Провадження № 11/780/975/13 Доповідач у 2 інстанції Нагорний
Категорія 34 25.12.2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 р. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - Нагорного А.М.

Суддів -Черкасова В.М., Свінціцької О.П.

з участю прокурора - Стаховської Н.М., адвоката Ткаченка І.М. та засудженого ОСОБА_2, -

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника, засудженого та прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2013 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель АДРЕСА_1, раніше не судимий, -

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробовуванням та іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він 20 вересня 2011 р., близько 10 години 25 хвилин, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, рухаючись по бульвару 50 річчя Перемоги в м. Біла Церква в напрямку Пл. Свободи, наближаючись до регульованого перехрестя з вул. Гетьманською, виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора і допустив зіткнення з автомобілем Kia Shuma д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що закінчував маневр повороту ліворуч на вул. Гетьманську, який в результаті зіткнення здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, що перетинала проїзну частину по пішохідному переходу, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні.

В поданій апеляції захисник Ткаченко І.М. та засуджений не погоджуються з вироком суду, вважають його необґрунтованим, побудованим на упереджених та однобічних припущеннях, протиріччях і сумнівах, та постановленим з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону.

Адвокат вказує, що інкримінуючи підсудному ОСОБА_2 в вину порушенням вимог п.п. 1.5; 2.3(б); 8.7.3(е) ПДР України, суд допустився істотної юридичної помилки, вказавши в вироку на обставини, що на думку адвоката є сфальсифікованими органом досудового слідства, і які мають бути спростованими наявними в кримінальній справі доказами.

Також адвокат зазначає, що суд необґрунтовано доручив слідству проводити слідчі дії в порядку ст.315-1 КПК України, в той час як, на його думку, справу необхідно було направити на додаткове розслідування.

Крім того адвокат вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги висновки авто-технічної експертизи, оскільки вона проведена не Київським НДІ судових експертиз, а відомчою експертною установою МВС, що на його думку, є порушенням права засудженого на захист. Крім того, адвокат вважає, що експертиза проведена з грубими порушеннями, і тому суд не повинен був брати ці висновки до уваги.

На думку адвоката досудове слідство проведене не повно і не всебічно, оскільки протокол огляду місця події складено з порушеннями, а учасники ДТП, зокрема ОСОБА_2, - опитані невчасно лише через 5 неділь після пригоди, тому деталей він не пояснював.

Поряд з цим адвокат вказує на ряд недоліків і порушень, допущених досудовим слідством, які на його думку судом не усунуті.

На думку адвоката, позиція ОСОБА_2 про те, що він не порушував ПДР, про механізм і причини його виникнення, - ні слідством ні судом не спростовані.

Невідповідність висновків суду першої інстанції викладених у вироку фактичним обставинам справи полягає, на думку адвоката у тому, що ОСОБА_2 був допитаний неповно і лише через 5 тижнів. Також, з 25.10.11 по 23.05.12р. ніяких слідчих дій з участю ОСОБА_2 не проводилось.

Апелянти, зазначають, що слідчим безпідставно не постановлено перед експертом на вирішення питання про технічний стан автомобіля "Kia", не витребувана та не приєднана до справи циклограма роботи світлофора на даному перехресті для призначення по ній судової авто технічної експертизи.

Захисник та засуджений, зазначають, що не зважаючи на те, що 06.07.12 р. підсудним та захисником було заявлено клопотання про проведення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючої апаратури, 18.09.2013 року в судовому засіданні під час допиту експерта звукозапис не проводився, чим на його думку було істотно порушені права підсудного на захист.

Апелянти зазначають, що судом не було звернуто органу досудового слідства на обов'язковість експертної оцінки режиму світлофорів. Також, показання свідка ОСОБА_7 суперечать показанням водія ОСОБА_8

Апелянти просять вирок суду скасувати та справу провадженням закрити за ст. 6 п. 2 КПК України, у зв'язку з недоведеністю в його діях складу злочину.

Прокурор в поданій апеляції не оспорює доведеності вини засудженого у вчиненні злочину, але вважає вирок незаконним у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його м'якості.

Апелянт, зазначає, що суд не врахував повною мірою ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу засудженого, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Так, прокурор зазначає, що суд при призначені покарання не в повній мірі дотримався вимог ст. 75 КК України. Суд, як зазначає прокурор послався на те, що ОСОБА_2 не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно, що на його думку є недостатніми підставами для застосування ст.75 КК України.

Прокурор просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_2 на п'ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

На апеляцію прокурора надійшло заперечення засудженого, в якому він просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок скасувати та провадження закрити на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

Заслухавши доповідача, адвоката Ткаченка І.МС. та засудженого, які підтримали свою апеляцію, прокурора який заперечував проти апеляції адвоката і засудженого і підтримав свою апеляцію, перевіривши вирок суду, матеріали справи і доводи апеляцій, судова колегія вважає апеляції необґрунтованими.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій засудженого.

Вина засудженого доведена показами свідків висновками експертиз, протоколами слідчих дій і другими матеріалами справи. Зокрема, всі допитані по справі свідки, які були очевидцями ДТП показали, що автомобіль під управлінням ОСОБА_2 рухався на червоний сигнал світлофору на великій швидкості. Ці обставини будь-якими іншими доказами зібраними по справі - не спростовані. Висновки експертиз, аналіз режиму роботи світлофорів і інші докази, на які посилаються в апеляції адвокат і засуджений як на неналежні чи не досліджені, - не вказують і не можуть вказувати на винність чи невинність засудженого. Висновок про винуватість особи відноситься до компетенції суду, він робиться на підставі всіх зібраних і досліджених по справі доказів, в їх сукупності і взаємозв'язку.

Та обставина, що провести відтворення обстановки і обставин події було доручено слідству в порядку ст.315-1 КПК України, а не в порядку направлення справи на додаткове розслідування, на що вказує в апеляції адвокат, - не позбавляє проведених слідчих дій доказового значення. Таке дослідження доказів на повноту та об'єктивність судового слідства не вплинуло, і не перешкодило суду постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Відсутності в матеріалах справи аудіозапису показів експерта, на що вказує в апеляції адвокат, - не вказує на порушення прав підсудного на захист і не може бути підставою для скасування вироку, оскільки в процесі звукозапису аудіосистема вийшла зі строю, про що свідчить акт від 10.10.2013р. (т.2 а.с.242), перевірений судовою колегією.

Посилання адвоката і засудженого на суперечність між показами свідків, є голослівною і з матеріалів справи не вбачається. Не є підставою вважати вирок незаконним і та обставина, що ОСОБА_2 було допитано через значний проміжок часу після ДТП. Свої пояснення ОСОБА_2 надав зразу ж після пригоди і своєї версії пригоди тримався протягом всього слідства і суду. Фальсифікації матеріалів справи і доказів ні судом першої інстанції, ні судовою колегією не встановлено, посилання адвоката на таке є безпідставним.

Призначення експертизи відповідній експертній установі є компетенцією слідчого, учасники процесу можуть лише погодитись чи не погодитись з її висновками. Оцінку експертизі надає суд. В даній кримінальній справі, висновки експертизи, які покладені в основу вироку, судова колегія вважає повними і об'єктивними, і підстав для сумніву в компетентності чи в упередженості експертів - не вбачає.

Здійснюючи поворот ліворуч, водій ОСОБА_5 закінчував маневр, початий ним на зелений сигнал світлофору і вправі був розраховувати, що всі учасники руху дотримуються встановлених правил і не їдуть на червоний сигнал світлофора. При таких обставинах судова колегія вважає висновок суду про винуватість ОСОБА_2 обґрунтованим, постановленим на здобутих і досліджених доказах.

При призначенні засудженому покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину і особу засудженого, який характеризується позитивно, заподіяні потерпілим збитки - відшкодував і вони в своїй заяві просять суворо його не карати.

Тому твердження прокурора про м'якість призначеного покарання є безпідставною, висновок суду про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства є обґрунтованою і відповідає вимогам закону.

Судом також врахована те, що засуджений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утримані має малолітню дочку.

При таких обставинах судова колегія підстав для зміни чи скасування вироку - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисника, засудженого та прокурора залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2013 року стосовно ОСОБА_2 - без зміни.

Судді: Нагорний А.М. Черкасов В.М. Свінціцька О.П.