АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/778/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/19/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.263 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:
головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Чортківського районного суду від 24 жовтня 2014 року.

Даним вироком,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що в грудні 2013 року придбав, знайшовши на горищі житлового будинку предмет, схожий на гранату, який без передбаченого законом дозволу, зберігав по місцю свого проживання с.Калинівщина Чортківського району Тернопільської області. 12 березня 2014 року під час проведення огляду житлового будинку ОСОБА_6 , який розташований в с.Калинівщина Чортківського району Тернопільської області, було виявлено та вилучено в серванті однієї із кімнат його житлового будинку конструктивно оформлений заряд вибухової речовини в корпусі оборонної осколкової ручної гранати, придатний для вибуху.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, які суд визнав доведеними і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати в частині призначеного судом першої інстанції покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що санкція ч.1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, однак ОСОБА_6 судом призначено два роки позбавлення волі, тобто нижче від нижчої межі санкції вказаної статті. Вважає, що врахувавши пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_6 визнав вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, хворіє на туберкульоз легень, дає підстави застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України та в апеляції не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, при призначені основної міри покарання суд не врахував, що санкція ч.1 ст. 263 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, а призначив ОСОБА_6 два роки позбавлення волі, що є нижче від нижчої межі санкції вказаної статті без застосування ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується та хворіє на туберкульоз легень.

Наведені обставини, відповідно до ст. 66 КК України є такими, що пом`якшують покарання та є підставою для застосування ст. 69 КК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило, шкоду нікому не заподіяно та відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання та вважає його слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та вважає за доцільне не покладати на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції не було враховано вимог ст. 69 КК України, що стало підставою неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування вироку суду та постановлення нового вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Чортківського районного суду від 24 жовтня 2014 року, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Тернопільської області може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2