14 травня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скалат
Підволочиського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді помічника екскаваторника в ТОВ «Полупанівський кар`єр», не депутата, раніше не судимого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.
Наказом заступника генерального директора керівника апарату ДП «Укрспирт» № 2/33-к від 19 травня 2011 року обвинувачений був призначений на посаду начальника гаражу Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» на якій працював до 13 травня 2014 року ( наказ про звільнення з роботи заступника генерального директора керівника апарату № 28/ к/33 від 13 травня 2014 року).
В підпорядкуванні ОСОБА_5 перебувало 18 працівників Новосілківського МПД ДП «Укрспирт», та зважаючи на покладені на нього, згідно Посадової інструкції № 13 начальника гаража, затвердженої Керівником Новосілківського МПД ДП « Укрспирт » 25 травня 2011 року, обов`язки відповідно до якої він, по відношенню до своїх працівників був наділений організаційно розпорядчими функціями, в тому числі і здійснював контроль за роботою працівників.
Так як в один із днів листопада 2013 року колишній директор Новосілківського МДП ДП « Укрспирт» ОСОБА_9 повідомив обвинуваченого, що згідно наказів про прийняття на роботу до ДП « Укрспирт» на посади водіїв та трактористів у керованому ним гаражі в Новосілківському МДП ДП « Укрспирт» призначено ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які рахувались на підприємстві лише документально, а фактичних робіт не виконували і ніби то з метою впорядкування документів штатного розпису підприємства запропонував вносити в наряд відпрацьованого часу працівників Новосілківського МПД ДП « Укрспирт» вищевказаних осіб.
29 листопада 2013 року, знаходячись на території Новосілківського МДП ДП «Укрспирт», розташованого за адресою с. Новосілка вул. Заводська 40 А Підволочиського району Тернопільської області, склав чорновий варіант наряду обліку робочого часу працівників, № 8, в якому зазначив, що ОСОБА_11 в період з 01 по 29 листопада 2013 року щоденно, протягом 8 годин на день, а в загальному 168 годин в місяць, а також ОСОБА_7 , в період з 18 по 29 листопада 2013 року щоденно, протягом 8 годин, а в загальному 72 години в місяць працювали в гаражі Новосілківського МПД ДП « Укрспирт» та виконували роботи поточного ремонту автотранспорту, хоча останні ніяких робіт не виконували та на підприємстві не були.
Даний чорновий варіант, складеного ним наряду обліку робочого часу, передав старшому економісту ОСОБА_12 для перенесення вказаних ним даних в оригінал наряду обліку робочого часу, що останньою і було зроблено.
В наданих йому оригіналах нарядів обліку робочого часу, складених ОСОБА_12 на підставі наданих ним чорновиків, в графах : « Наряд видав» , « Роботу прийняв» та «Начальник цеху» поставив власноручний підпис, засвідчивши тим самим достовірність внесених в наряди даних, в результаті чого бухгалтерією Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» було незаконно нараховано та виплачено ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заробітну плату за листопад 2013 року.
Аналогічним чином обвинувачений ОСОБА_5 31 грудня 2013 року склав та надав чорновий варіант наряду обліку робочого часу працівників за грудень 2013 року, в якому зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 02 по 31 грудня, а також ОСОБА_13 , в період з 12 по 31 грудня працювали в гаражі Новосілківського МПД ДП «Укрспирт », виконували роботи поточного ремонту автотранспорту, працюючи по 8 годин щоденно. А в загальному відзначив, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відпрацювали 175 годин, а ОСОБА_14 111 годин.
В результаті внесення ОСОБА_5 завідомо неправдивих відомостей в наряди робочого часу бухгалтерією Новосільківського МПД ДП « Укрспирт » ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_14 було незаконно нараховано та виплачено заробітну плату за грудень 2013 року.
Крім цього, 31 січня 2014 року та 28 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 знов склав та передав наряди обліку робочого часу працівників за січень № 7, в якому зазначив, що нібито ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в період з 08 по 31 січня 2014 року щоденно відпрацьовували по 8 годин в гаражі Новосілківського МПД ДП « Укрспирт» та виконували роботи поточного ремонту відпрацювавши по 160 годин кожний, та за лютий №7, де вказав що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 03 по 28 лютого 2014 року щоденно, протягом 8 годин працювали у гаражі та виконували роботи поточного ремонту автотранспорту, а всього за вказаний період кожен з них відпрацював по 167 годин, за що їм була нарахована та виплачена заробітна плата, хоча жоден з них в гаражі не працював і ніяких робіт по поточному ремонті автотранспорту не виконував.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та пояснив, що він дійсно з 19 травня 2011 року по травень 2014 року працював на посаді начальника гаража Новосілківського МПД ДП «Укрспирт», директором якого в цей час працював ОСОБА_9 .
Так як в 2012 -2013 роках часто вносились зміни в штатний розпис, проводилось скорочення працівників, зі слів колишнього директора, щоб не звільняти працівників, посади яких скорочувалися, ним (директором) було прийнято рішення переводити цих працівників на наявні на підприємстві вакантні місця із виконанням даними працівниками попередньої роботи.
