АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/452/15-к Номер провадження 11-сс/786/76/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката - ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 лютого 2015 року.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 22.01.2013 року, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставами для прийняття такого рішення став висновок слідчого судді про те, що досудове слідство проведено повно, об`єктивно, всебічно, постанова про закриття кримінального провадження прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 прохає скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою постанову слідчого від 11.11.2014 року про закриття кримінального провадження скасувати, оскільки в ході досудового розслідування слідчим не в повній мірі виконано вимоги положень ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним по справі доказам.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, перевіривши матеріали справи та кримінального провадження №0000304, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, за заявою ОСОБА_8 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України за №0000304. За результатами досудового розслідування слідчим СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 11.11.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В обґрунтування винесеного рішення слідчий зазначив, що в даному кримінальному провадженні достатність доказів, як показник, відсутня, фактів, які б засвідчували, що особи, на яких вказав потерпілий умисно намагалися спричинити йому тілесні ушкодження не встановлено, а тому склад злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відсутній та вбачається формально. Окрім того, як вказав слідчий в постанові, в даному випадку вбачається само травмування та обопільна бійка.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000304 вважає, що перевірка обставин, викладених ОСОБА_8 в заяві про вчинений відносно нього злочин, проведена не повно та всебічно, як того вимагає Закон, а в постанові про закриття кримінального провадження слідчий, формально навівши положення ст.94 КПК України, належним чином не мотивував надану ним оцінку сукупності зібраних по справі доказів з точки зору їх достатності та взяємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Так, з першочерговою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за фактом спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів 26.07.2011 року. За результатами перевірки вказаної заяви органом дізнання та досудового розслідування неодноразово виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, які в подальшому були скасовані прокурором та судом в порядку ст.ст.236-1, 236-2 КПК України (1960 року). Разом з тим, в ході досудового розслідування, що проводилося в період з 22.01.2013 року, слідчі дії, на необхідність проведення яких наголошувалося в постановах суду про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, в повній мірі проведені не були.

Окрім того, слідчий в ході допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийняв від них відмову від надання показань на підставі положень ст.63 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Відмова давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, передбачена і положеннями статті 66 КПК України, однак у випадках, коли ці показання можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні особою, що дає показання, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також давати показання щодо відомостей, які згідно з положеннями ст.65 цього Кодексу не підлягають розголошенню.

Приймаючи відмову зазначених вище свідків від дачі показань, слідчий в протоколі допиту формально послався на положення ст.63 Конституції України, однак жодну з підстав, що передбачена Законом, при прийнятті вказаної відмови, не навів.

Як одну з підстав для закриття кримінального провадження, слідчим в постанові зазначено також, що в даній ситуації вбачається само травмування заявника та обопільна бійка, разом з тим і дане твердження слідчим належним чином не мотивоване та не скріплене доказами.

За таких обставин досудове розслідування за заявою ОСОБА_8 проведено не повно, не перевірені усі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення.

А тому доводи скаржника про незаконність ухвали слідчого судді та постанови слідчого є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 лютого 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області скасувати і постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 11.11.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4