Справа № 197/147/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/45/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітнього ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 , та захисника -адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого представника юридичної особи - ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_10 , представника кримінальної міліції ОСОБА_11 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/45/15 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000528 від 31.08.2014 р.) , про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Високопільського району Херсонської області , громадянина України , проживає АДРЕСА_1 , не працює , навчається МЦППВ №82 , 3 курс , освіта середня , не одружений , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий , у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 , ч.1 ст. 304 КК України ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївка Високопільського району Херсонської області , громадянина України , проживає АДРЕСА_2 , не працює , освіта середня , одружений , має на утриманні 1 малолітню дитину , раніше судимий : 07.12.2009 р. за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 , 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік ; 07.10.2010 р. за ч.2 ст. 185 ,ч.3 ст. 185 , ч.1 ст. 70 , ст.71 КК України на 3 роки і 10 місяців позбавлення волі , звільнений 11.10.2012 р. умовно достроково на 1 рік 7 місяців 18 днів , судимість не знята і не погашена , у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 , ч.1 ст. 304 КК України ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України , учень 9-го Б класу Широківської СЗШ № 2 , не одружений , перебував на обліку , у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України , суд - ,

ВСТАНОВИВ :

30.08.2014 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, запропонували йому разом з ними , вказавши час , місце та спосіб вчинити таємне викрадення чужого майна, на що останній погодився.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втягнули неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у злочинну діяльність.

Після цього, в цей же день 30.08.2014 року, близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою між собою, направленою на таємне викрадення чужого майна, прийшли до території промислових приміщень за адресою АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю власника та інших очевидців , через демонтовану за допомогою фізичної сили рук оцинкованим металом огорожу проникли на територію промислових приміщень , звідки намагались таємно , із корисливих мотивів , а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно , викрасти маховик зі станка правильно-відрізного моделі И 6122А вартістю 5000 гривень , який належить ТОВ «Метал Маркет» , та редуктор від кран балки , вартістю 1900 гривень , який належить ТОВ «Метал Еліт» , але не закінчили свої злочинні дії з причин , що не залежали від їх волі , тобто не вчинили усіх дій , які вважали б необхідними для доведення злочину до кінця , тому що були зупинені особами , які застали їх під час замаху на крадіжку.

Своїми умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність та у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, який не було закінчено з причин які не залежали від його волі , ОСОБА_4 кваліфікуються що вчинив злочини, передбачені за ст.ст. 304 ч.1, ч.3 ст.15 , ст. 185ч.3 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність та у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно , поєднаному з проникненням в інше приміщення, який не було закінчено з причин які не залежали від його волі , ОСОБА_5 кваліфікуються що вчинив злочини, передбачені за ст.ст. 304 ч.1, ч.3 ст.15 , ст. 185ч.3 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно , поєднаному з проникненням в інше приміщення, який не було закінчено з причин які не залежали від його волі , ОСОБА_6 кваліфікуються що вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 , ст. 185ч.3 КК України.

Судовий розгляд суд проводить в межах висунутого обвинувачення у відповідності до ст. 337 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по суті пред`явленого обвинувачення винними себе визнали повністю , час , місце , спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення , і давати показання відмовилися. У вчиненому щиро розкаюються.

В судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе визнав повністю і розповів, що також приймав участь у вчиненні крадіжки . Так 30.08.2014 року до нього додому прийшли брати ОСОБА_12 , так як він спав , то його мама його розбудила і повідомила йому , що прийшов ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Також раніше він їх обох знав , а вони його , вони сусіди і дружили . Вони знали що він є неповнолітнім . Разом з ними він пішов на вулицю Глінки , купивши при цьому сигарет , де коло складів покурили , а потім пішли до складів , що йому запропонували брати ОСОБА_12 , допомогти їм витягнути якийсь метал з території підприємства , обіцяли дати грошей і казали , що кримінала не буде , хоча він розумів що вчиняють крадіжку . Прийшовши на місце до огорожі , де ОСОБА_15 руками відхилив лист металу , що слугував огорожею , а потім вони всі по черзі залізли через отвір в огорожі на територію підприємства . Там брати ОСОБА_12 пішли брати якісь залізяки з металу а він стов і в цей час , охоронці крикнули всім стояти і затримали їх . У скоєному кається .

Законний представник неповнолітнього його мама ОСОБА_7 пояснила суду , що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її молодший син , сім`я многодітна , є ще двоє старших дітей , всіх їх вона утримує і виховує одна . ОСОБА_16 навчається , слухає її , змінив свою поведінку і завіряє що подібного більше не повториться . Якби не брати ОСОБА_12 , які прийшли до них додому і попросили його їм помогти , то цього би не сталося .

Враховуючи повне визнання своєї вини обвинуваченими, суд, керуючись відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, що дійсно учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин , чи добровільною та істинною є їх позиція, що дійсно їх позиція є добровільною та істинною , а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку , що також їм зрозуміло , та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника , заслухав думки представника служби у справах дітей ОСОБА_10 , представника кримінальної міліції ОСОБА_11 , та матеріалів справи що характеризують обвинувачених .