Оскільки згідно штатного розпису в очолюваному ним гаражі була визначена чисельність працівників 26, а у зв`язку з плинністю кадрів працювало 18 -20, то на прохання ОСОБА_15 , він впродовж листопада грудня 2013 року та січня лютого 2014 року складав чорнові варіанти нарядів обліку робочого часу в яких вказував що в нього працювали ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , а також в грудні місяці ОСОБА_14 , хоча насправді ніхто з них жодного дня в гаражі не працював.
Складені ним чорнові варіанти нарядів здавав старшому економісту ОСОБА_12 , яка на підставі поданих ним чорновиків виготовляла оригінали нарядів обліку робочого часу працівників Новосілківського МПД ДП « Укрспирт», а в графах : « Наряд видав», « Роботу прийняв» та «Начальник цеху» він ставив свій підпис. Після того ці наряди здавали в бухгалтерію і проводилися нарахування заробітної плати.
При цьому просить застосувати до нього Закон України «Про амністію», оскільки в нього є двоє неповнолітніх дітей відносно яких він не позбавлений батьківських прав .
Вина обвинуваченого, крім його визнавальних показів, підтверджується також іншими доказами, перевіреними в судовому засіданні, а саме :
- Згідно наказу № 2/33-к від 19 травня 2011 року заступника генерального директора керівника апарату ОСОБА_16 Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості «Укрспирт» ( ДП « Укрспирт» Новосілківське, місце провадження діяльності «Про переведення до Новосілківського МПД ОСОБА_5 було призначено начальником гаража, а Наказом № 28/ -к /33 від 13 травня 2014 року звільнено з роботи за згодою сторін;
- На підставі наказу Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості ДП « Укрспирт» від 08.04. 2014 року № 82-в ревізором відділу економічної безпеки та протидії корупції ОСОБА_17 було проведено перевірку окремих питань фінансово господарської діяльності Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» ( акт перевірки окремих питань фінансово господарської діяльності Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» від 14.04. 2014 року № 9-2/6 ) в ході проведення якої було виявлено ряд порушень, допущених керівниками Новосілківського МПД ДП « Укрспирт» і обвинуваченим в тому числі, серед яких незаконне нарахування заробітної плати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які були включені в списки працівників гаража Новосілківського МПД ДП « Укрспирт» як водії, фактично там не працювали, однак як вбачається з нарядів № 8 за листопад 2013 року, виданий 01 листопада, закритий 29 листопада; за грудень 2013 року без номера, виданий 02 грудня, закритий 31 грудня; за січень 2014 року № 7, виданий 08 січня, закритий 31 січня та за лютий 2014 року № 7, виданий 03 лютого, закритий 28 лютого та табелів обліку робочого часу підписаних обвинуваченим в графах «начальник цеху», « наряд видав» «роботу прийняв» зазначено, що у вказаний період вони виконували поточний ремонт автотранспорту і відпрацювали: в листопаді ОСОБА_10 168 годин, ОСОБА_7 -72 години; в грудні : ОСОБА_10 та ОСОБА_7 по 175 годин, а ОСОБА_18 111; в січні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 160 годин , а в лютому ці ж особи по 167 годин за що їм була нарахована та виплачена заробітна плата;
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України оскільки він, являючись службовою особою, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив службове підроблення.
Обираючи покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином невеликої тяжкості, особу винного, який вперше притягається до відповідальності, вину свою визнав і в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, що пом`якшує покарання, обставин які обтяжують покарання не виявлено, а тому приходить до висновку що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України в розмір, наближеному до мінімального.
Однак враховуючи клопотання обвинуваченого у якому він просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році » № 1185 У11 від 08 квітня 2014 року та звільнити від відбування покарання, оскільки він має двоє неповнолітніх дітей і на день набрання чинності даним Законом не позбавлений батьківських прав щодо дітей, думку прокурора, який вважає, що клопотання є підставними та підлягає до задоволення, суд приходить до висновку що клопотання ОСОБА_5 підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.
У відповідності до ст. 1 Закону України « Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України « Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавленням волі за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинений в період з листопада 2013 по лютий 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року №1185-VІІ, котрий опублікований 18 квітня 2014 року у газеті «Голос України» за № 77.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2006 року Кривенською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 вересня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, обвинувачений ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і не позбавлений відносно них батьківських прав, що стверджується довідкою Служби у справах дітей Підволочиської райдержадміністрації № 319 від 06 листопада 2014 року.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 підпадає під застосування до нього п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, оскільки злочин у вчиненні якого він обвинувачуються, є злочином невеликої тяжкості та на час його вчинення не позбавлений батьківських прав щодо дітей яким не виповнилось 18 років.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, ст. 1- 3 Закону України « Про застосування амністії в Україні» , п. « в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, суд,
ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 595 ( п`ятсот дев`яносто п`ять ) гривень ( 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Застосувати до засудженого ОСОБА_5 п. « в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року,та звільнити його від відбування призначеного йому судом покарання.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя-підпис

копія вірна:

Суддя ОСОБА_1