Ухвала іменем україни18 березня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючої ОСОБА_6, суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, при секретарі ОСОБА_9, за участю прокурора ОСОБА_10, розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2014 року. Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2013 року, залишеним ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2014 року без змін, засуджено
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, таку,що не має судимості, уродженку с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, яка проживає в АДРЕСА_1 та працює технічним працівником Семенівського районного будинку культури, за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 гр. штрафу.Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_2 залишено без розгляду. Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України. За вироком суду ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона на початку грудня 2011 року, будучи обізнаною про те, що потерпіла ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи з психічного захворювання з метою заволодіння її майном, заздалегідь увійшовши до неї у довіру, запевнила у необхідності оформлення кредиту побутової техніки. При цьому ці події вона приховала від опікуна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 09 грудня 2011 року після оформлення в магазині «Техно Світ» кредиту на ім'я ОСОБА_3 ОСОБА_5 таємно викрала електричну духовку «Сатурн» вартістю 4448 грн. Продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_1, скориставшись її довірою, отримала належну потерпілій пенсійну електронну картку банку «Райфайзен Банк», з якої без її відома в період часу з 17 січня до 03 березня 2012 року зняла готівкові грошові кошти в сумі 2 650 грн, з яких таємно викрала 300 грн. У касаційній скарзі засуджена просить постановлені щодо неї судові рішення скасувати і закрити кримінальне провадження щодо неї. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, якими достеменно встановлено, що між нею та потерпілою існували цивільно-правові відносини, а саме, що вона дійсно піклувалась потерпілою, за її згодою знімала з картки грошові кошти, на які купувала продукти харчування, а за придбані за домовленістю з потерпілою своєї частки побутової техніки вона розрахувалась повністю. Посилання в ухвалі апеляційного суду як доказ її вини у крадіжці на незатверджену угоду між нею та потерпілою угоду про примирення вважає неспроможним, оскільки ця угода у законний спосіб не затверджена. Заслухавши доповідача, думку прокурора про часткову підтримку касаційної скарги засудженої в частині порушення судом вимог ст. 374 КПК України, залишених поза увагою апеляційним судом, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженої підлягає частковому задоволенню.Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою та надати ґрунтовні відповіді на всі доводи, наведені в апеляційній скарзі. Ці вимоги закону судом апеляційної інстанції не виконані. На обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена вказувала на обставини, які на її думку, при прийняті рішення заслуговували на увагу та мали бути ретельно перевірені апеляційним судом. Зокрема, вона стверджувала, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не дано відповідної оцінки тому факту, що між нею та потерпілою ОСОБА_3 існували дружні відносини, і банківською карткою вона користувалась в інтересах та за згодою потерпілої. Кредит на придбання побутової техніки був оформлений за участю потерпілої і свою долю внесків за предмети, які купувались для неї особисто, вона сплатила. Ці обставини, за її твердженням, мали бути перевірені ще на стадії досудового слідства, коли кримінальну справу щодо неї ухвалою апеляційного суду від 10 січня 2013 року було повернуто на додаткове розслідування. Втім, вказівки суду органами досудового слідства належним чином виконані не були. Обвинувачення щодо неї не зазнало змін. Даним доводам засудженої, апеляційний суд оцінки не дав та всупереч вимог ст. 419 КПК України не мотивував свій висновок щодо відповідності вироку суду першої інстанції вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, а також безпідставності доводів засудженої. Окрім того, виходячи із обвинувачення ОСОБА_1, яке було змінено в суді першої інстанції, апеляційний суд не проаналізував вказані зміни, погоджуючись із правильністю викладення фактичних обставин справи (час, місце та спосіб) вчинення кримінального правопорушення, не звернув уваги на відповідність його юридичній кваліфікації та кримінальному закону. За таких обставин ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону перевірити всі доводи апеляції, а також касаційної скарги, дати їм належну оцінку та ухвалити законне і обґрунтоване рішення. На підставі викладеного, керуючись статтями 436-438 КПК України, колегія суддів ухвалила: касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2014 року щодо неї скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Судді: ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8