Згідно Акту судово-психіатричного експерта № 287 від 18.12.2014 року , ОСОБА_6 виявляє легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями (F 70.1 , згідно МКБ -10) і за своїм психічним станом міг розуміти свої дії і керувати ними при здійсненні інкримінованого йому правопорушення . ОСОБА_6 в момент вчинення інкримінованого йому правопорушення 30.08.2014 року в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився , а виявляв легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями (F 70.1 , згідно МКБ -10) і за своїм психічним станом міг розуміти свої дії і керувати ними при здійсненні інкримінованого йому правопорушення . ОСОБА_6 за своїм психічним станом в даний час в застосуванні у відношенні до нього примусових мір медичного характеру не потребує . Рівень психологічного розвитку ОСОБА_6 нижче вікової норми у зв`язку з наявністю психічного захворювання (дебільність легкої степені) .

Відповідно до ч.1 ст. 19 КК України , осудною визнається особа , яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними . Судом встановлено , що ОСОБА_6 підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України .

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведена повністю і вони винні.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність та у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення , який не було закінчено з причин які не залежали від його волі ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 304 , та ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність та у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно , поєднаному з проникненням в інше приміщення , який не було закінчено з причин які не залежали від його волі ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 304 , та ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно , поєднаному з проникненням в інше приміщення , який не було закінчено з причин які не залежали від його волі ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та неповнолітньому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 , 66 , 67 та ст. 103 КК України щодо загальних засад призначення покарання , де крім обставин передбачених ст.ст. 65-67 КК України , суд враховує обставини визначені ст. ст. 485 , 487 КПК України , умови життя і виховання неповнолітнього ОСОБА_6 , який з неповної і многодітної сім`ї , вплив дорослих , який мав місце , рівень розвитку і другі особливості особи неповнолітнього , що засвідчено Актом експерта № 287 , має здібності але зацікавленості до навчання не проявляє , з місця навчання та проживання характеризується не дуже добре , мама приділяє йому не належної уваги , межі санкції ч. 1 ст. 304 та ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України, що вказаний злочин згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який скоїв злочин будучи неповнолітнім, 23.10.2013 року Широківським районним судом відносно нього застосовувались заходи виховного характеру у виді обмеження перебування поза домівкою , за вчинення діяння передбаченого ч.2 ст. 185 КК України , думку представника потерпілого , представника служби в справах дітей та кримінальної міліції. А також ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до вчиненого, які свою вину визнали повністю, їх особу, що ОСОБА_4 раніше не судимий згідно ст. 89 КК України , а ОСОБА_5 є раніше судимим, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не перебуває, наслідки вчинення злочину, які не є тяжкими, за місцем проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 характеризується добре , працездатні , ОСОБА_4 навчається , а ОСОБА_5 працює неофіційно , одружений , має на утриманні малолітню дитину , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставин , що обтяжує покарання судом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що передбачено ст. 67 КК України , не встановлено .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , вчинення злочину в неповнолітньому віці що передбачено п.1 ,п.3 , ч. 1 ст.66 КК України.

Суд також з врахуванням вищевикладеного не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 105 КК України відносно ОСОБА_6 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , що передбачено п.1 , ч. 1 ст.66 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , наявність на утриманні малолітньої дитини , що передбачено п.1 , ч. 1 , 2 ст.66 КК України.

Суд вважає що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слідує обрати покарання в межаж санкції ч. 1 ст. 304 та ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України , відповідно кожному , та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з урахуванням і ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів , у вигляді позбавлення волі .

Однак враховуючи вказані обставини , з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_6 без реального відбування покарання та про звільнення його від відбування покарання з випробуванням в силу ст. ст.75,104 КК України , а також застосувати до нього згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України та покласти такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Також суд враховуючи тяжкість злочину , особу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та викладені вище обставини , а також і можливість виправлення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 без реального відбування покарання , також звільнивши ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з покладенням на них обов`язків, передбачених в п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ними нових злочинів відповідно вимог ст. 50 , ч.2 ст. 65 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України а.с. 93 а саме : маховик зі станка моделі И6122А належний ТОВ «Метал Маркет» , повернути ТОВ «Метал Маркет» як власнику , редуктор від кран балки належний ТОВ «Метал Еліт» , повернути ТОВ «Метал Еліт» як власнику , що знаходится на зберіганні у представника останніх а.с. 94 . Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались і підстав для його обрання не має . Документально підтверджені витрати на залучення експерта , відповідно до ст. 124 , ст. 126 КПК України , відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 304 , ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України і обрати покарання:

- за ст. 304 ч.1 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15 , ст. 185 ч.3 КК України - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_4 протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і згідно п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 304 , ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України і обрати покарання:

- за ст. 304 ч.1 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15 , ст. 185 ч.3 КК України - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_5 протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і згідно п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк відбування ОСОБА_18 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався

Речові докази, а.с. 93 а саме : маховик зі станка моделі И6122А належний ТОВ «Метал Маркет» , повернути ТОВ «Метал Маркет» як власнику , редуктор від кран балки належний ТОВ «Метал Еліт» , повернути ТОВ «Метал Еліт» як власнику , що знаходится на зберіганні у представника останніх а.с. 94 .

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1