Справа №
В И Р О К

І М « Я М У К Р А
Ї Н И

27
червня 2008 року

Срібнянський районний
суд Чернігівської області

в складі :
головуючого судді -Цигури Н.А.,

при секретарі - Федоренко
Л.М.,

з участю прокурора - Шарого
С.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Срібне кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця ,
громадянина України, уродженця с. Олексинці Срібнянського району
Чернігівської області, мешканця с.
Олексинці Срібнянського району Чернігівської області ,
маючого середню освіту,
розлученого , працюючого водієм в ПСП
“Сокиринське”, раніше судимого
вироком Срібнянського районного
суду від 12.06.2007 року за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року
обмеження волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік

по ст.
191 ч.3 КК України

ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина , громадянина
України, уродженця с. Лісний В”яз
Ленінського району Пензенської області ,
мешканця с. Сокиринці
Срібнянського району Чернігівської
області , маючого середню спеціальну
освіту, одруженого , працюючого різноробочим в ПСП “Сокиринське”, не маючого судимості

по ст. ст.27 ч.2 , 191
ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В :

21.05.2008 року підсудний ОСОБА_1, працюючи водієм
автомобіля марки “УРАЛ”- 5557 в ПСП
“Сокиринське” с. Сокиринці, з яким
укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно
накладної від 21.05.2008 року отримав зі складу ПСП “Сокиринське” 8250
кілограм мінерального добрива “Аміачна
селітра”, для подальшого його
транспортування на сільськогосподарські угіддя в с. Щурівка Ічнянського району,
де поводилось підживлення рослин. Разом з ним, в
якості вантажника, поїхав ОСОБА_2, який перебував у нетверезому стані. По
закінченню робіт в ОСОБА_1 залишилось 57 мішків загальною вагою 2850 кг. на суму 6412 грн. 50
коп. невикористаного добрива, яке він ,
перебуваючи у змові з ОСОБА_2,
вирішили реалізувати мешканцю с. Олексинці ОСОБА_3, знаючи що той
займається фермерством. При цьому попередньої домовленості з
ОСОБА_3 у них не було. Прибувши на територію водоймища, яке орендує ОСОБА_3, без згоди останнього, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розвантажили мішки з
мінеральним добривом, не маючи при цьому наміру повернути його законному
власнику та надіючись в майбутньому отримати від ОСОБА_3 матеріальну винагороду.

У
судовому засіданні підсуднийОСОБА_1
вину визнав по ст. 191ч.3 КК України
визнав повністю , щиро розкаявся
і пояснив , що 21.05.2008 року близько 13 години він разом з
ОСОБА_2. та ОСОБА_4 на автомобілі “УРАЛ”- 5557
повезли в с. Щурівку Ічнянського р-ну мінеральне добриво „Аміачна
селітра”, яке було ним отримане, зі складу ПСП „Сокиринське” того ж дня в
кількості 165 мішків, вагою 8250 кг. В
с. Щурівка з допомогою сівалок підживлювали аміачною селітрою мак на полях.
ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 наповняли сівалки мінеральним добривом. В полі вони
були до 18-18.30 години. За цей час було
використано 108 мішків „аміачної селітри”. В кузові „Урала” по їхніх
підрахунках залишилось ще 57 мішків мінерального добрива. Після цього
тракторист ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 поїхали в с.Сокиринці, а він разом з ОСОБА_2. поїхали до його батьків
в с.Олексинці. По дорозі він вирішив продати мінеральне добриво, щоб за
отримані кошти погасити заборгованість в сумі 3336 грн. зі сплати аліментів.
Дану ідею він погодив з
ОСОБА_2.. Мінеральне добриво вирішив продати ОСОБА_3 .Прибувши в
с.Васюкове на став , який орендує Приходько С.О. ,
вони зустріли лише охоронця ОСОБА_6 , який зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що привезли мінеральне добриво. Це саме і він
сказав по телефону ОСОБА_3 Не чекаючи приїзду ОСОБА_3 , він разом з ОСОБА_2. та
ОСОБА_6 розвантажили мінеральне добриво на ставку поруч з вагончиком охорони.
Коли ОСОБА_3 прибув на ставок близько 21-22 години він повідомив, що хоче
продати добриво за 2000 грн. ОСОБА_3 відповів, що грошей у нього немає і мінеральне добриво йому
взагалі не потрібне. Також ОСОБА_3 сказав, щоб він забрав мінеральне добриво
назад. Після цього ОСОБА_3 разом з
охоронцем поїхали, а він разом з ОСОБА_2. поїхали в с. Олексинці до його
батьків, де і залишились до ранку. Вранці приїхали працівники ПСП
“Сокиринське”, які забрали автомобіль “УРАЛ”. Обставин справи не оспорює.

У судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 вину
по ст.27 ч.2 , 191 ч.3 КК України
визнав повністю , щиро розкаявся
і пояснив , що 21.05.2008 року
він разом з водієм ПСП „Сокиринське” ОСОБА_1 на автомобілі марки „УРАЛ” повезли
в с. Щурівку Ічнянського р-ну мінеральне добриво „Аміачна селітра”, яке Щербина
отримав зі складу ПСП „Сокиринське” того ж дня в кількості 165 мішків, вагою
8250 кг. Разом з ними в с. Щурівку
поїхав також в якості вантажника і ОСОБА_7. В с. Щурівка з допомогою сівалок
підживлювали аміачною селітрою мак на полях. Він разом із ОСОБА_4 наповняли
сівалки привезеним мінеральним добривом. В полі вони працювали близько до 18
години. За цей час було використано 108 мішків „аміачної селітри”. В кузові
„Урала” залишилось ще 57 мішків мінерального добрива. Після цього він разом з
ОСОБА_1 поїхали до батьків останнього в с. Олексинці. По дорозі ОСОБА_1
запропонував продати мінеральне добриво, що у них залишилось, так як йому
потрібно було погасити заборгованість зі сплати аліментів. Він підтримав
пропозицію ОСОБА_1. Продати мінеральне добриво вони вирішили ОСОБА_3. Прибувши в с.Васюкове. , вони зустріли
охоронця ОСОБА_6 , який зателефонував із
свого телефону до ОСОБА_3 та повідомив, що
привезли для нього мінеральне добриво. ОСОБА_1 також говорив по телефону
з ОСОБА_8, але про що він не чув. Не
чекаючи приїзду ОСОБА_3 , він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розвантажили
мінеральне добриво на ставку поруч з вагончиком охорони. Коли ОСОБА_3 прибув на
ставок близько 21 години , ОСОБА_1 повідомив, що вони хочуть продати
добриво за 2000 грн. . ОСОБА_3 відповів, що
грошей у нього немає і мінеральне добриво йому не потрібне. Також
ОСОБА_3 говорив, щоб вони забирали мінеральне добриво назад . Після цього
ОСОБА_3 разом з охоронцем поїхали. Він разом із ОСОБА_1 поїхали в с. Олексинці
до батьків ОСОБА_1, де і залишились до ранку. Мінеральне добриво із ставка вони
забирати не збирались. Обставин справи
не оспорює.

Суд приходить до висновку , що органи досудового
слідства правильно кваліфікували дії підсудного

- ОСОБА_1 по ст. 191 ч.3 КК України , як розтрата
чужого майна , яке було
ввірене особі ,
вчинені за попередньою змовою групою осіб ,
за що
підсудний і повинен
нести кримінальну відповідальність ;

- ОСОБА_2 по
ст.ст. 27 ч.2, 191 ч.3 КК України
, як розтрата чужого майна
, яке було ввірене
особі , вчинені
за попередньою змовою групою осіб ,
за що
підсудний і повинен
нести кримінальну відповідальність .

Враховуючи , що підсудний ОСОБА_1
визнав вину , щиро
розкаявся , суд визнає як обставини , що
пом”якшують покарання , а те , що має
рецидив злочинів , як
обставину , що обтяжує
покарання , як особа , за
місцем проживання характеризується негативно
, за місцем роботи
- позитивно , тому
суд приходить до висновку
, що за наявності наведених підстав , з урахуванням особи винного
, йому слід призначити покарання у
виді обмеження волі .

Враховуючи , що підсудний
ОСОБА_2 визнав вину
, щиро розкаявся ,
суд визнає як обставини , що пом”якшують
покарання , а те , що скоїв
злочин в стані алкогольного
сп»яніння , як обставину
, що обтяжує покарання
, як особа , за місцем
проживання характеризується
негативно , за місцем
роботи - позитивно
, тому суд приходить до
висновку , що за наявності
наведених підстав , з урахуванням
особи винного , йому
слід призначити покарання у виді
обмеження волі , але приймає
рішення про звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним по ст.
191 ч.3 КК України та призначити
три роки
обмеження волі .

Згідно
ст. 71 КК України ОСОБА_1 призначити покарання за
сукупністю вироків : до покарання , призначеного за
новим вироком , частково
приєднати невідбуту частину покарання
за попереднім вироком Срібнянського районного суду від 12 червня 2007 року - один
місяць обмеження волі ,
остаточно призначити 3 роки один
місяць обмеження волі .

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до
вступу вироку у законну силу залишити попереднім - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винним по ст.ст.27 ч.2 , 191 ч.3 КК
України та призначити три роки обмеження
волі .

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один
рік .

На підставі ст.76 КК України на
ОСОБА_2 покласти обов”язки :

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи

2)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
і роботи.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 до
вступу вироку у законну силу залишити попереднім - підписку про невиїзд.

Речові докази : мінеральне добриво
“Аміачна селітра” в кількості 57 мішків, вагою 2850 кг , які знаходяться під зберігальною розпискою ОСОБА_9 та автомобіль “УРАЛ”- 5557 , який
знаходиться під
зберігальною розпискою ОСОБА_10 передати
в користування ПСП
«Сокиринське» .

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського
апеляційного суду через Срібнянський районний суд на протязі 15 діб, а
засудженими з моменту вручення копії
вироку.

СУДДЯ