Провадження № 1-кс/161/4886/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
19 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю слідчого Заєць Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання старшого слідчого СВ
прокуратури Волинської області Заєць
Ю.Є. про тимчасовий доступ до речей і
документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ прокуратури
Волинської області Заєць Ю.Є. звернувся
до суду з клопотанням, погодженим з
прокурором прокуратури Волинської
області Гуцуляком Т.Ю., про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
знаходяться у володінні ПрАТ «МТС
Україна».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що громадянин ОСОБА_3
26.04.2013 року подав заяву в прокуратуру
Луцького району з приводу зловживання
своїм службовим становищем
начальником СКР Луцького РВ УМВС
України у Волинській області ОСОБА_4 з
метою втягнення його у злочинну
діяльність пов'язану із незаконним
виготовленням та збутом наркотичних
засобів.

Прокуратурою району 26.04.2013 року за
вказаним фактом зареєстровано в ЄРДР
кримінальне провадження № 0000020 за
ознаками складу злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 364 КК України.

Будучи допитаним за вказаним фактом
ОСОБА_3 показав, що в травні 2012 року до
нього звернувся начальник СКР Луцького
РВ УМВС України у Волинській області
ОСОБА_4, який запропонував зайнятися
виготовленням наркотичного засобу
(амфетаміну). На дану пропозицію ОСОБА_3
погодився.

ОСОБА_4 займався постачанням
прекурсорів, необхідних для
виготовлення наркотичного засобу
«амфетаміну», так як вони не
перебувають у вільному продажу.

Виготовляли в місяць від 500 грамів до
одного кілограма наркотичного засобу
«амфетаміну». ОСОБА_4 давав ОСОБА_3
кошти на реактиви в сумі 10-15 тис. грн. в
місяць.

Виготовлений наркотичний засіб ОСОБА_3
передавав при зустрічі ОСОБА_4 біля
приміщення Луцького РВ УМВС або біля
автозаправки «САФРОН» по вул.
Львівській, що в м. Луцьку, а він вже
організовував їх продаж (збут).

ОСОБА_3 зв'язувався із ОСОБА_4 по
мобільному телефону, він телефонував
до нього на номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із
своїх мобільних телефонних номерів
НОМЕР_3 та НОМЕР_4. По телефону
домовлялися лише про місце та час
зустрічі.

Затримали ОСОБА_3 10.10.2012 року близько 09
години ранку працівники
спецпідрозділу «Беркут» та працівники
Луцького РВ, серед яких був і ОСОБА_4.

Після затримання ОСОБА_3 віддав кошти в
сумі 3200 євро, 400 доларів США та 8000
гривень ОСОБА_4 з умовою, що 80 % із них
він передасть дружині ОСОБА_5, а решту
поділить між собою, начальником
Луцького РВ ОСОБА_6 та працівниками
спецпідрозділу «Беркут».

Приблизно через тиждень після
затримання працівниками міліції
ОСОБА_3, ОСОБА_4 передав при зустрічі
його дружині ОСОБА_5 8 тис. гривень.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5
показала, що 12.10.2012 під час судового
засідання по обранні запобіжного
заходу її чоловікові ОСОБА_3, до неї
підійшов

працівник міліції ОСОБА_4, якого
візуально знала, так як він проводив
10.10.2012 обшук житла.

При розмові із ним ОСОБА_5 дізналась, що
ОСОБА_4 має передати їй грошові кошти,
але в якому саме розмірі не повідомив.
ОСОБА_5 дізналася, що кошти які він має
передати належать її чоловікові.

Наступного дня, 13.10.2012 року ОСОБА_4 із
номера НОМЕР_5 подзвонив на мобільний
телефон ОСОБА_5 за номером НОМЕР_6 та
сказав що хоче зустрітись і щоб вона
вийшла на вулицю.

При зустрічі ОСОБА_4 передав ОСОБА_5
грошові кошти у розмірі 8 тис. грн. та
ключі від квартири, які були в чоловіка.

Згодом від чоловіка ОСОБА_5 дізналась ,
що при затриманні в нього в кишенях
куртки знаходились грошові кошти в
сумі 3200 євро, 400 доларів США та 8000
гривень. Кошти чоловік передав ОСОБА_4,
який повинен був частину з них передати
їй.

Більше ОСОБА_4 коштів ОСОБА_5 не
передавав. Коли ОСОБА_5 подзвонила до
ОСОБА_4 на номери НОМЕР_1, щоб дізнатись
коли він поверне решту коштів, ОСОБА_4
не став говорити, а відключив телефон.

При провадженні досудового
розслідування встановлено, що ОСОБА_4
користувався номерами телефонів
НОМЕР_1, НОМЕР_5 та НОМЕР_2, домовляючись
про обставини зустрічі та передачі
наркотичного засобу, а також грошових
коштів.

Одержана інформація про вхідні та
вихідні телефонні дзвінки ОСОБА_5 з
прив'язкою до базових станцій та
місцевості надасть органу досудового
слідства можливість підтвердити, або ж
спростувати факти злочинної
діяльності останнього.

Враховуючи вищевикладене, з метою
всебічного, повного та об'єктивного
встановлення усіх обставин справи,
виникла необхідність в отриманні
інформації про всі вихідні та вхідні
дзвінки за номером НОМЕР_6, який
належить ОСОБА_5, що були здійснені в
період з 01.10.2012 року по 30.10.2012 року
включно із зазначенням прив'язки до
базових станцій та місцевості, дати та
часу здійснення таких дзвінків,
тривалості розмов та із зазначенням
серійних номерів (imei) телефонів, з яких
та на які здійснювались ці дзвінки.

Таким чином, в органу досудового
слідства є достатньо підстав вважати,
що інформація про вхідні та вихідні
дзвінки з номерів телефонів ОСОБА_4
містить дані про вчинений злочин, які
мають доказове значення і іншим
способом, ніж шляхом отримання
інформації в оператора мобільного
зв'язку, одержати ці дані не можливо.

Згідно інформації висвітленої на
офіційному веб-сайті ПрАТ «МТС
Україна», Західне територіальне
управління знаходиться за адресою м.
Львів, вул. Івасюка, 3.

Просить надати тимчасовий доступ у
ПрАТ "МТС Україна", а саме у Західному
територіальному управлінні, яке
знаходиться за адресою: 79017, м. Львів,
вул. Івасюка, 3 до документів -
інформації про всі вихідні та вхідні
дзвінки за номером НОМЕР_6, якими
користувалась ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українка, громадянка України, освіта
вища, тимчасово не працює, раніше не
судима, проживає за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3, що були здійснені в період
з 01.10.2012 року по 30.10.2012 року включно із
зазначенням базових станцій та
прив'язки на місцевості, дати та часу
здійснення таких дзвінків, тривалості
розмов, серійних номерів (imei) телефонів,
з яких та на які здійснювались ці
дзвінки, та при цьому надати можливість
отримати вказану інформацію в
електронному вигляді.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав
клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого

самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 160 КПК України у
клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин
кримінального правопорушення, у
зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ
до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні відповідної фізичної або
юридичної особи;

5) значення речей і документів для
встановлення обставин у кримінальному
провадженні;

6) можливість використання як доказів
відомостей, що містяться в речах і
документах, та неможливість іншими
способами довести обставини, які
передбачається довести за допомогою
цих речей і документів, у випадку
подання клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності
вилучення речей і документів, якщо
відповідне питання порушується
стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

При розгляді клопотання встановлено і
це вбачається із змісту самого
клопотання та доданих до нього
матеріалів, що стороною кримінального
провадження не доведено та не надано
доказів у відповідності до вимог ст. 84,
85 КПК України, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні ПрАТ «МТС Україна».

Також встановлено, що до клопотання не
додано жодного документа, який
підтверджує дійсне місце реєстрації та
знаходження ПрАТ «МТС Україна» за
адресою м. Львів, вул. Івасюка, 3.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
вказаним клопотанням, не доведено
наявність достатніх підстав значення
речей і документів для встановлення
обставин у кримінальному провадженні.
А також те, що самі по собі або в
сукупності з іншими речами і
документами кримінального
провадження, у зв'язку з яким подається
клопотання, мають суттєве значення для
встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального
провадження не обґрунтовано та не
доведено в ході судового розгляду
клопотання можливість використання як
доказів відомостей, що містяться в
речах і документах, та неможливість
іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за
допомогою цих речей і документів.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження взагалі не
мотивовано та не доведено належними,
достатніми, допустимими, достовірними
доказами, що речі і документи, до яких
потрібен тимчасовий доступ не містять
охоронювану законом таємницю,
передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК
України, слідчий суддя, суд постановляє
ухвалу про надання тимчасового доступу
до речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
клопотанням про надання дозволу на
тимчасовий доступ до документів, які
знаходяться у володінні ПрАТ «МТС
Україна», не виконано вимоги ст. 160 та ч.
5 ст. 163 КПК України. А також не доведено
ці обставини в ході судового розгляду
клопотання по суті. А тому за таких
обставин, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ
прокуратури Волинської області Заєць
Ю.Є. в задоволенні клопотання про
тимчасовий доступ до речей і
документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя В.В.
Ковтуненко