Справа №: 398/7130/14-к
ВИРОК
Іменем України
"02" квітня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

в присутності обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження № 0000546 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 вересня 2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вулканешт, Ниспоренського району, республіка Молдова, громадянки України, освіта професійно-технічна, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, не заміжня, раніше судимої за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 16 червня 2009 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнилась 26 лютого 2014 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 25 вересня 2014 року, у період з 19 до 20 години 00 хвилин, в АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 з одної сторони та ОСОБА_4 з другої сторони виникла сварка в ході якої ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, виражаючи свої негативні емоції відносно ОСОБА_5 умисно нанесла один удар дерев`яним стільцем по правовому ліктьовому суглобі ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді: синця в проекції правого ліктьового суглобу, що згідно висновку експерта № 464 від 26 вересня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Обинувачена не заперечує, щоб при дослідженні обставин справи суд обмежився лише її допитом, а також дослідженням характеризуючих даних на неї, погоджується визнати недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки вони нею не оспорюються, їй роз`яснено, що в такому разі вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася. Будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що дійсно, того вечора їй «накипіло» і вона прийшла до потерпілої, яка доводиться їй невісткою, щоб з`ясувати їх стосунки, між ними виникла сварка. В ході сварки вона нанесла потерпілій один удар стільцем. Визнає, що її поведінка була не правильною. Просить суд врахувати, що потерпіла не має до неї претензій матеріального чи морального характеру.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, судом встановлено, що вина обвинуваченої доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілій.

При призначенні обвинуваченій покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного нею правопорушення, бере до уваги той факт, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, співмешкає, незаміжня, на обліку в лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, судимість не погашена в установленому законом порядку, за місцем проживання посередньо, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, чекає народження третьої дитини. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків від правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вагітна, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої є найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 125 КК України штраф, з визначенням строку покарання наближеним до мінімальної межі даного виду покарання, передбаченого санкцією цієї статті, оскільки обвинувачена не працює.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 124, 129, 349, 368, 369, 370- 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, що складає 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: