АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/151/2015 Категорія КК: ч. ч. 1, 2, ст. 190
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000341 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000341 від 07 червня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Києва.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні ст. 3 КПК України, натомість викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення з посиланням на пред`явлену підозру, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на Закон. Обвинувальний акт не містить викладення обвинувачення в частині встановленої об`єктивної сторони вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , а саме не вказане місце вчинення кримінального правопорушення, час вчинення кримінального правопорушення, яке необхідно пов`язувати з діями по заволодінню чужим майном та його передачею відповідно до визначення шахрайства стосовно епізоду по заволодінню майном потерпілих.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування всупереч вимогам ст. 109 КПК України не містить найменування всіх вчинених процесуальних дій, зокрема виконання вимог ст. 290 КПК України щодо повідомлення про відкриття матеріалів сторонам та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Всупереч вимогам ст. 293 КПК України копія обвинувального акту з додатками не вручена обвинуваченому, натомість лише направлена через адміністрацію установи Київського СІЗО. Всупереч п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано цивільні позови, натомість містяться їх копії, відсутні розписка обвинуваченого про отримання копії цивільного позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а судом першої інстанції істотно порушено вимоги КПК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що в обвинувальному акті наявний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення із зазначенням місця та часу його вчинення. В обвинувальному акті також чітко зазначено місце та час вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень щодо кожного потерпілого.

Крім того, прокурор вказує, що ст. 293 КПК України не регламентує порядок дій прокурора та слідчого у випадку, коли підозрюваний відмовляється від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Між тим, слідчим вжито заходів щодо відправлення ОСОБА_8 , який утримувався під вартою, реєстру та обвинувального акту рекомендованим листом.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 формулювання обвинувачення в розумінні ст. 3 КПК України є обґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення з посиланням на пред`явлену підозру, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на Закон.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить викладення обвинувачення в частині встановленої об`єктивної сторони вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , оскільки у ньому не вказане місце вчинення кримінального правопорушення, час вчинення кримінального правопорушення, яке необхідно пов`язувати з діями по заволодінню чужим майном та його передачею відповідно до визначення шахрайства стосовно епізоду по заволодінню майном потерпілих.

Також судом першої інстанції обґрунтовано вказано на недоліки обвинувального акту, що полягають у невиконанні прокурором та органами досудового розслідування ч. 4 ст. 291 КПК України.

Так, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, зокрема в ньому відсутні дані про відкриття матеріалів провадження обвинуваченому та його захиснику, і надання доступу до матеріалів досудового розслідування, як це передбачено ст. 290 КПК України.

В порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано цивільні позови та розписки підозрюваного про отримання обвинувального акту, копії цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на направлення відповідних документів слідчим через канцелярію СІЗО для вручення ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України і прямо порушує положення ст. 293 КПК України, згідно з якими обов`язок на вручення під розписку підозрюваному та його захиснику копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування покладено лише на прокурора у кримінальному провадженні.

Таким чином, керуючись ст. 314 КПК України суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду.

За таких обставин обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню прокурору у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність і необґрунтованість повернення обвинувального акту прокурору та про істотні порушення вимог закону судом першої інстанції є безпідставними і не підтверджені належними доказами, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення кримінального провадження на судовий розгляд не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000341 від 07 червня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Києва. без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4