Справа №1-11/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року м.
Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області в складі

Головуючого
судді Рижикова В.Г.

при
секретарі Славич М. В.

за участю
прокурора Сідуна В.М.

адвокатів ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, гр-на України, не одруженого, з середньою освітою, уродженця м. Мукачево, зареєстрованого АДРЕСА_1, раніше судимого Мукачівським міським судом
24.02.2004 року по ст. 125 ч.2 КК
України до 2 місяців 24 днів арешту та відбуваючого покарання за вироком
Мукачівського міськрайонного суду від 03 липня 2004 року за ст.
115 ч.1, 125 ч.2 КК України, яким його засуджено до 8 років позбавлення
волі;

- за ч.4
ст. 296 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українця, гр-на України, з середньою освітою, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого,

- за 4.2
ст. 296 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 обвинувачуються у наступному.

1
березня 2004 року в період, приблизно з
17 год. по 18 род.,
ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, діючи у
групі з ОСОБА_4 та рядом невстановлених слідством осіб, спочатку біля кафе „Кадет", а в подальшому біля будинків №21 та №25 по
вул. Г.Ленінграда в м. Мукачеве умисно,
з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи грмадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно нанесли тілесні ушкодження гр-ну
ОСОБА_5 та гр-ці ОСОБА_6 за наступних обставин:

7
березня 2004 року, приблизно о 17 год.,
в кафе „Кадет" по вул. Г.Ленінграда в м. Мукачево ОСОБА_1, знаходячись в компанії з ОСОБА_7 та рядом нєвстановленик
слідством осіб, в присутності сторонніх
осіб обізвав нецензурною лайкою гр-ку
ОСОБА_6, яка там відпочивала, а на її та директора кафе ОСОБА_8 законну вимогу припинити свої хуліганські дії
та вести себе пристойно, не
відреагував, а продовжив їй грубити і
нецензурно лаятись ще деякий час, після
чого вийшов з кафе слідом за ОСОБА_4 та рядом невстановлений слідством
осіб, аючи намір продовжити свої
хуліганські дії на вулиці.

Дочекавшись
коли гр. ОСОБА_6 вийшла з кафе „Кадет" і направилась йти додому, ОСОБА_1 десь в 30-ти метрах від кафе біля
ящиків для сміття в присутності ОСОБА_4 та ряду невстановпеник слідством осіб
безпричинно наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_6, безпідставно мотивуючи це тим, що вона ні би-то образила його матір, та пригрозив,
що вони поб'ють її чоловіка,
нехай лиш той вийде з квартири.

Після
того, як гр. ОСОБА_6 зайшла до себе
додому в квартиру АДРЕСА_3 та повідомила свого чоловіка, ОСОБА_5 про вчинені щодо неї хуліганські
дії, то останній виглянув з балкону вниз
і в цей час ОСОБА_1 з не встановленою слідством особою уже чекали їх біля арки
на розі будинків №21 та №25 цієї ж вулиці,
дивлячись в бік їхнього балкону,
а ОСОБА_7 з іншими невстановленими слідством ісобами стояли осторонь, під аркою. При цьому всі вони мали намір
іродовжити хуліганські дії групою осіб,
усвідомлюючи, що потерпіла
ОСОБА_6 пожаліється своєму чоловіку і той вийде на вулицю, щоб розібратись у конфлікті. Тому коли ОСОБА_5
показався на балконі, то не встановлена
слідством особа, що знаходилась біля ОСОБА_1

, в цинічній та нецензурній формі крикнула йому, щоб він швидше йшов вниз і що він теж буде
ними побитий, як і його дружина.

Після
того ОСОБА_5 разом з дружиною десь о 17 год.
ЗО хв. вийшли з під'їзду на вулицю,
щоб з'ясувати мотиви непристойної поведінки ОСОБА_1 та невідомих
осіб. Коли ОСОБА_5 став вимагати пояснень та вибачень від ОСОБА_1 та невстановленої
слідством особи, то останні стали
наносити удари по різник частинах тіла ОСОБА_8. Один з них наносив удари руками
й ногами, а інший палкою, яку заздалегідь приготував для нанесення
тілесних ушкоджень.

