ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 31.07.1984 року за ч. 3 ст. 101 КК України (ред. 1960 р.) до 2-х років позбавлення волі; - 30.08.1990 року за ч. 2 ст. 215-3 КК України (ред. 1960 р.) до 2-х років та 6-ти місяців позбавлення волі; - 15.02.1993 року за ч.2 ст.215-3 КК України (ред. 1960 р.) до 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі; - 29.11.1994 року за ч.2 ст.215-3 КК України (ред. 1960 р.) до 3-ох років та 6-ти місяців позбавлення волі; - 05.07.1998 року ч.3 ст.81 КК України (ред. 1960 р.) до 4-ох років та 6-ти місяців позбавлення волі; - 28.02.2003 року ч.1 ст.185, ч.1 ст.296 та ч.1 ст.395 КК України до 4-ох років та 6-ти місяців позбавлення волі, звільненому 20.09.2005 року постановою Хмельницького міського районного суду умовно-достроково на не відбутий термін 1 місяць 22 дні; - 10.05.2007 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі та 6-ти місяців з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, звільненого 16.05.2012 року по закінченню терміну; -29.07.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 6-ти місяців арешту, вироком Підволочиського районного суду від 08 жовтня 2013 року за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, зміненого ухвалою колегії судді у кримінальних справах від 04 грудня 2013 року та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 16 грудня 2013 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільненого умовно достроково на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області 25 листопада 2014 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 04 січня 2015 року в нічну пору доби близько 01.00-02.00 год., проходячи по одній із вулиць сел.. Підволочиська згадав, що в господарському приміщенні потерпілого знаходиться велосипед, вирішив його викрасти. З цією метою, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через хвіртку увійшов до господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 . У подальшому на території господарства зняв із господарського приміщення металевий навісний замок, проник у нього, звідки таємно викрав велосипед марки «ТОРВІКЕ», належний ОСОБА_5 , вартістю 350 грн., чим заподіяв йому матеріальної шкоди на вказану суму і з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого досудовим слідством злочині визнав частково та пояснив, що дійсно 04 січня 2015 року перебував у сел. Підволочиську Тернопільської області через те, що його незаконно затримали працівники міліції, доставили у райвідділок, а в подальшому відпустили, давши на проїзд за місцем проживання 30 грн. Проте, враховуючи, що була темна пора доби, транспорт вже не їздив і він був легко одітий вирішив зайти на господарство потерпілого ОСОБА_5 , який проживає по сусідству з його матір`ю, і де він неодноразово бував, та взяти велосипед, щоб доїхати до с. Гнилиці Підволочиського району. З цією метою він через хвіртку зайшов на господарство ОСОБА_5 , зняв металевий замок до одного із господарських приміщень, звідки взяв велосипед марки «ТОРВІКЕ» та поїхав у напрямку с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області. Недоїжджаючи до с. Гнилички, він з тією метою, щоб його ніхто не бачив на вказаному велосипеді, заховав його у кущах та пішим ходом направився в сторону власного дому. На наступний день зранку приїхали працівники правоохоронних органів і він добровільно зізнався у скоєному, розповів їм про обставини викраденого та показав де знаходиться велосипед. У подальшому велосипед був вилучений працівниками міліції та повернутий потерпілому. Вказав, що він не проникав у приміщення, а зайшов, оскільки замок на ключ замкнутий не був, а також те, що він не мав прямого наміру та умислу направленого на вчинення крадіжки даного велосипеда, а хотів його на наступний день повернути.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення визнав частково, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, КК України, а покази дані обвинуваченим ОСОБА_6 щодо умислу направленого на вчинення крадіжки з проникненням повністю спростовуються показами потерпілого, свідків та дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 04 січня 2015 року близько 08.00 -09.00 год. вийшов з житлового приміщення на господарство та помітив відчинені двері у підсобне приміщення. Зайшовши, помітив відсутність належного йому велосипеда, після чого повідомив працівників міліції про скоєну крадіжку. Після приїзду працівників міліції через певний проміжок часу до нього зателефонували працівники міліції та повідомили, що знайшли належний йому велосипед, а через тиждень під розписку повернули йому. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просить призначити міру покарання не пов`язану із позбавленням волі.
Покази дані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 перебувають у логічному зв`язку із показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а тому суд вважає їх правдивими та бере в основу обвинувального вироку.
Так, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що 04 січня 2015 року знаходився на чергуванні у Підволочиському РВ УМВС України в Тернопільській області в складі слідчо-оперативної групи. Близько 09.00 год. від ОСОБА_5 поступив виклик про крадіжку велосипеда. Близько 10.00 год. на місці події дружина потерпілого показала, де знаходився викрадений велосипед. Оглянувши місце події із металевої колодки дверного замка, який лежав на землі, були вилучені сліди пальців рук, а у подальшому після проведення експертизи з`ясували, що дані пальці належать саме обвинуваченому ОСОБА_6 06 січня 2015 року при огляді місця, де був захований велосипед обвинувачений ОСОБА_6 давав признавальні покази та розказував звідки та в який спосіб він взяв велосипед добровільно без застосування до нього будь-якого фізичного чи морального тиску.
Також будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_8 показав, що 04 січня 2015 року знаходився на чергуванні у Підволочиському РВ УМВС України в Тернопільській області в складі слідчо-оперативної групи. Близько 09.00 год. від ОСОБА_5 поступив виклик про крадіжку велосипеда. На місці події дружина потерпілого показала, де знаходився викрадений велосипед. У той час коли експерт оглядав можливі сліди він міркував та розпитував потерпілого та сусідів, хто може бути причетний до викрадення велосипеда, нащо сусіди вказали, що ОСОБА_6 , оскільки він напередодні також викрадав їх велосипед. Після відпрацювання усіх можливих версій вчинення крадіжки 06 січня 2015 року встановили місце перебування обвинуваченого ОСОБА_6 . На їх пропозицію розповісти, що йому відомо з цього приводу він дав признавальні покази та вказав яким чином та коли він вчинив крадіжку, а в подальшому розповів, де заховав викрадений велосипед.
Крім того зазначені покази свідків та потерпілого є послідовними показам, що дані ними під час досудового слідства та об`єктивно підтверджуються дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами, котрі не оспорювались ні обвинуваченим, ні стороною захисту, зокрема:
З протоколу огляду місця події від 04 січня 2015 року вбачається, що він проводився у присутності понятих на володінні, що належить ОСОБА_5 . При вході в одне із нежитлових приміщень було виявлено пошкодження одного із двох металевих завіс. При обробці поверхні дверей та замка феромагнітним порошком на металічній поверхні навісного замка було виявлено три сліди папілярних узорів пальців рук, які було вилучено із місця події.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області від 13 січня 2015 року вбачається, що з трьох слідів папілярних узорів рук, які вилучені під час ОМП один слід розміром 15Х20 мм придатний для ідентифікації особи. Слід пальця руки, розміром 15Х20мм, вилучений із навісного замка підсобного приміщення, в якому знаходився велосипед залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З протоколу огляду місця події велосипеда від 06 січня 2015 року вбачається, що він проводився у присутності понятих на території яка знаходиться у с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області, а саме територія узбіччя дороги Підволочиськ- Збараж. На момент огляду впритул до проїжджої частини дороги знаходився велосипед червоного кольору. На рамі велосипеда було встановлено та вилучено два папілярні узори пальців руки для подальшої їх ідентифікації. Під час огляду місця події ОСОБА_6 розповідав, що саме він вчинив крадіжку даного велосипеда з господарства ОСОБА_5 .
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області від 06 січня 2015 року вбачається, що з двох слідів папілярних узорів рук які вилучені під час ОМП велосипеда один слід розміром 15Х26 мм придатний для ідентифікації особи. Слід пальця руки, розміром 15Х26мм, вилучений із рами велосипеда, на відстані 12 см. від керма велосипеда - залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області від 28 січня 2015 року вбачається, що вартість велосипеда «ТОРВІКЕ» № 656175 помаранчево-червоного кольору, станом на 04 січня 2015 року, може становити 350 гривень.
Оцінюючи у сукупності із письмовими доказами показання потерпілого та свідків при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
При цьому суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не мав наміру вчиняти крадіжку велосипеда, а лише хотів заїхати додому за місцем проживання у с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, а також те, що він не проникав у приміщення, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілого, свідків, показами даними обвинуваченим під час судового слідства, згідно яких він розповів про те як викрадав велосипед.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вищенаведені пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не мав ні наміру ні умислу направленого на крадіжку чужого майна з проникненням є неправдивими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.
За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились у викраденні чужого майна (крадіжки) поєднаної із проникненням, і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.3 ст. 185 КК України.
Із характеризуючи даних особу обвинуваченого вбачається, що згідно із акту огляду № 88 спеціальної медичної комісії Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 19 лютого 2015 року ОСОБА_6 страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Активне вживання.
Згідно висновку № 04-5/978 від 27 лютого 2015 року Тернопільської обласної комунальної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння виявляв ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, пограничний тип, в поєднанні з ексбіціонізмом, обтяжені зловживанням алкоголю, які не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості пограничний тип, в поєднанні з ексбіціонізмом, обтяжені зловживанням алкоголю, які не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, він може давати звіт своїм діям і керувати ним. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
З довідки Гнилицької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області № 2 від 13 січня 2015 року, ОСОБА_6 зареєстрований в с. Гнилиці. Неодружений. За час проживання на території сільської ради зловживав алкогольними напоями, хуліганив, на зауваження сільського голови не реагував.
При призначені покарання підсудному ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з негативної сторони.
Також, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме часткове каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди, обставини що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.3 ст. 185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом із тим у відповідності до вимог ч.4 ст.. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами ст. 71 і 72 КК України.
Відповідно до положень ч. 1, ст.71 КК України та роз`яснень п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8, від 06 листопада 2009 року №11), якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Не відбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати в даному випадку частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (ст.. 81 КК України.)
Згідно ухвали Сарнинського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2014 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Підволочиського районного суду від 16 грудня 2013 року замінено на обмеження волі строком на п`ять місяців 10 днів, а ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на два місяці і чотири дні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання, тому на підставі ч.1 ст. 71 КК України йому слід призначити покарання за сукупністю вироків та до основного покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Підволочиського районного суду від 16 грудня 2013 року, яким його було засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з урахуванням ухвали Сарнинського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2014 року, відповідно до якої невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 5 місяців 10 днів, а також ухвали Рівненського районного суду від 25 листопада 2014 року згідно якої обвинувачений звільнений умовно-достроково на 2 місяці і чотири дні, перевівши згідно ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічних та товарознавчої експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , який обрано 16 березня 2015 року Підволочиським районним судом у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі, а саме велосипед марки «TOPBIKE» червоного кольору повернути законному володільцю.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Підволочиського районного суду від 16 грудня 2013 року, яким його було засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з урахуванням ухвали Сарнинського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2014 року згідно якої невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на обмеження волі строком на 5 місяців 10 днів, та ухвали Рівненського районного суду від 25 листопада 2014 року, якою обвинувачений звільнений умовно-достроково на 2 місяці і чотири дні, перевівши згідно ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати, а саме :
Запобіжний захід ОСОБА_6 , який обрано 16 березня 2015 року Підволочиським районним судом у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.
Речові докази по справі, а саме велосипед марки «TOPBIKE» червоного кольору повернути законному володільцю - ОСОБА_5 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.