В И Р О К спр
№1-35/08

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2008 року Корецький районний суд
Рівненської області

в складі :
судді - Наумова С.В.

при
секретарі - Герус
Т.З.

з участю
прокурора - Ковальчука С.А.

захисника
адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м.Корець кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.Воронівці Вінницької області Хмельницького району та
жителя с.Крилів Корецького району гр-на України
з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого , несудимого,
за ч.3 ст.135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2007 року біля 16 години
ОСОБА_1 перебуваючи на ставку в с.Крилів Корецького району знаючи про те, що
малолітній ОСОБА_3 1997 року народження не вміє плавати, погодився перевезти
його на собі через водоймище. Допливши
до середини водоймища ОСОБА_1, почав погружатися під воду, оскільки йому не
вистачило сил , щоб доставити ОСОБА_3, на протилежний берег. І в цей час
розуміючи що малолітній ОСОБА_3, знаходиться в небезпечному для життя стані,
скинув його з себе в воду, а сам доплив до протилежного берега, залишивши
ОСОБА_3, без допомоги, що спричинило
смерть останнього внаслідок утоплення.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою
вину в інкримінованому злочині визнав повністью. Суду пояснив, що 25 травня
2007 року, він знаходився на ставку в с.Крилів
Корецького району. Він незнав, що малолітній ОСОБА_3, не вміє плавати
,став перевозив його на собі через став
в с.Крилів .І коли в нього не вистачило сили скинув його в воду. Знаючи що
останій знаходився в небезпечному для життя стані, допомоги йому не надав та непокликав
на допомогу сторонніх осіб.

Просить суд призначити йому
покарання не пов»язане із позбавленням волі, щиро розкаявся у вчиненому.Вирішив притання із потерпілим про
відшкодування останньому моральної шкоди.

Крім повного визнання підсудним своєї
вини, його вина встановлена в судовому засіданні дослідженими
доказами та показаннями потерпілого та свідків. Так потерпілий ОСОБА_4, суду пояснив що 25 травня 2006
року йому повідомили що його малолітній
син ОСОБА_3, втопився на ставу с.Крилів.
Зі слів односельців йому відомо що його
на собі перевозив через став ОСОБА_1 та йому було відомо що син
не вміє плавати. Але коли його син топився ОСОБА_1, не надав йому допомоги та
непокликав нікого на допомогу. Також пояснив суду що він не підозрює ОСОБА_1 в
навмисному вбивстві, оскільки вони дружили та мали хороші відносини. Просить
суд ОСОБА_1, не позбавляти реально волі, оскільки останній є інвалідом
дитинства.Між ними вирішено питання про відшкодування моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка неповнолітній ОСОБА_5, в присутності педагога шкоди суду пояснив,
що 25 травня 2007 року біля 16 години він їхав на своєму велосипеді на поле.
Проїжаючи ставка с.Крилів по дорозі біля пасовиська він зустрів на лівому
береза ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вони знаходилися в ставку на мілині ловили руками
рибу. Знаходячись близько біля них він чув що ОСОБА_1, сказав ОСОБА_3, сідай
мені на спину і перепливемо на другий берег. Після цього він поїхав далі на
велосипеді і нічого не чув та небачив. Коли він повертався із кіньми через 20
хвилин то ОСОБА_1, та ОСОБА_3, вже не бачив. На слідуючий день від односельців
він дізнався що ОСОБА_3, знайшли втопленим в ставку.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка малолітній ОСОБА_6, в присутності педагога школи суду пояснив, що
25 травня 2007 року біля 15 години він разом із своєю двоюрідною сестрою
ОСОБА_7,та двоєрідним братом ОСОБА_3,
пішли на ставок с.Крилів покупатись. Вони прийшли на правий берег ставка
і біля дамби на мілині купались. Глибина біля берега була по пояс. На березі біля берега був ОСОБА_1,
та ще декілька хлопців які купалися. Побувши у воді біля 5 хвилин вони
втрьох вилізли із води на берег, обсохнувши
та через дамбу пройшли втрьох на лівий берег до автомобіля який там
стояв. Коли вони сиділи біля автомобіля через 10 хвилин до них підійшов
ОСОБА_1, та запропонував їм половити руками рибу. Вони зразу відмовились а
потім погодились. ОСОБА_1 сказав їм перейти на правий берег річки та пройти по
березі річки метрів 100. Коли вони повернулися назад до біля автомобіля застали ОСОБА_1, невідомого чоловіка та
хлопця на імя ОСОБА_8.

Таким чином ,судом встановлено, що саме
підсудним було вчинено інкримінований йому злочин.

Органом досудового слідства вірно
кваліфіковані дії підсудного за ч.3
ст.135 КК України, які виразились в завідомому залишенні без допомоги особи,
яка перебуває в небезпечному для житті стані і позбавлена можливості вжити
заходів до самозбереження через малолітство, особою яка поставила потерпілого в
небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо (а.с.71), раніше
до кримінальної відповідальності притягувався,однак є особою яка відповідно до
ст.89 КК України не має судимості (а.с.67,68), відповідно до акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1, страждає на олігофренію в ступені
вираженої дебільності на межі з імбецильністю, рівень пониженого
інтелектуального функціонування
позбавляв його здатності у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій
та прогнозувати їх наслідки.За станом психічного здоров»я ОСОБА_1застосування
примусових заходів медичного характеру не потребує, він потребує піклування
родичів з обов»язковим наглядом лікаря
-психіатра за місцем проживання. (а.с.52,53)..ОСОБА_1є інвалідом дитинства
другої групи (а.с.29).

Із наведеного слідує ,що відповідно до
ст.20 КК України, підсудний є обмежено осудний ,оскільки через наявний у нього
психічний розлад,він не був здатний певною мірою усвідомлювати свої тому як
особа підлягає кримінальній відповідальності
.

Відповідно до ст.12 КК України,
вчинений злочин підсудним відносяться до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом”якшують
покарання підсудного є щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудного, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1, покарання необхідне і достат»є для
його

виправлення
та попередження нових злочинів, суд враховує особу підсудного його психічний
стан здоров»я, тяжкість вчиненого злочину, помякшуючу та обтяжуючу обставину,
суд дійшов висновку призначити йому
покарання з позбавленням волі, однак без ізоляції від суспільства.

Суд звільняє засудженого від
відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст.75 КК україни.
Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 323 , 324 КПК
України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України та призначити йому покарання за
вказаний злочин чотири роки позбавлення волі.

Відповідно
ст.75 КК України ОСОБА_1, звільнити від відбування покарання з випробовуванням
призначивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На
звільненого від відбування покарання з випробовуванням ОСОБА_1, відповідно до
ст.76 КК України покласти такі обов»язки:

-не виїзджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчї системи.

-повідомляти згадані органи про зміну місця
проживання, роботи або навчання.

- періодично зявлятися для реєстрації в
органи Кримінально-виконавчої іспекції.

Судові
витрати за проведення судово-психіатричної експертизи в сумі 71 грн 20 коп
віднести за рахунок держави.

Речові
докази відсутні.

Цивільний
позов не заявлено.

Вирок суду
може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Корецький
районний суд протягом 15 діб, а зсуджений в той же строк з моменту отримання
його копії.

Суддя