Справа № 1/2506/460/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Деркач Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 22.12.2010 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, 16.09.2011 р. Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,-

у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.05.2011 р. близько 17.00 год. підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись у квартирі №54 будинку №14-А, розташованому по вул. Корольова в м. Чернігові, таємно викрав мобільний телефон марки Маджік, вартістю 300 грн. з сім - карткою оператора мобільного звязку Лайф, вартістю 10 грн. та сім - карткою оператора мобільного звязку МТС, вартістю 10 грн., з грошима на рахунку в сумі 19 грн., а всього викрав майна на загальну суму 339 грн., що належить потерпілому ОСОБА_2

Далі, 02.06.2011 р. близько 13.30 год. ОСОБА_1, знаходячись біля будинку №89, розташованому по проспекту Перемоги в м. Чернігові, відкрито викрав мобільний телефон марки Нокіа, вартістю 300 грн., із сім - карткою оператора мобільного звязку Лайф, вартістю 10 грн., а всього викрав майна на загальну суму 310 грн., що належить потерпілій ОСОБА_3

Підсудний, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, визнав повністю, у повному обсязі підтримав свої попередні свідчення, які давав у ході досудового слідства та повністю підтвердив обставини вчинених ним злочинів, викладені в обвинуваченні. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи свідчення підсудного, а також те, що фактичні обставини справи, доведеність вини підсудного, обєм та вартість викраденого, кваліфікація його дій ніким не оспорюються, суд відповідно до ст. ст. 299 ч.3, 301-1 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів і знаходить, що предявлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Правильною є і кваліфікація його дій за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, їх наслідки, кількість та вартість викраденого, відсутність у потерпілих матеріальних претензій до підсудного, відношення підсудного до вчиненого, особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність постійного місця мешкання та відсутність негативних характеристик за таким, дані щодо притягнення до адміністративної відповідальності, те, що він раніше засуджувався за злочини проти власності, обставини, які помякшують покарання щире каяття, зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочинів, а також обставину, яка обтяжує покарання учинення злочину в стані алкогольного спяніння, та, зважаючи на те, що підсудний скоїв правопорушення після попередніх судимостей, в тому числі і за однорідні злочини проти власності, тобто не став на шлях виправлення, у звязку з чим доходить висновку, що відсутні підстави для обрання стосовно нього покарання, не повязаного з позбавленням волі, але, обираючи покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе призначити таке не в максимальних межах санкції статті закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні підсудному покарання за сукупністю злочинів суд керується вимогами ст. 70 ч.1 КК України та виходить із принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив до вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.09.2011 р., суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

В силу ст. 70 ч.1 КК України остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити покарання ОСОБА_1 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.09.2011 р. більш суворим покаранням та визначити йому покарання остаточно у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 01.07.2011 р., тобто з часу фактичного затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили взяття під варту.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із дня його проголошення, а засудженим в той же строк із моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Л.В. Самусь