Номер провадження: 11-кп/785/111/15
Номер справи місцевого суду: 500/6542/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_6 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року, котрим
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Виноградівка Болградського району Одеської області, гагауз, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

01 листопада 2013 року, приблизно о 22.00 годині, мешканець с. Виноградівка Болградського району ОСОБА_8 , перебуваючи на території загального двору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у процесі бійки між мешканцями с. Виноградівка та м. Болград, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій тяжких тілесних ушкоджень, невстановленим тупим предметом безпричинно завдав не менше одного удару (точну кількість ударів встановити не надалось можливим) по голові ОСОБА_9 , та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: лінійного перелому правої тім`яної кістки з переходом на луску лобової кістки справа і основу мозку передній черепній ямці праворуч, епідруальної гематоми справа в проекції перелому, стиснення епідруальної гематоми правої лобової частки головного мозку у вигляді крововиливу під м`які мозкові оболонки і тканину мозку на опуклій і основній поверхні правої лобової частки, крововиливи під м`які тканини голови в правій лобно-тім`яній області в проекції перелому кісток склепіння черепа, садна правої лобової області, ускладнені мозковою комою, що у сукупності є небезпечними для життя і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити виправдувальний вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що досудове розслідування та судове слідство по справі були проведені неповно та однобічно, вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, встановленими в судовому засіданні.

Крім того, захисник в апеляції вказує, що дослідженим у судовому засіданні доказам судом надано необ`єктивну і упереджену оцінку, в основу обвинувального вироку покладені суперечливі показання свідків, які не містять жодної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. В судовому засіданні не було отримано жодного доказу, який свідчив би про наявність в руках ОСОБА_8 в ході конфлікту 01.11.2013 року будь-якого предмета та підтверджував би факт застосування ОСОБА_8 насильства по відношенню до будь-кого, в тому числі і ОСОБА_9 .

Викладені обставини, на думку адвоката ОСОБА_7 , свідчать про невинність ОСОБА_8 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з набранням вироку законної сили та постановити новий вирок, яким обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вказаним вироком законної сили.

У доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить вищевказаний вирок скасувати та постановити новий вирок, з мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, виключити слово безпричинно по відношенню до нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , і вказати на вчинення ОСОБА_8 цих дій у зв`язку з неприязними відносинами між обвинуваченим і потерпілим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які частково підтримали доводи апеляційної скарги захисника, просили вирок скасувати і направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, який повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, в якому задовольнити вимоги апеляції прокурора, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 задоволенню, вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

На думку колегії суддів, вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України, що є підставою для його скасування.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним визнається рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог до кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви для його ухвалення. При цьому суд на свій власний розсуд, заснований на повному, всебічному та неупередженому вивченні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, зобов`язаний оцінити кожен доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатньості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначаються, окрім іншого,формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Аналіз мотивувальної частини вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області свідчить про те, що викладене судом формулювання обвинувачення не відповідає вимогам ст. 374 КПК України та правовій кваліфікації діяння.

При кваліфікації дій, у вчиненні яких органом досудового слідства обвинувачується ОСОБА_8 , мотиви дій та їх мета є визначальними.

Суд першої інстанції в установчій частині вироку вказав, що ОСОБА_8 в ході групової бійки безпричинно завдав не менше одного удару невстановленим тупим предметом по голові ОСОБА_9 та спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, тобто фактично не вказавши жодного мотиву вчинення даного кримінального правопорушення, що є грубим порушенням вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України.

Викладення обвинувачення у вищевказаному вигляді може свідчити про наявність в діях хуліганського мотиву та ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_8 не звинувачується.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляцій прокурора та захисника в тій частині, що вирок не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Стосовно доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення в апеляціях прокурора та захисника-адвоката наводяться протилежні доводи.

Так, прокурор в апеляції, а також у своєму виступі в судовому засіданні апеляційного суду стверджував, що у суді першої інстанції в повній мірі доведено вину ОСОБА_8 в умисному нанесенні не менше одного удару невстановленим предметом по голові ОСОБА_9 з мотивів особистих неприязних відносин, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.

У зв`язку з викладеним прокурор вважає, що наявні підстави для постановлення по справі нового вироку, в мотивувальній частині якого при формулюванні обвинувачення необхідно замість безпричинного нанесення ОСОБА_8 удару (ударів) невстановленим предметом по голові ОСОБА_9 вказати на вчинення вказаних дій через наявність неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим.

При цьому прокурор погоджується з тим, що під час досудового розслідування та в ході судового засідання не було встановлено доказів, які свідчили би про те, що в руках ОСОБА_8 під час конфлікту 01 листопада 2013 року був певний предмет, яким могли бути спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

По кримінальному провадженню не встановлено жодних доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_8 був знайомий із загиблим ОСОБА_9 і між ними мали місце будь-які взаємовідносини, більш того неприязні відносини.

Викладені обставини позбавили суд першої інстанції можливості вказати у вироку на конкретні докази, які свідчили б про наявність неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , у зв`язку з чим у вироку вказано, що ОСОБА_8 безпричинно завдав не менше одного удару невстановленим тупим предметом по голові ОСОБА_9 .

Оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляції, а також у своєму виступі в судовому засіданні апеляційного суду стверджував, що судом першої інстанції неповно та однобічно досліджені обставини події 01 листопада 2013 року, а зібраним та дослідженим по справі доказам надано необ`єктивну та упереджену оцінку.

На думку захисника, судом першої інстанції не були досліджені обставини, які мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Надаючи оцінку вищевказаним взаємовиключним доводам сторін обвинувачення та захисту, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину, у вироку навів перелік досліджених у судовому засіданні доказів, тобто показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Далі у вироку суд, не даючи жодної оцінки, перелічив і вказав скорочений зміст наступних документів:

- виписки з журналу реєстрації заяв і повідомлень, а також витяг з ЄРДР від 02.11.2013 року;

- протокол приймання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2013 року;

- протокол огляду трупа та лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_9 від 08.11.2013 року;

- висновки судово-медичної експертизи №185 від 02.12.2013 року, акти судово-медичного гістологічного дослідження №3272 від 20.11.2013 року, судово-медичного імунологічного дослідження №1068/185 від 12.11.2013 року, судово-медичного криміналістичного дослідження №595 від 18.11.2013 року;

- висновки судово-медичних експертиз №95 від 25.11.2013 року, №97 від 02.12.2013 року, №102 та № 103 від 29.11.2013 року

- інформація про телефонні дзвінки, надана на підставі ухвали слідчого судді від 12.11.2013 року;

- протокол огляду місця події від 14.11.2013 року;

- протоколи пред`явлення особи до впізнання від 21.11.2013 року і від 24.11.2013 року

- протоколи слідчих експериментів від 24.11.2013 року, 27.11.2014 року, 14.02.2014 року і 15.02.2014 року.

Доказами по кримінальному провадженню є не просто показання тих чи інших допитаних осіб, висновки експертів та досліджені судом документи, а фактичні дані, що містяться в них, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форму вини, мотив, мету вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (ст.ст. 84, 91 КПК України).

Наведені у вироку докази підтверджують той факт, що 01.11.2013 року між мешканцями с. Виноградівка та м. Болград мав місце конфлікт, який переріс у групову бійку, а також факт отримання ОСОБА_9 01.11.2013 року тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому судом належним чином не досліджені причина та механізм конфлікту, не встановлено в повній мірі кількісний та персональний склад учасників сутички, а також ким і які дії були вчинені по відношенню до ОСОБА_9 .

По справі не встановлено місцезнаходження ОСОБА_26 , який був учасником сутички та наступного дня після неї зник в невідомому напрямку. Жодних дієвих заходів з метою встановлення його місцезнаходження та допиту, а також проведення інших слідчих дій для перевірки його причетності до скоєного злочину, органом досудового розслідування не проводилось. При цьому ОСОБА_26 має міцну статуру та підпадає під описані ОСОБА_19 прикмети особи, яка застосовувала насильство до ОСОБА_9 .

Судом також не було перевірено наявність родинних зв`язків між ОСОБА_26 та співробітником карного розшуку Болградського РВ ГУМВС України ОСОБА_27 , який начебто випадково опинився біля місця скоєння злочину та цікавився обставинами. В подальшому ОСОБА_27 , дізнавшись про обставини злочину, не вжив ніяких заходів та не доповів своєму керівництву. Тільки після того, як ОСОБА_27 був допитаний слідчим, до останнього почали з`явились свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які змінили раніше надані показання та почали свідчити про те, що по після бійки 01.11.2013 року по дорозі додому ОСОБА_8 на гагаузькій мові казав, що розбив хлопцям з м. Болград голови, від яких під час судового розгляду вказані свідки відмовились.

Жоден із досліджених судом доказів не підтверджує той факт, що напередодні та в ході конфлікту в руках обвинуваченого ОСОБА_8 був будь-який предмет, що останній з використанням такого предмету чи іншим шляхом застосовував насильство у відношенні будь-кого, в тому числі і ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 в ході досудового розслідування і в судовому засіданні давав детальні та послідовні показання.

При цьому він категорично заперечував свою провину у скоєнні кримінального правопорушення та пояснював, що ввечері 01.11.2013 р. він випадково зустрівся з ОСОБА_11 , разом з яким та з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_28 поїхали в м. Болград, де зустріли ОСОБА_29 та ОСОБА_13 . Пізніше вони побачили натовп людей в кількості приблизно 20 чоловік, в руках у деяких з них були різні предмети. Після цього почалась групова бійка, під час якої з одного з дворів він почув крики на гагаузькій мові і зрозумів, що там б`ють когось з його товаришів. Коли він зайшов у двір, то побачив, що там троє хлопців б`ють ОСОБА_13 , який лежав на землі. Вказані хлопці били його ногами та руками, жодних предметів у них в руках він не бачив. З метою припинити побиття, він руками відштовхнув цих хлопців, а потім допоміг ОСОБА_13 піднятися і вони разом покинули місце події. При цьому жодних предметів у нього, ОСОБА_8 , в руках не було, та ударів він нікому не наносив.

