А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.12.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією державного обвинувача старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2014 року.
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, не судимий, засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк визначено тривалістю 2 роки. Покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
В апеляції прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого порушує питання про скасування вироку в наслідок його м`якості. Зазначає, що при призначенні покарання не враховано, що внаслідок злочину померла малолітня особа, атому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання без застосування ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора та потерпілого на підтримання апеляції, пояснення потерпілої, підсудного та захисника про законність вироку та необґрунтованість апеляції, розглянувши справу та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово підсудного, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи в апеляції не оспорюються і тому, відповідно до ст. 404 КК України, апеляційним судом не перевіряються.
Юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, є вірною.
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого не виявлено.
Що стосується посилання прокурора на безпідставність звільнення обвинуваченого від відбування покарання, то таке є безпідставним з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти тільки за умови, якщо дані про тяжкість злочину та особу винного складають підставу для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку суду, ці вимоги при його ухваленні були дотримані.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд вірно взяв до уваги його позитивну характеристику, визнання вини, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 остаточного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги позицію: потерпілого ОСОБА_8 , який під час апеляційного провадження заявив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки дитини не повернеш; потерпілої ОСОБА_9 , яка просила вирок суду залишити без змін, оскільки обвинувачений за її проханням неодноразово підвозив її з сином до лікаря логопеда.
З урахуванням наведеного, колегія суддів констатує дотримання судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 вимог, передбачених ст. ст. 65, 75 КК України, а також необґрунтованість та безпідставність апеляції прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу державного обвинувача старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

Судді: