У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів

Гриціва М.І. і
Школярова В.Ф.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 13 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Донецької області на вирок
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2005
року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, відповідно до вимог

ст. 89 КК України не судимого,

- за ч.2 ст. 308 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 3 (три) роки позбавлення
волі;

- за ч.2 ст. 309 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі
і на підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів визначено 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням
відповідних обов'язків.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не судимого, -

- за ч.2 ст. 308
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 309 КК України на 2 (два) роки
позбавлення волі і на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів
визначено 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 3 роки
та покладенням відповідних обов'язків.

В апеляційному порядку справа
не розглядалася.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
визнано винними у тому, що вони, 12 серпня 2005 року приблизно о 22 год., за
попередньою змовою між собою, за обставин, встановлених судом та детально
наведених у вироку, з городу домоволодіння ОСОБА_3 АДРЕСА_1, з метою
виготовлення наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту таємно
викрали верхівки наркотиковмісної рослини коноплі.

Викрадений наркотичний засіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно зберігали при
собі, а потім перенесли за місцем проживання ОСОБА_1, АДРЕСА_2, де незаконно
виготовили наркотичний засіб - канабіс.

У касаційному поданні
прокурор просить змінити вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2., посилаючись на
неправильне застосування кримінального закону.

Наводячи у поданні свій аналіз зібраних доказів, прокурор
зазначає, що за ст. 308 ч.2 КК України
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. засуджено необґрунтовано, оскільки ні досудовим
ні судовим слідством їх вина у
вчиненні вказаного злочину не доведена. Крім того вважає, що кваліфікація дій
засуджених за ст. 309 ч.2 КК України за такою кваліфікуючою ознакою як
незаконне виготовлення наркотичного засобу є
неправильною, оскільки відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 квітня
2002 року №4 “Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних
засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів” дії засуджених необхідно кваліфікувати
за кваліфікуючою ознакою
“ виробництво наркотичних засобів”.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведенні у касаційному
поданні доводи, колегія суддів вважає,
що подання задоволенню не підлягає на
таких підставах .

Як вбачається із матеріалів справи,
органи досудового слідства і суд дослідили всі обставини події злочинів, які
могли мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у викраденні
наркотичних засобів та незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні
наркотичного засобу без мети збуту ґрунтується на зібраних доказах, які судом
повно досліджувались і яким дана
об'єктивна оцінка відповідно до вимог ст. 67 КПК України.

Так з показань засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. вбачається, що вони, знаючи про те, що ОСОБА_3 вирощує коноплю,
скориставшись відсутністю останнього, з метою виготовлення наркотичного засобу
для власного вживання, без мети збуту, з городу домоволодіння ОСОБА_3 таємно
викрали верхівки рослин коноплі (а.с.
16-17, 25-26).

Сам ОСОБА_3, матеріали справи щодо якого виділені в окреме провадження,
пояснював, що весною 2005 року з метою виготовлення наркотичного засобу для
власного вживання, без мети збуту, він висадив насіння коноплі за якими в
подальшому доглядав, а 18 серпня 2005 року виявив, що з вирощених ним рослин
коноплі викрали верхівки (а.с. 36-39

Винність засуджених у вчиненні зазначених у вироку злочинів підтверджується також даними протоколів
відтворення обстановки та
обставин події за участі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час
якого останні детально розповіли про обставини вчинення
ними злочинів та даними висновку
судово-хімічної експертизи про
те, що вилучена у засуджених речовина є особливо небезпечним наркотичним
засобом - канабісом.

Уся сукупність зібраних
по справі доказів була
ретельно проаналізована судом, що
дало можливості дійти
обґрунтованого висновку про доведеність винності засуджених у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 308 ч.2 КК
України. Тому викладені у поданні
доводи про незаконність засудження
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.2 ст. 308 КК України колегія суддів
вважає безпідставними.

Посилання у касаційному поданні на те, що в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
вбачається така кваліфікуюча ознака ч.2
ст. 309 КК України як виробництво наркотичних засобів, а не їх
виготовлення, не ґрунтуються на законі.

Як
вбачається з матеріалів
справи, засудженим ОСОБА_1 і ОСОБА_2 органами досудового слідства вказана кваліфікуюча ознака
не ставилась за провину. Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 275 ч.1 КК
України розглянув справу в межах пред'явленого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувачення. Тому викладені у
поданні доводи про зміну
кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК
України, “виготовлення
наркотичних засобів” на “їх виробництво”
колегія суддів вважає неспроможними.

Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2. за ст.ст. 308 ч.2, 309 ч.2 КК України
кваліфіковано правильно.

Призначене засудженим покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним й достатнім для їх
виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, при перевірці справи не виявлено допущених істотних порушень
кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального
закону, які тягнули б за собою зміну вироку, про що йдеться у касаційному
поданні прокурора.

Таким чином, передбачених ст. 398 КПК України підстав для зміни чи
скасування вироку щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2. не вбачається, а тому відповідно
немає підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного
подання заступника прокурора Донецької області.

С у д д і :

Синявський О.Г. Гриців М.І. Школяров В.Ф.