АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/829/14-к Номер провадження 11-кп/786/66/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК - Н.Т.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретаріОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора потерпілого представника потерпілого захисника обвинуваченоїОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Машівського району Полтавської області та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з вищою освітою, заміжня, маюча на утриманні неповнолітню дитину, бухгалтер ТОВ «Компанія Фармко», несудима,

визнана винуватою та засуджена за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування призначеного покарання.

Постановлено стягнути з обвинуваченої на користь держави:

- 697 грн. 40 коп. - витрати на лікування потерпілих;

- 882 грн. 60 коп. - витрати на проведення судових експертиз.

У задоволенні позову потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 відмовлено.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_10 визнана винуватою у вчиненні злочину за наступних обставин.

24 грудня 2013 року близько 8 год. обвинувачена, керуючи автомобілем «HYUNDAI ELANTRA» днз НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Мала Нехвороща Коновалівка в напрямку с. Мала Нехвороща Машівського району Полтавської області, в районі 2-го км, в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем «RENAULT TRAFIC» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_7 та пасажири його автомобіля ОСОБА_11 і ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині відмови в задоволенні цивільного позову потерпілих, призначивши новий судовий розгляд. При цьому зазначає, що суд мотивував таке рішення лише тим, що страхова компанія не була залучена до участі в кримінальному провадженні, а тому безпідставно відмовив в задоволенні позову та порушив таким чином права потерпілих.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 порушують питання про скасування вироку в частині відмови в задоволенні їх цивільного позову та прохають призначити новий судовий розгляду позову за мотивів, аналогічних наведеним прокурором.

В запереченнях на апеляційні скарги захисник обвинуваченої просить вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та вважав, що вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілих підлягає до скасування з направленням справи на новий судовий розгляд; потерпілого, який погодився з думкою прокурора; захисника, який не заперечував необхідність відшкодування потерпілим спричиненої шкоди, проте не вбачав підстав для скасування вироку; обвинувачену, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація її дій за ч.1 ст.286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи апеляційних скарг є слушними.

Згідно з вимогами ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Приписами ч.1 ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд спочатку визнав обґрунтованими вимоги потерпілих про стягнення майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, витрат за проведення товарознавчого дослідження та моральної шкоди і визначив їх розмір. А потім суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивачі не скористалися правом залучити до участі у справі страхову компанію.
При цьому суд залишив поза увагою таке.
Згідно з вимогами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.16 постанови №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.
Всупереч наведеним вимогам закону суд не перевірив, чи виходить розмір встановленої ним шкоди за межі суми страхового відшкодування, проте відмовив повністю в задоволенні позовних вимог.
За таких обставин, рішення суду в частині вирішення цивільного позову потерпілих не відповідає вимогам закону, а тому підлягає до скасування, а справа направленню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
Отже, апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Машівського району Полтавської області та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову потерпілих скасувати, направивши його на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4