А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/777/82/2015 за клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , в якому прокурор Хустської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2015.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського МВ УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_10 про продовження до 3 місяців строку тримання під вартою ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді від 12.12.2014, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 25.12.2014, щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.02.2015. Строк досудового розслідування кримінального правопорушення продовжено Хустським міжрайонним прокурором до 09.03.2015
Клопотання про продовження строку тримання під вартою мотивоване тим, що завершити досудове розслідування кримінального правопорушення до визначеного слідчим суддею строку неможливо через необхідність перевірки показань підозрюваних, їх причетності до інших кримінальних правопорушень, причетності до цього кримінального правопорушення ще одного співучасника, отримання висновків низки судових експертиз, доступу до інформації про з`єднання абонентів мобільного зв`язку, складання обвинувального акту та ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий і прокурор не довели неможливість застосування щодо ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до 3 місяців. Посилається на те, що ризики, наявні під час обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту продовжують існувати, оскільки досудове розслідування триває, а місцезнаходження інших співучасників і викрадених речей залишається невстановленим.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, пояснення захисника, неповнолітнього підозрюваного і його законного представника, які вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 4 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Ці правила передбачені ст.ст. 193 і 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, тільки якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує прокурор, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Попередні судові рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою ґрунтувались на тому, що він підозрюється в кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, сховати речові докази, незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілих, свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів, указаних в частинах 3 і 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не вкаже обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлені слідчим обставини, ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним, наявні відомості про його особу дають підставу припустити, що, перебуваючи на волі, він може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, сховати речові докази, незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілих, свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, прокурор не довів, що в даний час більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання цим ризикам.

Викладу обставин, які свідчили б про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, в клопотанні немає, будь-які фактичні дані про такі обставини слідчому судді не надавались і в апеляційній скарзі не наведені.

Натомість сторона захисту наполягає на тому, що нові ризики не з`явилися, а заявлені ризики зменшилися, оскільки ОСОБА_6 визнає свою провину, розкаюється і дає органові досудового розслідування вичерпні правдиві показання. Прокурор проти цього доводу не заперечив.

Окрім того, яке покарання загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в учиненні якого він підозрюється, інших доказів на обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також підстав для висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу слідчим і прокурором не наведено.

Згідно з ч.2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього слідчий, прокурор, слідчий суддя. суд зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

ОСОБА_6 є неповнолітнім, не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання де мешкає разом з батьками. Цих обставин прокурор в судовому засіданні також не заперечив.

За таких обставин достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою Апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді від 09.02.2015, якою відмовлено у задоволенні клопотання про продовження до 3 місяців строку тримання під вартою ОСОБА_6 і обрано щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді