Справа № 171/92/15-к

В И Р О К
іменем України
28 січня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 м. Апостолове кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
24.02.2014 року близько 01 год. ОСОБА_5 перебував біля будинку № 8 по вул. Леніна м. Апостолове Дніпропетровської області, де побачив мопед марки «Вайпер», який належить ОСОБА_4 та знаходився біля вказаного будинку. У ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, після чого він шляхом вільного доступу незаконно заволодів мопедом марки «Вайпер», перекотивши мопед до свого місця мешкання на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було завдано збитку на суму 4000 гр.
Крім того, 21.08.2014 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував біля зупинки громадського транспорту, що розташована на перехресті вулиць Леніна та Енгельса м. Апостолове Дніпропетровської області, де побачив велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_6 та знаходився біля вказаної зупинки. У ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він таємно шляхом вільного доступу викрав вказаний велосипед, вартістю 500 гр., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 збиток на вказану суму, та з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованих діяннях визнав повністю та показав, що він дійсно 24.02.2014 року вночі викрав мопед «Вайпер», який стояв біля одного з будинків по вул. Леніна м. Апостолове, та продав його за 2000 гр. мешканцю с. Володимирівка. Вказаний злочин вчинив в зв`язку з відсутністю грошових коштів на оплату комунальних послуг. У серпні 2014 року він біля автобусної зупинки по вул. Леніна вночі викрав велосипед, який перекотив додому, пофарбував та використовував у своїх цілях. Викрадене майно на даний час повернуто потерпілим, він також попросив у потерпілих вибачення.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд вважає недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом та правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується посередньо, щиро кається у скоєному, повністю відшкодував заподіяну шкоду, на утриманні має малолітню доньку, а також враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Суд, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого та обставини вчинення кримінальних правопорушень, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.289 КК України у вигляді обмеження волі та в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому за скоєнні кримінальні правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України з врахуванням положень ч.1 ст.72 КК України.
Речові докази по справі мопед «Вайпер» та велосипед «Україна», передані на зберігання потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 та ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.289 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України визначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Покласти на засудженого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Вирок після набрання законної сили звертається до виконання не пізніше, як через три дні з дня набрання ним законної сили.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.
Суддя: