АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1602/663/2012 Номер провадження 11/786/470/2013Головуючий у 1-й інстанції Хоролець Віталій Володимирович Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Маліченка В.В.

суддів Кисіля А.М., Лісіченко Л.М.

з участю:

секретаря судового засідання Котенко А.В.

прокурора Венгера С.В.

захисника засудженого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи, засудженого ОСОБА_3 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 березня 2013 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, житель АДРЕСА_1, освіта вища, одружений, працюючий начальником будівельної організації ПА «Агроінвест», українець, громадянин України, не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.367 КК України до покарання у виді виправних робіт за місцем роботи строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави 10% заробітку.

Застосована ч.2 ст.69 КК України щодо додаткового покарання та не позбавлено ОСОБА_3 права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України засудженого зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Великобагачанської райдержадміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином в сумі 69692 грн. 40 коп., залишений без розгляду.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 20.06.2008 року згідно наказу №59-К ОСОБА_3 був прийнятий на посаду начальника будівельної організації приватної агрофірми «Агроінвест», його посадові обов'язки як начальника будівельної організації приватної агрофірми «Агроінвест» визначені посадовою інструкцією, яка затверджена генеральним директором підприємства 25.06.2008 року.

Згідно наказу генерального директора ПА «Агроінвест» № 88а від 29.06.2011 року «Про призначення відповідальних осіб в сфері охорони навколишнього природного середовища» ОСОБА_3 - начальника будівельної організації ПА «Агроінвест» було призначено відповідальним в сфері охорони водних ресурсів та атмосферного повітря.

Відповідно до статей 46 та 48 Водного кодексу України, використання вод здійснюється в порядку загального та спеціального водокористування; в порядку спеціального водокористування здійснюється забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв юридичними або фізичними особами. Норми ст.49 Водного кодексу України та пункти 2 та З Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №321 від 13.03.2002 року встановлюють, що спеціальне водокористування при використанні водних об'єктів загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається державними управліннями екології та природних ресурсів в областях та у разі використання підземних вод погоджується Державною геологічною службою. Згідно Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року, підземні води відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

ОСОБА_3, будучи службовою особою - начальником будівельної організації ПА «Агроінвест», який був призначений відповідальною особою в сфері водних ресурсів та атмосферного повітря наказом генерального директора ПА «Агроінвест» №88а від 29.06.2011 року, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи, що в результаті своїх неналежних дій може бути завдано істотну шкоду, хоча повинен був і міг це передбачити, у порушення вимог статей 29,46,48,49 Водного кодексу України та Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, достовірно знаючи, що термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування від 08.12.2006 року №1732 в ПА «Агроінвест» закінчився 29.07.2011 року, протягом часу з 29.07.2011 року по 06.11.2011 року допущено, при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, незаконний забір на виробничі та господарсько-питні потреби ПА «Агроінвест» підземної води, яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення із артезіанських свердловин №1022 в селищі Велика Багачка, свердловини №769 в с. Радивонівка, свердловин №№ 1, 2, 10 в с. Попове, свердловини №9 в с. Мостовівщина та свердловини №4 в с. Пушкареве Великобагачанського району Полтавської області, в загальній кількості 2390 куб.м. ОСОБА_3 достовірно знав про те, що для видобування підземних вод необхідний дозвіл на спеціальне водокористування і у випадку, якщо до початку добування води агрофірма не отримала дозволу на спецводокористування, видобування води агрофірмою буде неправомірним і завдасть шкоду державі, так як він, ОСОБА_3 безпосередньо займався отриманням даного дозволу на спецводокористування.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх службових обов'язків ОСОБА_4, ПА «Агроінвест» самовільно, без дозволу на спеціальне водокористування, добуто з артезіанських свердловин: №1022 в селищі Велика Багачка, свердловини №769 в с. Радивонівка, свердловин №№ 1, 2 та 10 в с. Попове, свердловини №9 в с. Мостовівщина та свердловини №4 в с. Пушкареве Великобагачанського району Полтавської області за період з 29.07.2011 року по 06.11.2011 року в загальній кількості 2390 куб.м підземної води, яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, чим, у відповідності до ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року №389 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 року, реєстровий №767/16783 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 30.06.2011 року за №220) водним об'єктам держави завдано збитків на загальну суму 69692 грн.40 коп.

Отже, ОСОБА_3, являючись службовою особою-начальником будівельної організації ПА «Агроінвест» виконував організаційно-розпорядчі обов'язки, які передбачені наказом генерального директора ПА «Агроінвест» №88а від 29.06.2011 року, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, при відсутності на підприємстві ПА «Агроінвест» дозволу на спеціальне водокористування, протягом часу з 29.07.2011 року по 06.11.2011 року допустив незаконний забір 2390 куб.м підземних вод із артезіанських свердловин, що перебувають на балансі підприємства (свердловини №1022 в селищі Велика Багачка, свердловини №769 в с. Радивонівка, свердловин №№ 1,2 та 10 в с. Попове, свердловини №9 в с. Мостовівщина свердловини №4 в с. Пушкареве Великобагачанського району Полтавської області), внаслідок чого водним ресурсам держави завдано збитків в розмірі 69692 грн.40 коп., що, враховуючи цей розмір, є істотною шкодою.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи, просить вирок суду скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок м'якості, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ч.1 ст.367 КК України на 1 рік 6 місяців виправних робіт із відрахуванням у дохід держави 20% заробітку без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Посилаючись на те, що суд неправильно вказав, що при застосуванні ч.2 ст.69 КК України недоцільно призначати додаткову міру покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, у зв'язку з тим, що засуджений на даний час не є відповідальним у сфері охорони водних ресурсів та атмосферного повітря, проте зазначена додаткова міра покарання поширюється на посадових осіб, які вчинили злочини пов'язані із виконанням службових обов'язків.

Крім цього зазначає, що у мотивувальній частині вироку суд обмежився лише посиланням на ч.1 ст.367 КК України не зазначивши, диспозицію статті, тобто злочину у якому визнаний винним ОСОБА_3 у цій частині вирок підлягає уточненню, а саме ч.1 ст.367 КК України неналежне виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3 просить скасувати вирок суду та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що суд порушив вимоги ст. 61 Конституції України - ніхто не може двічі бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Він був притягнутий до адміністративної відповідальності за користування водою без спеціального дозволу на водокористування та підданий штрафу 03.11.2011 року за порушення вимог ст.ст. 47, 48 КУпАП. На день постановлення вироку, постанова від 03.11.2011 року про накладення адміністративного стягнення залишилась чинною. Крім цього посилається на відсутність своєї вини у вчиненні злочину, оскільки ним вжито всіх передбачених законом заходів до отримання відповідних дозволів.

Також зазначає, що статтею 23 Кодексу України «Про надра» передбачено обов'язкові умови для виникнення у землекористувача права без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати та використовувати підземні води - це вид водокористування (господарські та побутові потреби) та обсяг фактичного видобування підземних вод (не більш ніж 300 м.куб. на добу) згідно з показниками засобів виміру, якими обладнаний відповідний водозабір. На думку апелянта, зазначена правова норма дозволяла ПА «Агроінвест» видобувати та використовувати підземні води без наявності спеціальних дозволів на це.

Заслухавши доповідача, прокурора та засудженого які підтримали доводи своїх апеляцій, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого та прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Незважаючи на невизнання вини засудженим ОСОБА_3, суд першої інстанції дослідивши докази прийшов до обґрунтованого висновку про його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. з67 КК України, а саме у неналежному виконанні своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

Як обґрунтовано зазначено у вироку, ОСОБА_3, будучи службовою особою, начальником будівельної організації ПА «Агроінвест», який був призначений відповідальною особою в сфері водних ресурсів та атмосферного повітря наказом генерального директора ПА «Агроінвест» №88а від 29.06.2011 року, неналежно виконував свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, в результаті чого було завдано істотну шкоду державним інтересам.

Вина ОСОБА_3 підтверджена допитаними в судовому засіданні свідками, ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 66), ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 81-82), ОСОБА_7 (т.2 а.с. 120-121), ОСОБА_8 ( т.2 а.с. 132), а також оголошеними показаннями ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які дали показання про те, що ОСОБА_3 офіційно до відповідних органів на отримання дозволу на спецводокористування не звертався.

Крім цього його вина підтверджена рядом зібраних та досліджених у судовому засіданні доказами, зокрема:

- актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №657/01-03-29 від 7, 10 жовтня 2011 року, згідно якого на підставі даних ПА «Агроінвест» в період з 28.07.2011 року до 10.10.2011 року без дозволу на спецводокористування, здійснювався забір води в загальній кількості 2390 м.куб. (т.1 а.с.8-9).

