцентру частини, з метою перевірки наявності особового складу. На зазначеному шикуванні було виявлено, що солдат ОСОБА_5 без поважних причин відсутній в строю та взагалі на військовій службі. Після цього, було встановлено, що солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин.
В той же день, 31 жовтня 2014 року були організовані пошуки солдата ОСОБА_5 , але встановити місцезнаходження останнього в межах та поза межами частини не представилось можливим.
В період з 31 жовтня 2014 року по 24 лютого 2015 року солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не з`являвся, про своє місцезнаходження в будь-які органи не повідомляв та до виконання своїх службових обов`язків за посадою не приступав.
24 лютого 2015 року солдат ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у самовільному залишенні військової частини та нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 15 квітня 2015 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону юристом 3-го класу ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000046, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування свою винуватість у злочинних діяннях повністю визнав і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які виразилися у догляді за матір`ю, яка є інвалідом 2 групи, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання винуватості, тобто наявності кількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися у самовільному залишенні військової частини та нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України і відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме є підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 судимості не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 квітня 2015 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону юристом 3-го класу ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000046, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 24 лютого 2015 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1