Справа
11-38/ 2007 рік Головуючий у 1 інстанції Корзюк Т. П.
122 ч.1 2 КК Доповідач Антипець В. М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
січня 2007 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого -
судді Ярошенка М. П. суддів - Антипець В. М. Рудомьотової С.
Г. з участю прокурора Надточій О. О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 23
листопада 2006 року,

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий : 3 серпня 2006 року Коропським районним судом Чернігівської
області за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки. Засуджений
за ст. 122
ч.1 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК України частково приєднане не відбуте покарання за попереднім вироком Коропського
районного суду Чернігівської області
і остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 - 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 70
гривень витрат на правову допомогу, а всього 2 070 гривень.

Як встановив суд, 01
жовтня 2006 року, близько 21 години, АДРЕСА_1, ОСОБА_1, перебуваючи в нетверезому
стані, на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час
бійки, двічі ударив ногою в область грудної клітки ОСОБА_2 чим заподіяв тому
середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої половини
грудної клітки з переломом 10
правого ребра по лопатковій лінії.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом'якшити йому покарання. Свої доводи він обґрунтовує тим, що повністю
визнав провину, розкаявся. На думку апелянта суд не врахував обставин справи, його молодого віку, умов, в яких він
виховувався і призначив занадто суворе покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок
суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали
кримінальної справи та перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає апеляцію засудженого залишити без
задоволення.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 в навмисному
заподіянні потерпілому ОСОБА_2 середнього ступеня тілесних
ушкоджень, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на сукупності
розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах і є правильним.

Посилання засудженого на те, що потерпілий вирвав дошку із паркану, чим спровокував його до бійки, не
заслуговують на увагу. Паркан засудженому не належав, за допомогою дошки
потерпілий не зміг захиститись. Засуджений ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 наздогнали потерпілого, останній світив ліхтарем в обличчя потерпілого, а ОСОБА_1 наносив потерпілому удари.

Отже, поведінка потерпілого, ніяким чином не могла спонукати засудженого до
протиправних дій.

Обираючи вид і строк покарання засудженому, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані
про особу винного та всі обставини справи, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Зокрема, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_1, будучи засудженим за тяжкий, навмисний, злочин з випробуванням, під час
випробування вчинив новий навмисний злочин середньої тяжкості. За правилами ст.
71 КК України, остаточне покарання за двома вироками повинно бути більшим, ніж
покарання призначене за новий злочин і ніж не відбута
частина покарання за попереднім вироком. За попереднім вироком засуджений
не відбув чотири роки позбавлення волі, а за новий злочин і за двома вироками
суд призначив мінімально допустиме покарання 4 роки та 1
місяць позбавлення волі.

Законних підстав
для пом'якшення покарання засудженому, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Коропського
районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 без змін.

СУДДІ :

ЯРОШЕНКО М.П.
АНТИПЕЦЬ В.М.
РУДОМЬОТОВА С.Г.