У цей
момент ОСОБА_4 з рядом невстановлених слідством осіб теж підбігли до ОСОБА_5 і
приєднавшись таким чином до хуліганський дій ОСОБА_1 та невстановленої слідством особи, теж стали бити потерпілого ОСОБА_8, наносячи останньому удари по різних частинах
тіла руками, ногами, а також цеглинами, які вони попередньо десь підшукали з метою
нанесення ними тілесних ушкоджень.

При
цьому потерпіла ОСОБА_6 намагалась зупинити побиття свого чоловіка, однак спочатку невстановлена слідством особа
відштовхнула її та нанесла їй декілька ударів руками й гами по різних частинах
тіла, а в подальшому інша невстановлена
слідством особа нанесла їй удар кулаком руки в область, носа,
від чого вона впала головою об асфальт.

На
законні вимоги сторонніх громадян, які
стали очевидцями події, припинити
побиття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_7, ні
інші невстановлені слідством, що брали
участь у хуліганських діях, не
реагували. Коли на місце події прибіг директор кафе „Кадет" ОСОБА_9 , кому повідомила про побиття ОСОБА_5 групою
осіб гр. ОСОБА_10, то став відтягувати ОСОБА_1, ОСОБА_4 та іншик невстановлених слідством осіб
від потерпілого, однак ті не реагували
ні на вимогу ОСОБА_8 припинити
хуліганські дії, ні на його активні заходи
до припинення побиття ОСОБА_5, а
подовжували свої хуліганські дії, чинячи
йому опір, що, зокрема,
виразилось в застосуванні до нього фізичної сили, перешкоджанні законному застосуванню сили з
його боку.

Лише
після того, як хтось крикнув, що до місця події під'їзджає міліцейська
автомашина, то ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ряд інших невстановлених слідством
осіб, які брали участь в хуліганських
діях, припинили бити ОСОБА_8 та
розбіглися в різних напрямках.

В
результаті хуліганських дій ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ряду невстановлених слідством осіб потерпіла ОСОБА_6, отримала легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом доров'я у вигляді ушитої рани потиличної ділянки
справа, синця лівої орбітальної
області, забійних ран носа, слизової оболонки лівої щоки, саден долонної поверхні лівої кисті, перелому спинки і летаральної стінки носа
зліва з незначним зміщенням відламків, а
потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді ушитої рани лівої скроневої ділянки, садна чола справа, синців правої акулової області, обох ліктьових суглобів та обох передпліч по
задній поверхні, спини, травматичного набряку мяких тканин правої
щоки.

19
червня 2007 року державний обвинувач звернувся до суду з постановою про зміну
обвинувачення ОСОБА_4 з ч. 4 с
296 КК України на ч.2 ст. 296 КК України.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, як то
зазначено у ст. 67 КК України та
згідно ст. 326 КПК України, у якій йдеться, що коли під час наради при постановленні
вироку суд визнає необхідним з'ясувати будь-яку обставину, яка має значення для справи, то він,
не постановляючи вироку, своєю
постановою відновлює судове слідство в справі і в разі неможливості дослідження
цих обставин в суді - виносить ухвалу про направлення справи на додаткове
розслідування.

4.1 ст. 281 КПК України передбачено, що коли судовим слідством буде встановлено неповноту
або неправильність досудового слідства і ця неповнота або неправильність не
може бути усунута в судовому засіданні,
то суд може повернути справу на додаткове розслідування.

Згідно ст. 22 КПК України, прокурор,
слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Суд, прокурор,
слідчий і особа, яка провадить
дізнання, не вправі перекладати
обов'язок доказування на обвинуваченого.

ст. 64 КПК України
передбачені обставини, що підлягають
доказуванню при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в
суді:

1)
подія злочину (час,
місце, спосіб та інші обставини
вчинення злочину);

2)
винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви
злочину;

3)
обставини, що
впливають на ступінь тяжкості злочину, а
також обставини, що характеризують особу
обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують
покарання;

4)
характер і розмір шкоди,
завданої злочином, а також розмір
витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння.