ОСОБА_8 також стверджував, що в результаті цієї бійки тілесних ушкоджень в нього не було та єдиний контакт під час бійки у нього був, коли він відштовхнув хлопців, які наносили удари лежачому на землі ОСОБА_13 .

При цьому він був одягнутий в спортивний костюм темно-сірого кольору і без головного убору.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 - матір загиблого ОСОБА_9 , пояснила, що зі слів сина та його товаришів їй стало відомо про бійку, яка відбулась ввечері 01.11.2013 року в м. Болград. В той день її син - ОСОБА_9 повернувся додому після 23:00 години. У нього була перебинтована голова і заклеєний ніс, інших видимих ушкоджень на його тілі вона не бачила.

Син розповів їй, що в ході бійки, коли він знаходився у дворі дому, де проживає ОСОБА_17 , він побачив, як його друга - ОСОБА_30 били троє хлопців. Коли син кинувся тому на допомогу, вказані троє хлопців почали бити його та вдарили палкою по голові.

Вранці наступного дня вона виявила свого сина непритомним і його відвезли до лікарні, де його прооперували, а в ніч з 7 на 8 листопада син помер.

Аналіз показань потерпілої ОСОБА_10 свідчать про те, що вони жодним чином не підтверджують винуватості ОСОБА_8 у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , оскільки вони не містять будь-якої інформації про дії ОСОБА_8 в процесі конфлікту.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 01.11.2013 р. він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на машині останнього поїхали в м. Болград і зустріли компанію в кількості приблизно з 15 20 чоловік, у яких в руках були палки, та з якими в них зав`язалася бійка.

В ході бійки він випадково опинився у дворі дома, де його почали бити двоє чи троє хлопців, один з яких битою. Потім його збили з ніг і продовжували побиття, коли він лежав на землі. Через деякий час підійшов ОСОБА_8 , допоміг йому піднятися і вони разом покинули вказаний двір. При цьому у ОСОБА_8 в руках жодних предметів не було і останній ударів нікому не наносив.

В суді першої інстанції ОСОБА_13 пояснював, що, якби ОСОБА_8 не надав йому допомогу і не підняв з землі, то у дворі дому його могли би вбити.

З врахуванням викладених обставин, суду, навіть у випадку доведеності вини ОСОБА_8 у застосуванні насильства по відношенню до осіб, які били ОСОБА_13 , належало ретельно дослідити мотив і мету дій ОСОБА_8 і дати їм належну оцінку, чого судом першої інстанції, як було вказано вище, зроблено не було.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які були очевидцями і учасниками конфлікту, у судовому засіданні не підтвердили той факт, що в руках у ОСОБА_8 перед, під час та після конфлікту був який-небудь предмет, та пояснили, що не були очевидцями застосування ОСОБА_8 будь-якого насильства в ході вищевказаного конфлікту.

При викладених обставинах суду першої інстанції необхідно було надати критичну оцінку непослідовним показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 про те, що після бійки, по дорозі додому в машині ОСОБА_11 , ОСОБА_8 розповідав їм, що розбив голови хлопцям, які напали на ОСОБА_13 . Жодні з показань вищезазначених свідків не містять змістовної інформації про те, кому саме, чим та за яких обставин ОСОБА_8 розбив голови. Окрім того, ці показання не підтвердились під час судового розгляду, оскільки свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснили, що не пам`ятають розмови в машині, а ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового слідства заперечував проти того, що він робив подібне висловлювання.

Викладене свідчить про явну неповноту встановлення всіх обставин справи і невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_8 у апеляційного суду відсутні процесуальні підстави для задоволення вимог апеляції прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого на період часу до набрання вироком законної сили, оскільки вирок є незаконним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені суттєві порушення норм кримінального процесуального закону, а висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є передчасним, оскільки він зроблений при наявності суттєвих протиріч в показаннях свідків, які суд не усунув у судовому засіданні шляхом більш повного їх допиту та проведення перехресного допиту.

Крім того, суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, при цьому належним чином своє рішення не обґрунтував, вирок за своїм змістом не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування вироку і призначення по кримінальному провадженню нового судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки допущені суттєві порушення норм КПК України (ст.ст. 370, 374) при постановленні вироку не дають змоги апеляційному суду прийняти рішення по суті.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути вказані недоліки, розглянути справу у відповідності з вимогами норм КПК України та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково, а апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 новий судовий розгляд в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області в іншому складі суду.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4