Провадження № 1-кп/520/478/13
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005119 від 17.09.2013 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ближній Хутор Слободзейського району Молдови, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2011 р.н., працював за наймом штукатуром, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх синів 2003 і 2006 р.н., працював вантажником у ТОВ "ДКД", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 скоїли кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 16.09.2013 року близько 22.30 години знаходячись в стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 65 по вулиці Академіка Вільямса в м. Одесі, діючи за попередньою змовою, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою напали на потерпілого ОСОБА_4 , після чого обвинувачений ОСОБА_7 наніс останньому удар кулаком правої руки в обличчя, а обвинувачений ОСОБА_8 розбив об голову ОСОБА_4 порожню скляну пляшку від пива, ємкістю 0.5 л. Після цього ОСОБА_4 схопив правою рукою обвинуваченого ОСОБА_7 , а лівою обвинуваченого ОСОБА_8 та попросив їх заспокоїтися. Не зважаючи на прохання потерпілого обвинувачений ОСОБА_7 розбив ще одну порожню скляну пляшку від пива ємкістю 0.5 л. об голову ОСОБА_4 та почав різати голову та руку останнього, щоб той його відпустив. Вирвавшись обвинувачений ОСОБА_7 натягнув на голову ОСОБА_4 куртку, а ОСОБА_8 повалив ОСОБА_4 на землю та наніс йому декілька різаних ран в області спини шматком розбитої пляшки. Обвинувачений ОСОБА_7 в свою чергу зірвав з шиї ОСОБА_4 срібний ланцюжок вагою 110 грам, вартістю 3500 гривень, та почав різати шматком розбитої скляної пляшки останньому руки та спину, застосувавши до нього насильство небезпечне для життя та здоров`я, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість. Після цього обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , витягнувши з задньої кишені його штанів грошові кошти в сумі 360 гривень та зняли з руки годинник "Renato Balestra", вартістю 3290 гривень.

Вказаними діями обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забиті рани голови, різані рани тулубу, ІІ пальця правої кисті з пошкодженням капсули п`ястно-фалангового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та матеріальний збиток на загальну суму 7150 гривень.

З викраденим майном обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 2 КК України.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення не визнали та показали наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що дійсно 16.09.2013 року він разом з ОСОБА_8 біля кіоску, розташованого поблизу будинку № 65 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі пили пиво та познайомились з потерпілим ОСОБА_4 , який також там пив пиво. Вони спілкувались, обмінялися номерами телефонів і в процесі розмови виник конфлікт, під час якого потерпілий ОСОБА_4 розбив собі об голову скляну пляшку від пива і кинувся до нього, обвинуваченого ОСОБА_7 , у бійку. Протягом бійки вони впали на землю та наносили один одному тілесні ушкодження. Також обвинувачений ОСОБА_7 заперечував, що заволодів майном потерпілого, бо не бачив годинник і ланцюжок у потерпілого та наполягає на тому, що після бійки потерпілий встав та пішов. Обвинувачений ОСОБА_8 на той момент розмовляв по телефону.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно під час досудового розслідування (а.п. 23, 32, 88) давав зізнавальні заяву та свідчення щодо обставин інкримінованого правопорушення та детально розповів про те, як вони з ОСОБА_8 скоїли розбійний напад на потерпілого, і пояснює це тиском на нього працівників міліції. Однак він на їх дії нікуди не скаржився, а заявив про це у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 себе винним у інкримінованому злочині також не визнав та пояснив, що дійсно 16.09.2013 року вони разом з ОСОБА_9 пили пиво біля кіоску, розташованого поблизу будинку № 65 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі, де познайомились з потерпілим ОСОБА_4 , який також там пив пиво, разом спілкувались, обмінялися номерами телефонів. Потім він, обвинувачений ОСОБА_8 відійшов від них та став розмовляти по телефону. Через деякий час він побачив, що потерпілий ОСОБА_4 розбив собі об голову скляну пляшку від пива та кинувся до ОСОБА_7 у бійку, яку він став розбороняти. При цьому він, обвинувачений ОСОБА_8 , ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, майном його не заволодівав. Після бійки потерпілий ОСОБА_4 пішов з місця події.

Також обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що він дійсно на досудовому слідстві давав зізнавальні заяву та свідчення (а.п. 55, 56, 109), в яких детально виклав події розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 та пояснює це тиском працівників міліції, які він нікуди не оскаржував.

Версію обвинувачених про їх невинуватість суд вважає неспроможною, такою, що суперечить матеріалам провадження, і вона спростовується свідченнями потерпілого і свідків та письмовими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, якими підтверджується факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінованого їм кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який показав суду, що ввечері 16.09.2013 року під`їхав до свого будинку і пішов до кіоску поряд з ним, де купив цигарки та пляшку пива. Біля кіоску він розмовляв з продавцем свідком ОСОБА_10 та її друзями і почув розмову обвинувачених, які стояли поряд. Обвинувачені розмовляли про роботу та він поцікавився у них, чим вони займаються, зав`язалась розмова. Він, потерпілий ОСОБА_4 , обмінявся номером телефону з обвинуваченим ОСОБА_7 . Потім обвинувачені стали придивлятись до срібного ланцюжка на його шиї, після чого виникла між ними суперечка, в ході якої ОСОБА_7 вдарив його, потерпілого ОСОБА_4 , кулаком в обличчя. Потім обвинувачений ОСОБА_8 наніс йому, потерпілому ОСОБА_4 , удар скляною пляшкою по голові. На прохання заспокоїтись та залишити його у спокої, обвинувачені не реагували, продовжили бійку, та ОСОБА_7 вдарив його пляшкою у потилицю. Після цього обвинувачені порізали йому спину та руки розбитою пляшкою з-під пива і повалили на землю, продовжуючи бійку. В процесі бійки обвинувачені зірвали у нього годинник "Renato Balestra", вартістю 3290 грн., срібний ланцюжок з шиї, вартістю 3500 грн. та витягли з його кишені грошові кошти в сумі 360 грн. В процесі нападу він на деякий час втратив свідомість. Однак наполягає на тому, що обвинувачені відкрито заволоділи його вищезазначеним майном, яке не повернули. Після цього він, потерпілий ОСОБА_4 , підвівся на ноги, зателефонував своїй сестрі і розповів про те, що з ним сталось. Продавець кіоску ОСОБА_11 вийшла з кіоску, пропонувала йому звернутись за допомогою на СТО, розташоване поблизу. Він пішов до СТО, де йому надали першу медичну допомогу, викликали "швидку". У лікарні він знаходився три тижні, де його лікували від нанесених обвинуваченими ушкоджень. Цивільний позов не заявляв. Просить суворо покарати обвинувачених за вчинений злочин. Спростовує свідчення обвинувачених відносно вказаних подій, наполягає на своїх свідченнях, підкреслює, що він нормальна людина і бити себе по голові пляшкою, спричиняючи тим самим пошкодження, це нісенітниця та вигадки обвинувачених. Що стосується стверджень захисту стосовно того, що під час досудового розслідування він заявив лише про побиття і не зазначав про те, що у нього викрали майно, пояснює тим, що заяву про вчинене кримінальне правопорушення він надавав і підписав знаходячись у лікарні під крапельницею у тяжкому стані, але пізніше дав більш повні пояснення щодо скоєного розбійного нападу на ньому;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що працює продавцем у кіоску, розташованому на придомовій території будинку АДРЕСА_4 . Ввечері 16 вересня обвинувачені підійшли до кіоску, купили у неї пиво та стояли поряд. Після цього підійшов потерпілий, купив собі пляшку пива та цигарки. Коли він сплачував за свої покупки та нахилився до прилавку вона бачила на його шиї срібний ланцюжок, а на руці годинник. Вона чула, що між потерпілим та обвинуваченими зав`язалась розмова, яка перейшла у спір, після чого вона, свідок ОСОБА_10 , попросила їх відійти в сторону, щоб не лякались відвідувачі. Через деякий час вона почула звук розбиваючогося скла і шум бійки та крикнула, що викличе міліцію, після чого обвинувачені втекли, а потерпілий підійшов до неї, він був у крові, одяг на ньому був подертий, а також зникли ланцюжок і годинник, який вона бачила на ньому до інциденту. Він просив води, щоб вмитись, але вона, свідок ОСОБА_10 , направила його на СТО. На другий день біля кіоску вона бачила розбиті пляшки та багато крові, яку вона змила водою;

- показаннями експерта ОСОБА_12 , яка проводила судово-медичну експертизу ОСОБА_4 та робила відповідний висновок експерта № 3294 від 22.10.2013 року, з яких вбачається, що тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_4 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забиті рани голови могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, наприклад пляшкою, однак не її фрагментами. Вказані ушкодження не характерні для самостійного спричинення. Більш того, наполягає, що ушкодження в області спини у вигляді різаних ран були нанесені умисно іншою особою та не могли бути отримані під час перебування потерпілого на землі, де знаходилось бите скло. Тілесні ушкодження у потерпілого відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я,

