КОСОБА_2ія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г., Заголдного В.В.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві, 7 червня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, яка брала участь при розгляді справи судом першої інстанції та за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 6 березня 2007 року, яким засуджені:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець м. Ялти, раніше судимий:
-2 серпня 2003 р. Ялтинським
судом АРК за ст.ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України
на 4 роки позбавлення волі з застосуванням
ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
-26 січня 2006 р. Ялтинським
судом АРК за ст.ст. 263 ч. 1, 71 КК України
на 5 років позбавлення волі,
- за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_2
визначено 13 (тринадцять) років позбавлення волі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженець м. Мелітополя
Запорізької області, раніше судимий:
-14 лютого 2006 року Апеляційним
судом
Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3,
194 ч. 2, 115 ч. 2 п.п. 9, 12 КК України на
14 років позбавлення волі,
ч. 2 ст. 115 КК України на довічне позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186
КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 2 ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів
ОСОБА_1 визначено покарання - довічне позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно
визначено ОСОБА_1 довічне позбавлення волі.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
раніше не судимий,
- за ст. 396 ч. 1
КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладено такі обов'язки:
- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
органи про зміну місця проживання;
- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
ОСОБА_1, який раніше судимий за умисне вбивство, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, на ґрунті особистих неприязних стосунків, вчинили умисне вбивство.
Крім того, ОСОБА_1, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та
потерпілого, відкрито викрав чуже майно, ОСОБА_3 вчинив
заздалегідь не обіцяне приховання тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_1им.
Злочини вчинені за таких обставин.
На початку серпня 2005 року, приблизно о 2-й годині ночі, в будівлі, яка
розташована на городній ділянці, неподалік АДРЕСА_2, під час пиятики, на ґрунті
особистих неприязних стосунків виникла сварка між ОСОБА_1им і ОСОБА_2 з одного
боку та невстановленим чоловіком на ім'я ОСОБА_2 - з другого, яка переросла в бійку.
Під час останньої в ОСОБА_1а і ОСОБА_2 виник умисел на вбивство потерпілого.
Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_1 спочатку наніс численні удари кулаками і
ногами по голові і тулубу, а потім ще й залізною трубою у ті ж частини тіла
потерпілого. ОСОБА_2 з метою доведення спільного умисного вбивства до кінця
завдав удари ножем потерпілому у верхню половину тулуба. Від отриманих тілесних
ушкоджень потерпілий помер на місці події.
Крім того, ОСОБА_1 18 жовтня 2005 року, близько 23-ї години, біля АДРЕСА_3,
після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_4 і ОСОБА_3им, збивши з ніг
ОСОБА_4 та нанісши йому кілька ударів ногами по тулубу, відкрито заволодів
майном останнього на суму 549 грн. 50 коп.
ОСОБА_3, завідомо знаючи, що ОСОБА_1 відкрито викрав майно потерпілого, з
метою приховання майна, здобутого злочинним шляхом, спільно з ОСОБА_1им переніс
майно ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4, де ОСОБА_3 і ОСОБА_1 були затримані працівниками міліції.
У касаційному поданні та доповненнях до нього прокурор просить вирок суду
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1а змінити у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону і не відповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи. Посилається на те, що між ОСОБА_1им і ОСОБА_2 не було попередньої змови
на умисне вбивство потерпілого.
Вважає, що дії ОСОБА_2 повинні кваліфікуватися за ст. 115 ч. 1 КК України,
а ОСОБА_1а - за ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить винести справедливе рішення
та пом'якшити йому покарання. Вважає, що він захищався від неправомірних дій
Вирок щодо ОСОБА_3а не оскаржено і касаційне подання не подано.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, яка не
підтримала касаційне подання і просила вирок залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи касаційного подання та скарги, колегія
суддів вважає, що касаційне подання і касаційна скарга не підлягають
задоволенню.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновки про
винуватість ОСОБА_2 і ОСОБА_1а у вчиненні злочинів, за які їх засуджено,
ґрунтуються на перевірених доказах. Вони є правильними і колегією суддів під
сумнів не ставляться.

Сам ОСОБА_2 свою вину у вчиненому умисному вбивстві з ОСОБА_1им під час
досудового слідства визнав частково, але від дачі показань у суді відмовився.

ОСОБА_1 винуватим себе в умисному вбивстві та відкритому викраденні чужого
майна визнав частково. Він ствердив, що чоловіка на ім'я ОСОБА_2 вбив ОСОБА_2
ножем сам. Не заперечував ОСОБА_1, що наносив удари потерпілому залізною
ттубою, а також про вчинення ним грабежу щодо ОСОБА_4.

Щодо безпосередніх обставин умисного вбивства чоловіка на ім'я ОСОБА_2, то
суд, як видно з мотивувальної частини вироку, зробив свої висновки на
показаннях ОСОБА_2 і ОСОБА_1а під час досудового слідства і тих даних, на які
вказували під час допитів свідки.

Так, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового слідства показали, що
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на початку серпня 2005 року, в другій половині дня, під час розпиття спиртних напоїв,
посварившись з чоловіком на ім'я ОСОБА_2, разом убили останнього. Труп
потерпілого кинули в колодязь.

Вважати, що ці свідки обмовляли засуджених чи були упередженими щодо них,
суд підстав не мав.

Зазначені обставини, а також дані, що містяться у висновках судово-медичної
та медико-криміналістичної експертиз щодо потерпілого, тіло якого було виявлено
в колодязі - усе це в сукупності давало підстави визнати, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1
за попередньою змовою між собою умисно позбавили життя чоловіка на ім'я ОСОБА_2.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_2 і ОСОБА_1а за цим епізодом за п. 12 ч. 2
ст. 115 КК України, а ОСОБА_1а, крім того, ще й за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК
України є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Винуватість ОСОБА_1а у вчиненні грабежу підтверджується показаннями
потерпілого ОСОБА_4 із яких вбачається, що ОСОБА_1 із застосуванням фізичного
насильства заволодів його грошима в сумі 13 грн., а також одягом та взуттям на
суму 752 грн. 50 коп.

ОСОБА_1 під час проведення очних ставок з ОСОБА_4, з ОСОБА_3 підтвердив
свою участь у грабежі щодо потерпілого ОСОБА_4.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час досудового слідства
також показали, що 18 жовтня 2005 року, приблизно опівночі, ОСОБА_1 приніс
речі, які через невеликий проміжок часу були впізнані потерпілим у присутності
працівників міліції. Останній ствердив, що його пограбував ОСОБА_1.

Зазначені обставини у їх сукупності давали підстави суду визнати, що
ОСОБА_1, вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не
є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1а за ст. 186 ч. 2 КК України є правильною
і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Посилання у касаційному поданні прокурора про те, що між ОСОБА_1им і
ОСОБА_2 не було попередньої змови на умисне вбивство потерпілого є
безпідставними, оскільки суд першої інстанції, оцінивши дані висновків
експертиз у сукупності з показаннями засуджених і свідків, прийшов до
правильного висновку, що наносячи численні удари потерпілому в життєво-важливі
органи, протягом тривалого часу, з використанням металевої труби та ножа,
свідчить про попередню змову між ОСОБА_1им і ОСОБА_2 на позбавлення життя
потерпілого.

Суд при призначенні покарання засудженому ОСОБА_2у відповідно до вимог ст.
65 КК України, врахував суспільну небезпеку вчиненого ним злочинів, обставин,
які пом'якшують і обтяжують покарання, дані, які характеризують його особу та
обрав покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 115 ч. 2 КК
України.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованих злочинів
перебував у розшуку за вчинення умисного вбивства, злочини вчинив у стані
алкогольного сп'яніння, суд прийшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1
являє собою підвищену небезпеку для суспільства і призначив йому довічне
позбавлення волі.

Підстав для зміни вироку і пом'якшення йому покарання колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставами для
зміни чи скасування вироку не виявленою

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України,
кОСОБА_2ія

у х в а л и л а:

Касаційне
подання прокурора та касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 6 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - без зміни.

судді:

Редька А.І. Жук В.Г. Заголдний В.В.