Справа № 243/3624/15-к
Провадження № 1-кп/591/273/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №000104 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду та проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Зазначив про відсутність підстав для повернення обвинувального акту. Також заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з посиланням на продовження існування ризиків з підстав яких було застосовано такий запобіжний захід.

В ході підготовчого судового засідання потерпілі та їх представник заявили клопотання про повернення обвинувальний акту з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає, зокрема, в тому, що обвинувачений вчинив також інші кримінальні правопорушення. Крім того, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, хоча б мали бути кваліфіковані за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки ОСОБА_13 було умисно позбавлено життя у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

В ході підготовчого судового засідання обвинуваченим та його захисником заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, яке обґрунтовується тим, що відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою. Також просять повернути обвинувальний акт прокурору з посиланням на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, окрім того досудове розслідування проведене з порушенням вимог закону та, зокрема, обвинуваченому обвинувальний акт вручено 17.04.2015 року, тобто до його затвердження прокурором.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та повернути обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тому формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті повинно бути зазначено - як виклад фактичних обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі формулюється обвинувачення та зазначається час, місце, спосіб, мотиви, що саме вчинила особа, наслідки кримінального правопорушення, в якому стані перебувала особа і всі ознаки виду кримінального правопорушення, а також зазначається кваліфікація злочину, в якому особа обвинувачується із зазначенням всіх кваліфікуючих ознак.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 вказаним вимогам не відповідає, оскільки він не містить належним чином сформульованого обвинувачення цій особі, а містить лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування , вказівку на підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та правову кваліфікацію його дій за вказаним законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини - як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79).

Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Однак, в даному випадку всі вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та вимоги перелічених рішень Європейського суду, які є обов`язковими для застосування судами України, органами досудового розслідування були порушені, оскільки обвинувальний акт починається із вказівки, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України .

Далі слідує виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, після чого робиться висновок, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, тим самим слідчий вчинив правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, ні слідчим, ні прокурором не було зазначено в чому саме обвинувачується ОСОБА_11 , тобто, після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність потрібно сформулювати в чому саме обвинувачений обвинувачується та викласти суть обвинувачення, чого зроблено не було, що в свою чергу є грубим порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України і у відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування вироку суду в разі постановлення його на підставі поданого суду обвинувального акту..

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню, а підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу не має.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_11 на строк до 11-25 години 29.04.2015 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2015 року продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 26 червня 2015 року.

Вирішуючи питання щодо доцільності подальшого тримання ОСОБА_11 під вартою, суд враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , те що він є колишнім працівником міліції, та вважає, що обвинувачений може вдатися до спроб переховатися від суду та незаконно вплинути на свідків, а тому задля запобігання ризиків з підстав наявності яких слідчим суддею було обрано такий запобіжний захід, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, а тому, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, його слід повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання потерпілих та їх представника, обвинуваченого та його захисника про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000104 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути прокурору для оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 до 17-00 години 21 серпня 2015 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 7 діб з дня її проголошення.

Судді