- розрахуноком розміру збитків, обумовленого самовільним використанням водних ресурсів ПА «Агроінвест», який склав 69692 грн. 40 коп (т.1 а.с.12,14, 16, 18)

- витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та статутом ПА «Агроінвест», згідно яких підприємство здійснює господарську діяльність, вирощування зернових, виробництво продуктів та ін. (т.1 а.с.26, 27, 28-38);

- довідкою №29 від 24.02.2011 року ПА «Агроінвест», про знаходження у нього на балансі свердловин (т.1 а.с.39);

- довідкою №39 від 28.02.2011 року ПА «Агроінвест», щодо кількості забору води та її облік (т.1 а.с.40);

- довідкою №37 від 28.02.2011 року ПА «Агроінвест», щодо використання води та для яких потреб (т.1 а.с.41);

- дозволом на спеціальне водокористування №1732 від 8.12.2006 року отриманий ПА «Агроінвест», державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області зі строком дії з 8.12.2006 року по 28.07.2011 року (т.1 а.с. 44-45);

- дозволом на спеціальне водокористування №1732 від 7.11.2011 року отриманий ПА «Агроінвест», державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області, зі строком дії з 7.11.2011 року по 2.11.2016 року (т.1 а.с. 46-47);

- даними Журналів обліку водоспоживання (т.1 а.с. 48, 49, 204-221), та іншими зібраними у справі та дослідженими в суді документами в їх сукупності.

Заперечення ОСОБА_3 в апеляції про те, що він вжив усіх необхідних заходів для отримання дозволу на спецводокористування, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так в ході розгляду справи ОСОБА_3 дав показання про те, що він і до видання наказу генерального директора ПА «Агроінвест» №88а від 29.06.2011 року, яким його призначили відповідальною особою в сфері водних ресурсів та атмосферного повітря, також був відповідальною особою за це ж, а наказ перевидається щороку. Крім цього пояснив, що він достеменно знав про дату закінчення дозволів на спецводокористування. Отже його посилання на незнання екологічного законодавства не свідчить про поважність причини не виконати вимоги Водного кодексу, так як у нього було достатньо часу для його своєчасного вивчення та застосування на практиці.

Крім зазначеного ОСОБА_3 не зміг назвати чи надати доказ того, що він своєчасно вживав адекватних заходів для своєчасного отримання дозволів на спеціальне водокористування.

У Журналі реєстрації вхідної кореспонденції Державної екологічної інспекції за 2011 рік, оглянутого у судовому засіданні, відсутні записи про отримання від ПА «Агроінвест» будь якої вхідної кореспонденції, а допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, фактично підтвердив, що ОСОБА_11 з офіційними листами до відповідних установ, з метою отримання дозволів на спецводокористування своєчасно не звертався.

Не знайшло свого підтвердження посилання засудженого у апеляції на ту обставину, що ПА «Агроінвест», відповідно до ч.1 ст. 23 Кодексу України «Про надра», має право на спецводокористування і без відповідного дозволу, оскільки використовує менше ніж 300 м.куб. води на добу.

Відповідно до ч.1 ст. 23Кодексу України «Про надра», землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Як видно із наданої довідки ПА «Агроінвест» (т.1 а.с.152-154), підприємство використовує воду для виробничих потреб, що обумовлює використання води тільки після отримання спеціального дозволу.

Зазначена в апеляції засудженого та обставина, що він двічі притягнутий до юридичної відповідальності, що на його думку, є підставою для закриття кримінальної справи, не ґрунтується на нормах закону.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_3, притягнутий до адміністративної відповідальності. До кримінальної відповідальності за це ж правопорушення притягується вперше. Тому його заперечення з цього приводу є необґрунтованими.

Призначаючи покарання ОСОБА_3, за вчинений злочин суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання і призначив покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому заперечення в апеляції прокурора з приводу невідповідності призначеного покарання особі засудженого внаслідок його м'якості є необґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом'якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, визначаючи в якості пом'якшуючих покарання обставин передпенсійний вік засудженого, його постійне місце роботи, позитивні характеристики, щире каяття засудженого, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про незастосування до засудженого додаткового покарання.

У вироку суд зазначив диспозицію статті за якою обвинувачується ОСОБА_3, тому посилання прокурора в апеляції на ту обставину, що суд обмежився тільки зазначенням статті кодексу, є безпідставним.

За таких обставин, апеляція засудженого та прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого та прокурора залишити без задоволення, а вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 березня 2013 року, відносно ОСОБА_3 - залишити без змін.

С У Д Д І:

_____________ ___________ _____________

Маліченко В.В. Кисіль А.М. Лісіченко Л.М.