ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ПЕРЕДЕРКА Д.П.;

при секретарі РОМАНОВОЇ Л.О.;

за участю прокурора СОРОЧЕНКО О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/242/13 щодо:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2013 року, близько 16 годин, ОСОБА_1, знаходячись на зупинці трамвая «Кіностудія Довженко» у м. Одесі, незаконно придбав у невстановленої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс та став зберігати його при собі, після чого незаконно перевіз його до свого робочого місця, а саме: до Південної виправної колонії №51 УДПтС України в Одеській області, без мети збуту.

6 березня 2013 року, приблизно о 8 годині, при спробі переходу через КПП виправної колонії, в ході особистого догляду, у ОСОБА_1 був згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 226 від 22.03.2013 року містила особливо небезпечний наркотичних засіб, обіг якого заборонений - канабіс, масою у висушеному стані 38,07 г. та 3,42 г, а також особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - смолу канабісу, масою 1,99 г.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_1 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні та розкаявся у його скоєнні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 та прокурор, кожен окремо, пояснили, що 29.04.2013 року між обвинуваченим та прокурором було добровільно заключено угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0001370, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_1 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч. 1 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_1 за кримінальним провадженням № 0001370.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 29.04.2013 року про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором за кримінальним провадженням № 0001370, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 309 ч.1 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_1 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше та є особою пенсійного віку.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1 злочину, наведених даних про особистість обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливо без ізоляції від суспільства, у зв'язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1, на підставі угоди про визнання винуватості від 29.04.2013 року за кримінальним провадженням № 0001370, визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов'язання.

Згідно до ст. 76 КК України накласти на засудженого ОСОБА_1 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою ОСОБА_1 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який за твердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконан ня судом вимог, встановлених частинами п'ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз'яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінально му провадженні, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.