Справа №1-9-128/10 24.06.2010 24.06.2010 24.06.2010
Справа № 11-371-2010р. Головуючий І-ї інстанції
Категорія: ст.286 ч.2 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Маркової Т.О.

суддів: Значок І.С., Карпія В.М.

за участю прокурора: Максимишина О.Л.

засудженого: ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 ринок, республіка Дагестан, Російська Федерація, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений з ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 50 000грн. моральної шкоди, на користь НДЕКЦ за проведені експертизи 2 176грн. 66коп.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 14.02.2008р., приблизно о 23 год.45хв., керуючи належним йому технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Шевролет Лачетті», рухався в темну пору доби з ввімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю 50-55 км/год. сухою асфальтованою проїзною частиною по вул. Силікатній в п. Матвіївка в м. Миколаєві, де в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 11.13, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась та її змінам, не контролював рух, не врахував дорожню обстановку, не виявив пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які рухались у попутному з ним напрямку тротуаром, заздалегідь не обрав безпечну швидкість, виїхав на тротуар, в результаті чого здійснив наїзд на вказаних пішоходів. Після чого ОСОБА_3, в порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, покинув місце вчинення ДТП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень 16.02.2008 року помер у лікарні швидкої медичної допомоги, ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить застосувати до нього покарання у виді обмеження волі та врахувати строк відбування покарання за вироком від 04.06.2008 року з 26.08.2008р по 20.08.2009р. та строк тримання під вартою з 17.02.2008р. по 06.03.2008р.

Посилається на повне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди, наявність клопотання потерпілої про призначення йому покарання, не повязаного з позбавленням волі, визнання ним своєї вини. Зазначає, що не зміг відшкодувати потерпілій моральну шкоду в повному обсязі лише у звязку з втратою роботи.

Не заперечуючи своєї вини, звертає увагу на те, що окрім показань ОСОБА_8, які не підтверджені іншими доказами, відсутні дані щодо його виїзду на тротуар, а обставини свідчать про те, що наїзд на пішоходів скоєно на проїжджій частині, коли, як показала сама ОСОБА_8, вони з ОСОБА_7 обходили каналізаційний люк зліва. Крім того, заперечує факт знаходження у стані алкогольного спяніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_3 на підтримку апеляції, потерпілу ОСОБА_4 та думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції засудженого, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини злочину, викладені у вироку, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_3 ст. 286 ч. 2 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, що характеризують його особу та обставини, що впливають на його відповідальність.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення. В зв'язку з цим судова колегія вважає, що підстави для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_3 із застосуванням ст. 69 КК України про що йдеться в апеляції, відсутні.

Посилання в апеляції про врахування в строк відбування покарання відбутий ним строк покарання за вироком від 04.06.2008 року ( з 26.08.2008р по 20.08.2009р.) позбавлені підстав, оскільки засуджений в цей час під вартою не перебував. Що стосується зарахування у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 17.02.2008р. по 06.03.2008р., то цей строк судом зарахований.

Твердження засудженого ОСОБА_3 про те, що наїзд на пішоходів скоєно на проїжджій частині дороги не відповідають матеріалам справи. Свідок ОСОБА_8 в ході відтворення обстановки та обставин події та в судовому засіданні показала, що наїзд на них було скоєно саме на краю тротуару, коли вона разом із ОСОБА_7 обходили люк зліва.

Що стосується знаходження ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння в момент вчинення злочину, то цієї обставини не заперечував сам засуджений в судовому засіданні, а також допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10

Посилання у апеляції на те, що суд не урахував ряд обставин, які як обтяжують, так і пом'якшують покарання, не відповідають дійсності. Підстав для зміни або скасування вироку немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року відносно ОСОБА_3 - залишити без зміни.

Головуюча:

Судді: