Справа № 1-кп-27/13
Провадження №11-кп/772/338/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Савкова
Доповідач : Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року

Апеляційний суд Вінницької області в
складі:

головуючого: Бурденюка
С.І.

суддів : Ващук В.П.,
Спринчука В.В

при секретарі: Луполі М.І.

з участю прокурора:
Миколайчука Д.Г.

обвинуваченого: ОСОБА_2

захисника -адвоката ОСОБА_3

розглянула « 10» грудня 2013 року у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці кримінальне провадження № 11кп
/ 772/ 338/ 2013 р. за апеляційними скаргами
старшого прокурора
Могилів-Подільської міжрайонної
прокуратури Вінницької області
Свириди Т.Ю., захисника - адвоката
ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_5 на вирок
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 13.09.2013 року
щодо ОСОБА_2, засудженого за ч. 1 ст. 119 КК
України, яким,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця смт. Атаки, Окницького
району, Р.Молдова,

жителя АДРЕСА_1,

раніше не судимого, -

засуджено за вчинення злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України до 3-х
років позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду, 12
жовтня 2012 року близько 21 год. 00 хв.
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, повертався до
власного помешкання. Знаходячись по
АДРЕСА_2, у ОСОБА_2 погіршилося
самопочуття, внаслідок чого останній
ліг на бетонне покриття. В цей час,
проходячи біля вищевказаного будинку,
ОСОБА_7 помітив лежачого на бетонному
покритті ОСОБА_2 та зателефонував своїй
дружині ОСОБА_9, щоб остання винесла з
їхнього будинку ліхтарик. Через кілька
хвилин прийшла ОСОБА_9 та вони
присвітили ліхтариком обличчя ОСОБА_2,
після чого останній, піднявся на ноги
та, не передбачаючи настання тяжких
наслідків у вигляді спричинення смерті
потерпілій, хоча повинен був та міг
передбачити такі наслідки, наніс
ОСОБА_9 в область голови удар каменем,
який тримав у руці, в результаті чого
остання впала і вдарилася потиличною
частиною голови до бетонного покриття
дороги, а ОСОБА_2, втративши рівновагу,
впав на ОСОБА_9. Згодом ОСОБА_9 було
госпіталізовано до реанімаційного
відділення Могилів-Подільського МТМО,
де ІНФОРМАЦІЯ_5 року вона померла.

Згідно висновку судово - медичної
експертизи № 185 від 31.10.2012 року на тілі
трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні
ушкодження: рана в лобній дільниці
зліва на межі волосистою частиною
голови, яка скріплена 2 шовковими швами,
подібна рана, скріплена шовковими
швами в потиличній дільниці зліва,
поверхнева ранка у зовнішнього краю
лівої брови розсмокчующийся
крововилив в м'які тканини потиличної
дільниці голови зліва, подібний
крововилив в проекції рани в лобній
дільниці зліва, лінійний перелом
потиличної кістки зліва з пересіченням
краю великого потиличного отвору,
плащоподібний крововилив під тверду
мозкову оболонку середньо-черепної
ямки зліва, масивний забій речовини
основи головного мозку, мозочка та
довгастого мозку. Смерть ОСОБА_9
настала від масивної ВЧМТ у вигляді
лінійного перелому потиличної кістки
зліва з пересіченням заднього краю
великого потиличного отвору, масивного
забою речовини основи головного мозку,
мозочка та довгастого мозку набуханням
речовини головного мозку. Дані тілесні
пошкодження, як небезпечні до життя на
час їх утворення належать до категорії
тяжких тілесних пошкоджень, з життям
несумісні, між ними та смертю ОСОБА_9 є
причинний зв'язок.

До початку судового розгляду
апеляційна скарга прокурором
відкликана.

У своїй апеляційній скарзі
захисник-адвоката ОСОБА_3 просить
змінити вирок Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 13.09.2013 року щодо ОСОБА_2 та
призначити останньому покарання, не
пов'язане з позбавленням волі,
застосувавши ст. 75 КК України. Просить
цивільний позов задовольнити частково,
стягнувши з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 9 606,83 грн., що стосується стягнення
моральної шкоди, то в цій частині позов
залишити без змін. Свої вимоги мотивує
тим, що суд при призначенні покарання
ОСОБА_2 не врахував те. що в діях
останнього відсутні необережна вина,
ОСОБА_2 давав послідовні та правдиві
покази відносно обставин справи, те, що
потерпілий постійно змінював свої
покази, які є непослідовними та
суперечливими. Задовольняючи
цивільний позов по справі суд не
врахував, що мова йде про необережний
злочин, що заробітна плата ОСОБА_2
складає 1500 грн. і на його утриманні
перебуває дружина та малолітня дитина.

