Справа№ 640/9163/15-к
н/п 1-кп/640/387/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має диплом молодшого спеціаліста, на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., старшого кулеметника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючого: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
04 квітня 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації та з 19 вересня 2014 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 вересня 2014 року № 46 старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кулеметника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України 05 листопада 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу. Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 06 листопада 2014 року, в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та до 01 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 06 листопада 2014 року, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та до 01 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад один місяць.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 407 КК України в повному обсязі.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст.407 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Старший прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину. Потерпілих від кримінального правопорушення не має. Шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, тяжкі наслідки відсутні.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і не судився, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Має постійне місце проживання, позитивно характеризується як за місцем служби так і за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 407 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому,судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад один місяць, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання
Речових доказів у справі не має. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.314,469 , 373, 472, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 27 травня 2015 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :