У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів

Таран Т.С., Коротких О.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 20 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Луганської області від 1 вересня 2006 року, якою вирок Краснолуцького міського
суду Луганської області від 20 липня 2006 року залишено без зміни.

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

- за ч. 3 ст. 152
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за
ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 317 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації
майна;

- за
ч. 3 ст. 314 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання
йому визначене у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Луганській області 141 грн. 23 коп. судових витрат за проведення хімічної
експертизи.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 16
лютого 2005 року приблизно о 18 год.
30 хв., перебуваючи в кафе та маючи намір вступити у статеві відносини із
ОСОБА_3, влив їй у бокал з пивом спиртовий розчин із вмістом пігулок
“феназепаму” та “димедролу” з метою приведення її у безпорадний стан. Після
цього привів її до себе додому і, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_3 є
неповнолітньою та використовуючи її безпорадний стан, вчинив зґвалтування
останньої.

Крім того, ОСОБА_1 влітку-восени 2004
року в лісопосадках м. Красний
Луч Луганської області зібрав дикорослу коноплю для подальшого виготовлення
наркотичного засобу - марихуани для власного вживання без мети збуту, яку
незаконно зберігав за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_1.

У той же період часу, влітку-восени
2004 року, ОСОБА_1 придбав психотропну речовину “фенозепам” без спеціального
рецепта, яку зберігав за місцем свого проживання, без мети збуту.

У серпні-вересні 2004 року і 12 лютого
2005 року ОСОБА_1, повторно, у своїй квартирі збував ОСОБА_4 і ОСОБА_5
наркотичний засіб - марихуану шляхом пригощання та спільного викурювання через
спеціально пристосований пристрій з пластикової пляшки.

У вищезазначений час (у
серпні-вересні 2004 року та 12 лютого
2005 року) ОСОБА_1, повторно, здійснюючи незаконний збут приготовленого ним
наркотичного засобу - марихуани шляхом пригощання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та створюючи їм умови для
вживання вказаного наркотичного засобу, періодично надавав свою квартиру для
використання з цією метою, де вони спільно викурювали наркотичний засіб через
спеціально пристосований пристрій із пластикової пляшки.

Крім того, ОСОБА_1, який раніше вчиняв
злочини, пов'язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних
речовин, 16 лютого 2005 року незаконно ввів шляхом обману психотропну речовину
в організм неповнолітньої ОСОБА_3, достовірно знаючи про те, що вона є неповнолітньою,
проти її волі, з метою реалізації в подальшому умислу на зґвалтування.

У касаційних скаргах засуджений та його захисник посилаються на істотне
порушення судом апеляційної інстанцій кримінально-процесуального закону,
зокрема порушення права засудженого на захист.

Як випливає зі змісту касаційних скарг,
у них порушується питання про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Короткевича М.Є., перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що у задоволенні скарг слід відмовити.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинення
злочинів ОСОБА_1 і відповідно доказам у справі застосував матеріальний закон.
Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Що стосується посилань у касаційних скаргах на істотне порушення судом
апеляційної інстанції вимог кримінально-процесуального закону, то вони є
безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, на
вирок Краснолуцького міського суду Луганської області від 20 липня 2006 року потерпілою ОСОБА_3, її законним представником ОСОБА_6, прокурором та
захисником засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 були подані апеляційні скарги. Відповідно
до вимог ст. 351 КПК України про надходження зазначених скарг суд першої інстанції оповістив усіх
учасників процесу, роз'яснивши
їм право ознайомитися з ними та подати на них заперечення (а. с. 310).

Після виконання вимог, передбачених ст.
351 КПК України, суд передав кримінальну справу разом з поданими апеляціями до
апеляційного суду, визначивши дату розгляду ним справи, про що оповістив усіх
заінтересованих осіб (а. с . 311).

Тому посилання у касаційних скаргах засудженого та його захисника на те, що
апеляційний суд розглянув кримінальну справу щодо ОСОБА_1, не повідомивши про
це учасників процесу, позбавлені підстав.

Також необґрунтованими є і посилання захисника про те, що апеляційний суд
розглянув кримінальну справу щодо ОСОБА_1, не викликавши у судове засідання
засудженого, хоча останній звертався з відповідним клопотанням, чим позбавив
його можливості взяти участь у розгляді зазначеної кримінальної справи та
реалізувати своє право на захист. Як убачається із матеріалів справи, будь-які дані
про те, що засуджений звертався до суду з таким клопотанням у справі відсутні.

Перевіркою матеріалів справи не виявлено порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний і обґрунтований
вирок.

Отже, передбачених законом підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з обов'язковим повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб не
вбачається.

Керуючись статтями 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та його захисника
ОСОБА_2 відмовити.

С У Д Д І:

Короткевич М.Є. Таран Т.С.
Коротких О.А.