- показаннями свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що є сестрою потерпілого. У день події, 16.09.2013 року, близько 24 години вона по телефону дізналась, що його побили та пограбували, після чого пішла до СТО по вулиці Ак.Вільямса, де знаходився брат, працівники "швидкої" і працівники СТО. У потерпілого були порізи на спині, голові і руках, а також у нього забрали годинник, ланцюжок та гроші у сумі 360 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що у вересні 2013 року він працював на СТО, розташованому на вул. Ак. Вільямса. 16.09.2013 року приблизно о 23 годині він почув сварку деяких чоловіків за кіоском, який розташований біля гаражу його знайомого ОСОБА_14 . Вини разом вийшли на вулицю та побачили суперечку трьох невідомих чоловіків. Вони кричали, двоє чоловіків штовхали третього. Потім вони увійшли до гаражу та почули глухий звук розбиття скла. Вони знов вийшли на вулицю та почули звук розбиття скла, після чого все стихло. Через декілька хвилин до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , який перебував у шоковому стані та попросив води, щоб умитися, його обличчя було в крові, голова мала пошкодження, а спина порізана. Він, свідок ОСОБА_13 , посадив потерпілого на стілець та обробив йому рани. Потерпілий пояснював свої тілесні ушкодження тим, що його побили невідомі хлопці, які намагались його вбити шматком скла, а також пограбували його, а саме: відкрито заволоділи його срібним ланцюжком, годинником та грошима. Потім до гаражу прийшла його сестра, приїхала "швидка", яка його забрала до лікарні,

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що приблизно о 23 годині 16 вересня 2013 року він знаходився на робочому місці на території СТО по вул. Ак.Вільямса разом з ОСОБА_13 та почув крики з кіоску навпроти і звук розбиваючогося скла. Вини вийшли на вулицю та побачили як двоє чоловіків сперечались з третім чоловіком, кричали, штовхались. Потім вони увійшли до гаражу та почули глухий звук розбиття скла. Вони знов вийшли на вулицю та знов почули звук розбиття скла, після чого все стихло. Через декілька хвилин до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , який попросив води, щоб умитися, його обличчя було в крові, голова пошкоджена, спина порізана та він перебував у шоковому стані. Він пояснив, що його побили та пограбували двоє невідомих чоловіків, яки намагались його вбити склом від розбитої пляшки. Йому оказали допомогу, викликали "швидку", яка його увезла до лікарні. Також прийшла його сестра,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.10.2013 року, згідно якому потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 16.09.2013 року о 22.30 годині вчинила на нього розбійний напад (а.п. 28-31),

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.11.2013 року, згідно якому потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 16.09.2013 року о 22.30 годині вчинила на нього розбійний напад (а.п. 58-61),

- висновком судово-медичної експертизи №3294 від 22 жовтня 2013 року, згідно якому у потерпілого ОСОБА_4 малися наступні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забиті рани голови, різані рани тулубу, ІІ пальця правої кисті з пошкодженням капсули п`ястно-фалангового суглоба. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 16.09.2013 року. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забиті рани голови могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключено, що таким предметом могла бути пляшка. Вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 52-54);

- постановою про закриття кримінального провадження від 29.04.2014 року відносно співробітників Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

Суд не приймає доводів захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про те, що на досудовому слідстві було грубо порушено право його підзахисного на захист, бо це спростовується матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що 10 листопада 2013 року постановою слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВД України в Одеській області ОСОБА_15 . ОСОБА_7 було залучено захисника ОСОБА_16 (а.п. 83-84), від якого обвинувачений в той же день відмовився та заявив клопотання про те, що захист своїх прав буде здійснювати самостійно і ця відмова не пов`язана з його матеріальним станом (а.п. 85). У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював вказані обставини та підтвердив, що дійсно заявляв вищезазначене клопотання. Згідно зі ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, у цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Проте згідно зі ст. 12 КК України інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ст. 187 ч. 2 КК України, відноситься до тяжких злочинів, у зв`язку з чим участь у кримінальному провадженні захисника не є обов`язковою, і тому його конституційні права на захист не були порушені.

Також суд не приймає доводи захисника ОСОБА_5 про те, що його підзахисного на досудовому слідстві, зі слів останнього, примусили дати зізнавальні свідчення, бо це спростовується відповідною вищезазначеною перевіркою прокуратури Одеської області. Суд розцінює таку заяву ОСОБА_7 як його позицію у справі, яка спрямована на те, щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин та спростовується всіма наведеними вище доказами. Крім того, його свідчення на досудовому слідстві в повному обсязі погоджуються з обставинами інкримінованого йому розбійного нападу, доведеного у судовому засіданні. На тих же підставах суд не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що на досудовому слідстві його примушували давати зізнавальні свідчення, бо ці доводи також були спростовані вищезазначеною перевіркою його заяви.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли тяжке кримінальне правопорушення, винними себе не визнали та у скоєному не розкаялися, що говорить про небажання обвинувачених ставати на шлях виправлення, суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченим покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує позитивні характеристики обвинувачених, наявність на утриманні у ОСОБА_7 дружини та малолітнього сина 2011 року народження, наявність на утриманні у ОСОБА_8 двох малолітніх дітей 2003 та 2006 років народження, а також те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 раніше не судимі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Термін відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 11.11.2013 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Термін відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 11.11.2013 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1