АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/418/15 Справа № 192/2182/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлізарово, Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.10.2012 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за. ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання 16.05.2014 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6 .

В апеляції:

- обвинувачений ОСОБА_6 не згоден з вироком, вказує, що суд не взяв до уваги, що прокурор просив призначити йому три роки позбавлення волі, він частково повернув потерпілим їх майно, незгоден з показами потерпілої ОСОБА_8 , просив розібратись в його кримінальний справі.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією усього належного йому майна.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю, стягнуто з останнього на користь потерпілої на відшкодування шкоди 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень.
Вирішено питання про долю речових доказів у справі.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

27 липня 2014 року близько 16-ї години 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись в гостях у неповнолітньої ОСОБА_9 , 1999 року народження, в будинку АДРЕСА_1 , користуючись довготривалим знайомством з останньою, ввів її в оману, попросивши у користування ноутбук «ACER», вартістю 3510 грн., який належить її матері ОСОБА_8 , не маючи наміру його повертати, тим самим викликав у потерпілої хибне уявлення про правдивість своїх дій та намірів. ОСОБА_10 , упевнена у поверненні ноутбука, добровільно передала його ОСОБА_6 , який ноутбук не повернув, тим самим незаконно заволодів ним, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 шкоди на суму 3510 гривень.
Далі, 05 серпня 2014 року близько 20-ї години ОСОБА_6 знаходився в гостях у ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_2 та разом розпивали алкогольні напої. Обвинувачений ОСОБА_6 , у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна,скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 відволік від нього свою увагу, зі спальної кімнати, таємно повторно викрав ноутбук «LENOVO», вартістю 3200 грн., що належать останньому, який виставив через вікно на подвір`я, після чого вийшов з будинку та забрав з-під вікна викрадений ноутбук та обернув його на свою користь.

Далі, 09 вересня 2014 року близько 13-ї години обвинувачений ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, знаходячись на подвір`ї ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_12 , попросив у останнього належний йому мопед «Сузукі» з метою поїздки за цигарками. Отримавши згоду, ОСОБА_6 , незаконно заволодів належним ОСОБА_12 моторолером «Сузукі», номер кузова НОМЕР_1 , з метою подальшого продажу. Заволодівши моторолером, ОСОБА_6 поїхав на ньому у с. Березнуватівка Солонянського району Дніпропетровської області, де продав його, завдавши потерпілому шкоди на суму 4620 грн.

Далі, 19 вересня 2014 року близько 18-ї години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вибивши вікно, проникнув до будинку ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав належні останньому бензопилу, вартістю 650 грн. та шкіряну куртку, вартістю 300 грн., завдавши потерпілому шкоди на суму 940 грн.

Далі, 24 вересня 2014 року близько 13-ї години 30 хвилин ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись вдома у неповнолітньої ОСОБА_9 , 1999 року народження, в будинку АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з кімнати вказаного будинку, таємно, умисно викрав належні ОСОБА_8 : ноутбук «ACER», вартістю 3520 грн., мобільний телефон «Fly» DS106D, вартістю 240 грн., мобільний телефон «Darago», вартістю 360 грн., завдавши потерпілій шкоди на суму 4120 грн.

Далі, 30 вересня 2014 року близько 13-ї години ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку ОСОБА_14 по АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_15 після розмови з ним зайшов до будинку, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, через незамкнені ворота проникнув до гаражу, розташованого на вказаному подвір`ї, звідки викотив мопед «Карпати», тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, завдавши потерпілому ОСОБА_15 шкоди на суму 1520 грн.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив пом`якшити йому покарання, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши доводи апеляції та висловлені в ході розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочинів, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах, за згодою сторін в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КК України, тому колегія суддів не входить у їх обговорення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,що останнім не оспорюється. Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Згідно до положень ч.2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Тому з вказаних вище обставин і положень закону, заперечення в апеляційній скарзі обвинуваченого в частині незгоди його з показаннями потерпілої ОСОБА_8 , колегія суддів не розглядає.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Щодо незгоди обвинуваченого з призначеним судом покарання з посиланням на неврахування часткового повернення майна потерпілим та того, що в промові прокурор в судовому засіданні першої інстанції, просив призначення йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, а суд призначив більше, колегія судів вважає необґрунтованими та такими, які не є підставою для скасування чи зміни вироку в частині призначеного покарання.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання призначено у відповідності з вимогами вказаної норми закону.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції враховано ступень тяжкості вчинених злочинів, характеристики обвинуваченого, скоєння ним корисливих злочинів проти власності громадян у короткий проміжок часу через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі.

Судом враховано часткове відшкодування матеріальної шкоди, повне визнання своєї вини обвинуваченим та сприяння встановленню істини по справі, що суд першої інстанції визнав пом`якшуючими покарання обставинами. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи.

Призначене ОСОБА_6 покарання визначене судом в межах мінімально передбачених санкцій вчинених ним кримінальних правопорушень і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за вказані кримінальні правопорушення є обґрунтованим і справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4