Справа № 159/1802/15-к
Провадження № 1-кп/159/115/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 26 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 від 29 листопада 2012 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вірменина, громадянина Республіки Вірменія, уродженця

м. Єреван, Республіки Вірменія, не одруженого,

на утриманні неповнолітня дитина, з середньою освітою,

непрацюючого, мешканця м. Тулуза, Французької Республіки,

раніше судимого:

- 25.06.2003 року Ленінським районним судом міста Чернівці за ч.1 ст. 289 КК України до 2 років позбавлення волі. 28.05.2004 року звільнений умовно-достроково на підставі постанови Краснолучського міського суду Луганської області;

- 30.01.2006 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;

- 08.02.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднано покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30.01.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 2 років обмеження волі та 850 гривень штрафу

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи судимий 08.02.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі та 850 гривень штрафу, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 , повторно, 01.10.2010 року, близько 22 год. 40 хв., навпроти магазину Бульвар, який розташований по бульварі Л.Українки, 18 в м. Ковелі, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підбіг до ОСОБА_7 , яка рухалась у попутному напрямку, схопив її сумку та різко потягнув до себе. Після цього, з метою подолання опору потерпілої, яка не відпускала сумку, застосував до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме: штовхнув потерпілу рукою в плече, від чого вона впала на землю та вирвав сумку з рук останньої, чим відкрито заволодів чужим майном жіночою сумкою, вартістю 100 грн. в якій знаходились гаманець вартістю 30 гривень, гроші в сумі 218 гривень, 20 євро, що згідно офіційного курсу валют НБУ становить 219,29 гривень, 100 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ становить 791,16 гривень, банківська картка Експрес банк, дисконтні картки магазинів Нова лінія, ДЦ, Вопак, документи на ім`я ОСОБА_7 , зокрема посвідчення водія, талон попередження, паспорт громадянина України, посвідчення працівника залізниці, диплом про вищу освіту, атестат про середню освіту з додатками, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтво про розлучення, а також свідоцтво про народження та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 , косметичка вартістю 100 гривень, 3 записні книжки загальною вартістю 23 гривень, 2 кулькові ручки загальною вартістю 6 гривень, 8 ключів до врізних замків загальною вартістю 120 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1607,45 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що підтримує покази дані ним на попередньому слідстві та покази потерпілої щодо обставин події, а саме, що 01 жовтня 2010 року, в вечірню пору він знаходився в комп`ютерному клубі, що по АДРЕСА_1 , де грав азартні ігри. Коли вийшов на вулицю, то помітив двох дівчат, які стояли біля будинку. Він підійшов до дівчат та попросив у них запальничку. Після цього він пішов в сторону Привокзальної площі, а потім знову вирішив повернутись в комп`ютерний клуб. Коли повертався, по дорозі розминувся з однією з дівчат, яка йшла в сторону Привокзальної площі. Інша дівчина йшла по бульварі Л.Українки в сторону вул. Незалежності. Він підбіг до дівчини, яка йшла по бульварі Л.Українки та зробив спробу вирвати у неї з рук сумку. Оскільки сумку дівчина не відпускала, він її штовхнув в плече, після чого вирвав з її рук сумку та побіг до будинку АДРЕСА_1 . По дорозі викинув сумку за паркан сусідньої території. Коли повернувся додому, був затриманий працівниками міліції. Розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, винуватість останнього у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненим повторно доведено сукупністю досліджених доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 01.10.2010 року в вечірній час, разом з колегою ОСОБА_9 йшли з Привокзальної площі в сторону бульвару Л. України в м. Ковелі. Перед тим, як розійтись по домівках, вони зупинились біля торгових кіосків, які розміщені перед будинком № 11 по бульварі Л. Українки в м. Ковелі та деякий час там стояли і розмовляли. В цей час, з приміщення залу ігрових автоматів, вийшов чоловік кавказької зовнішності, підійшов до них та попросив підкурити цигарку, після чого ОСОБА_9 дала йому запальничку. Чоловік пішов в напрямку Привокзальної площі, а вони з колегою ще близько 10 хвилин розмовляли, після чого розійшлись. Вона пішла в напрямку вул. Незалежності та навпроти магазину Бульвар, що знаходився з іншої сторони дороги, на ділянці, що освітлювалась вуличними ліхтарями, почула, що до неї біжить тай самий чоловік кавказької зовнішності, який до них підходив. Зрозумівши, що не зможе втекти, почала кричати. Чоловік підбіг до неї та схопив рукою за сумку. Оскільки сумку вона не відпускала, чоловік штовхнув її рукою у ліве плече, від чого вона впала на землю, а чоловік вирвав сумку. Після цього чоловік побіг в двір будинку АДРЕСА_1 . Про дану подію вона повідомила правоохоронні органи. В сумці знаходились гроші, банківська картка, дисконтні картки та документи. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 01.10.2010 року, в темну пору доби, вона разом з колегою ОСОБА_7 йшли з Привокзальної площі в напрямку бульвару Л. України. Вони зупинились біля торгових кіосків, що перед будинком № 11 по бульварі Л. Українки в м. Ковелі та деякий час там стояли і розмовляли. В цей час, з приміщення залу ігрових автоматів вийшов чоловік кавказької зовнішності, підійшов до них та попросив підкурити цигарку і вона дала йому запальничку. Після цього чоловік пішов в напрямку Привокзальної площі. Вони з ОСОБА_7 ще декілька хвилин розмовляти, а потім розійшлись по домівках. Коли йшла додому, то на перехресті, біля вул. Сагайдачного в м. Ковелі знову зустріла чоловіка кавказької національності, який підходив до них з подругою. Коли прийшла додому, то вирішила зателефонувати подрузі ОСОБА_7 та дізнатись як у неї справи. ОСОБА_7 повідомила, що чоловік кавказької національності, який підходив до них по бульварі Л.Українки в м. Ковелі вирвав у неї з рук жіночу сумку в якій знаходились гроші та документи.

Крім того, вина обвинуваченого щодо обставин скоєння ним кримінального правопорушення підтверджуються іншими доказами.

Витягом з кримінального провадження № 0000162, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 як заявник вказала, що ОСОБА_4 1 жовтня 2010 року, близько 22 год. 40 хв. в районі магазину Бульвар, що по бульварі Л.Українки, 18 в м. Ковелі підбіг до неї, штовхнув та відкрито викрав з її рук жіночу сумку з документами та грошима.

Протоколом вилучення від 04.10.2010 року, згідно якого у ОСОБА_7 вилучено жіночу сумку білого кольору з чорними цятками діаметром 4 мм. з обірваною однією ручкою, в якій знаходились особисті речі.

Висновком спеціаліста № 98 від 10.10.2010 року, згідно якого на речах, які знаходились в сумці ОСОБА_7 виявлено сім слідів рук, чотири з яких придатні для ідентифікації особи.

Протоколом огляду предметів від 18.10.2010 року.

Висновком дактилоскопічної експертизи № 270 від 24.11.2010 року, згідно якого чотири сліди рук, виявлені і вилучені в ході огляду речей і документів з сумки ОСОБА_7 придатні для ідентифікації, три із чотирьох вилучених слідів пальців рук залишені ОСОБА_7 , один слід пальця руки ОСОБА_4 .

Аналізуючи досліджені в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненим повторно доведена повністю, кваліфікація дій останнього за ст. 186 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження.

ОСОБА_4 раніше судимий за ч.1 ст. 186 КК України, дана судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що підтверджує кваліфікацію його дій за ознакою повторності.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає добровільне відшкодування завданих збитків, щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення навмисних корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив корисливий злочин проти власності, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких. Така поведінка обвинуваченого свідчить про схильність до вчинення корисливих насильницьких злочинів та небажання ставати на шлях виправлення. Крім того, суд приймає до уваги негативну процесуальну поведінку обвинуваченого, який переховувався від органів досудового розслідування та суду, був оголошений в розшук та тривалий час переховувався за межами України, що свідчить про намагання уникнути ним кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Судом також враховується, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, обвинувачений повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає можливим призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується на строк приближений до мінімального, при цьому підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним та достатнім для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України та ст. 594 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи та процесуальні витрати, пов`язані з екстрадицією.

Відповідно до ст. 577 КПК України, час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий на території Французької Республіки, утримувався під вартою з метою екстрадиції до України з 13 березня 2014 року по 06 березня 2015 рік.

06 березня 2015 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , після завершення процесу екстрадиції було затримано на території України в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає зарахування термін попереднього ув`язнення, пов`язаний з його затриманням в Республіці Франції, екстрадицією та триманням під вартою, тобто з 13 березня 2014 року по 06 березня 2015 року.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись ст .ст. 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 березня 2014 року.

Речові докази по справі:

- жіночу сумку, гаманець, гроші в сумі 218 гривень, 20 євро, 100 доларів США, банківську картку Експрес банк, дисконтні картки магазинів Нова лінія, ДЦ, Вопак, документи на ім`я ОСОБА_7 посвідчення водія, талон попередження, паспорт громадянина України, посвідчення працівника залізниці, диплом про вищу освіту, атестат про середню освіту з додатками, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про розлучення, свідоцтво про народження та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 , косметичку, три записні книжки, дві кулькові ручки, вісім ключів до врізних замків, які передані на зберігання потерпілої ОСОБА_7 залишити у її володінні.

Судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 422 (чотириста двадцять дві) гривні 28 копійок та витрати на проведення екстрадиції в сумі 94121 (дев`яносто чотири тисячі сто двадцять одну) гривню 42 копійки стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1