До Апеляційного суду з нотаріально -
засвідченою заявою звернувся
потерпілий ОСОБА_5 .В заяві він
зазначає(по тексту) :« що у зв'язку з тим
, що між мною та засудженим ОСОБА_2
відбулось примирення ,матеріальна та
моральна мені відшкодована , прошу мою
апеляційну скаргу по даній справі
залишити без розгляду, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на вирок Могилів -
Подільського суду задовольнити
повністю та призначити йому покарання
без позбавлення та обмеження
волі.Також прошу апеляційну скаргу на
вирок Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 13 вересня 2013
року відносно ОСОБА_2 за ст.. 119 КК
України залишити без задоволення.

Також до Апеляційного суду з
нотаріально-засвідченою заявою
звернулись потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_11 . В за заяві зазначено
(по тексту ): « Ми ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 ОСОБА_11 я вляємось потерпілими
в кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_2 за ст.. 119 КК України .На
сьогоднішній день між нами відбулось
примирення . Претензій матеріального
та морального характеру до ОСОБА_2 у нас
немає у зв'язку із тим , що завдані
збитки нам відшкодовано ».

Заслухавши доповідача, думку
прокурора Миколайчука Д.Г. , який
зазначив ,що покарання
ОСОБА_2призначене законне , захисника
ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну
скаргу , обвинуваченного ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу захисника
ОСОБА_3, ,беручи до уваги заяви
потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_10 , ОСОБА_7,
ОСОБА_11, дослідивши матеріали
кримінального провадження,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга адвоката ОСОБА_3,підлягає до
задоволення ,а вирок
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 13.09.2013 року
щодо ОСОБА_2, засудженого за ч. 1 ст. 119 КК
України до 3 (трьох) років позбавлення
волі , підлягає зміні в частині
призначеного покарання та можливості
застосування до обвинуваченого ОСОБА_2
ст.. 75 та ст.. 76 КК України. До таких
висновків колегія суддів приходить з
наступних мотивів.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_2 в скоєнні злочину, за який він
засуджений, при обставинах, викладених
у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну
юридично-правову оцінку і визначив
кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.119 КК
України.

Відповідно ст.414 КПК України
невідповідним ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого визнається таке
покарання, яке хоч і не виходить за
межі, встановлені відповідною статтею
(частиною статті) закону України про
кримінальну відповідальність, але за
своїм видом чи розміром є явно
несправедливим через м'якість або
суворість.

В ч.2 ст.65 КК України зазначено «Особі
, яка вчинила злочин , має бути
призначено покарання , необхідне та
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд
виходить із встановленої ст. 50 КК
України його мети - кари.

Як вбачається та доведено в судовому
засіданні ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення передбачене ч..1 ст. 119 КК
України , яке згідно ст.. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості.

Колегія суддів враховує також
відомості та характеризуючи данні про
обвинуваченого. Так, ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності
притягується вперше , за місцем
проживання характеризується
позитивно,працевлаштований ,одружений
виховує неповнолітню дитину
ІНФОРМАЦІЯ_4. В ході апеляційного
слухання кримінального провадження
ОСОБА_2 щиросердно розкаявся у
вчиненому кримінальному
правопорушення повністю визнав вину та
запевнив суд в бажанні стати на шлях
виправлення.

Колегія суддів також бере до уваги
та враховує заяви потерпілих , які
зазначили , що претензій до ОСОБА_2 не
мають, примирились ,просять суд не
позбавляти обвинуваченого волі.

Все наведене вище , дає суду
можливість та юридично-правові
підстави для застосування до ОСОБА_2
покарання у виді позбавлення волі з
застосуванням ст.. ст. 75,76 КК України, і
таке покарання на думку колегії суддів
буде законним та справедливим у даному
конкретному випадку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія
суддів,-

П О С Т А Н
О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника -
адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 13.09.2013 року щодо ОСОБА_2,
засудженого за ч.1 ст. 119 КК України-
змінити в частині призначеного
покарання.

Застосувавши до обвинуваченого
ОСОБА_2 ст..75 КК України , звільнити його
від призначеного покарання з
випробуванням ,встановивши іспитовий
строк 3 (три) роки.

Покласти на засудженого згідно
ст..76 КК України обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне місце поживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції ;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання ;

- періодично з'являтись для
реєстрації в кримінально виконавчу
інспекцію .

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано
касаційну скаргу протягом трьох
місяців з дня проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:

Ващук В.П.
Бурденюк С.І. Спринчук
В.В.

З оригіналом вірно.