Справа № 1-157
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2007 року Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого: Пилипчука О.В.

при
секретарі Слободянюк
Т.М.

з участю
прокурора Швець А.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Томашполі справу про обвинуваченняОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Воєвідченці Могилів-Подільського
району, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого,
не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На
виконанні у ДВС у Томашпільському районі Вінницької області знаходився
виконавчий лист №2-170 від 5 грудня 2005 року,
виданий Томашпільським районним судом про стягнення зОСОБА_1 на користь
органу опіки та піклування кошти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, починаючи з 4 листопада 2005
року до повноліття дитини.

Боржником
ОСОБА_1. рішення суду не
виконувалось, кошти на утримання дитини
не сплачувались. У зв»язку із цим станом на 9 серпня 2007 року з»явилась
заборгованість по аліментам в розмірі 1202 грн,
50 коп..

Для
виконання зазначеного рішення суду та на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження» проведено розшук майна боржника,
в результаті вжитих заходів встановлено відсутність майна на яке можливо
звернути стягнення, боржник не
працює, тривалий час ухиляється від
сплати аліментів, продовжує ухилятись
після попередження про необхідність свого обов»язку та можливість кримінальної
відповідальності з боку державного виконавця.

Однак
станом на 9 серпня 2007 року заборгованість залишилась непогашеною, заходів щодо її погашення ОСОБА_1. не вжито.

В
судовому засіданні ОСОБА_1, вину свою в
скоєнні злочину визнав повністю, щиро
розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за
можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись допитом його та
представника Державної виконавчої служби у Томашпільському районі.
3"ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз'яснивши,
що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини у апеляційному порядку,
впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом підсудного, поскільки фактичні обставини справи ніким не
оспорюються, цивільний позов не
заявлено.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1, підтвердив
факт заборгованості сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в сумі 1202
грн, 50 коп, не заперечує проти цього і пояснив, що після того як сина ОСОБА_2 забрали до
органу опіки та піклування Томашпільський районний стягнув своїм рішенням з
нього на користь органу

опіки та
піклування аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, починаючи з 4.11.2005 року і
до повноліття дитини.

З 2005
року ОСОБА_1, взагалі не сплачував
аліменти на утримання дитини і станом на 9.08.2007 року допустив заборгованість
по сплаті аліментів 1202 грн. 50 коп. Він неодноразово попереджувався
працівниками ДВС Томашпільського району про кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів,
однак аліменти він сплачувати відмовився, так як йому не вистачає коштів на утримання
самого себе з дружиною.

Допитаний
в судовому засіданні представник ДВС Томашпільського району ОСОБА_3, показав,
що з 2005 року у його провадженні знаходиться виконавчий лист на
громадянина ОСОБА_1, про стягнення з
нього на користь органу опіки та піклування аліментів на користь сина-ОСОБА_2 в
розмірі % всіх видів заробітку. Після відкритття виконавчого провадження і до
теперішнього часу ОСОБА_1, жодного разу
присуджені йому аліменти не сплатив, про
кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів був
попереджений, однак ніяких мір, щодо сплати аліментів так і не прийняв, на роботу нікуди не влаштувався, тому його заборгованість в сумі 1202, 50 грн,
залишилась не погашеною.

Заслухавши
пояснення підсудного, представника ДВС
Томашпільського району, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1, у скоєнні злочину доведена і його дії вірно
кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей, (аліментів).

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу підсудного, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, згідно довідки - характеристики ОСОБА_1, по місцю проживання тривалий час не працює і
не бажає працювати, раніше не
судимий, заборгованість по сплаті
аліментів не виплатив, тому приходить до
висновку, що з метою виправлення
підсудного, йому необхідно призначити
покарання у виді обмеження волі

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому
покарання у виді 1 рік обмеження волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 , до вступу вироку у законну
силу обрати - підписку про невиїзд.

На вирок
суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення до
апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.