У даному
випадку, в результаті допиту у суді
свідків, потерпілих та підсудних суд не
може чітко встановити спосіб, осіб які
нанесли тілесні ушкодження потерпілим та інші обставини вчинення злочину, а саме: хто саме і кого бив палкою, чи брав участь у бійці підсудній ОСОБА_4 чи
то розбороняв та намагався припинити бійку,
чи була палиця у ОСОБА_4 і взагалі чи була вона знаряддям злочину і чи
наносилися нею удари взагалі, яка участь
у бійці підсудного ОСОБА_1 чи він наносив такі удари потерпілим, які характерні для тілесних ушкоджень
нанесених потерпілим, встановити, по можливості інших учасників бійки, яких з показів свідків було набагато
більше, кваліфікація їх діянь та інших
обставин, що випливають з цього.

Покази
потерпілих, свідків та підсудних дані у
суді є суперечливими.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він знаходився у лежачому положенні, коли його били, а свідок ОСОБА_9 - що ОСОБА_5 наздогнав хлопця у дуфорті та
вдарив його у живіт.

Свідок
ОСОБА_9 пояснив, що за ним у кафе прибігла ОСОБА_11 і після
цього він, підбігаючи до місця
бійки, побачив як потерпіла ОСОБА_6
падає від удару, а свідок ОСОБА_12
стверджує, що за ОСОБА_9 вона побігла коли потерпіла ОСОБА_6 впала від
удару і більше не піднімалася з землі.

Сама ж
потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що після
удару вона втратила свідомість і прийшла до тями коли вже прибули працівники
міліції.

Свідок
ОСОБА_13 дала суду покази, що лежачу у крові ОСОБА_6 хлопці перестали
бити після того, як вона крикнула зі
свого балкону, після чого кривдники
повтікали а до потерпілої підійшов потерпілий ОСОБА_5 з якимось чоловіком, у руках якого була палиця.

Свідки
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали суду
покази, які не містять відомостей про
обставини самої бійки.

Покази
свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12, ОСОБА_13 ,
ОСОБА_17, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не
вказують на причетність до підсудних до спричинення потерпілим тілесних
ушкоджень, у тому числі
палицею/палицями, цеглинами та іншими
предметами.

Окрім
того, відсутній у справі речові докази -
палиця та цеглини, що були знаряддям
злочину і на яких можуть зберігатися сліди злочину і які можуть бути засобами
для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи
пом'якшення відповідальності ( ст. 97 КПК України).

Відповідно
до Постанова Пленуму ВСУ за №2 від 11.02.2005р. «Про практику застосування
судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» Повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з
мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове
слідство визнається неповним, якщо під
час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або
були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного
вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені
документи, речові та інші докази для
підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове
розслідування, коли необхідність
дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були
з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним
досудове слідство визнається в разі,
коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і
прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не
застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без
усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Відповідно
до ч. 1 ст. 281 КПК повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового
слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд
має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового
розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого,
свідків, виклику й допиту нових
свідків, проведення додаткових чи
повторних експертиз, витребування
документів, давання судових доручень у
порядку, передбаченому в ст.
315-1 КПК, вчинення інших
процесуальних дій, а також шляхом
поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників
процесу, направлення справи на додаткове
розслідування є неприпустимим. За
необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів
( ст. 280 КПК).

За
змістом статей 246 та 281 КПК повернення справи на додаткове розслідування зі
стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями учасників процесу, так і з ініціативи суду.

Підстави
для повернення справи на додаткове розслідування можуть виникнути на будь-якій
стадії судового розгляду: під час судового слідства чи судових дебатів, при зверненні підсудного до суду з останнім
словом, а також при постановленні
вироку. В останніх трьох випадках суд відновлює судове слідство і вирішує
питання, що виникло, вислухавши попередньо міркування сторін (
ст. 326 КПК).

Виходячи з
наведеного, керуючись ст.
281 КПК України, суд -

постановив:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 у
вчиненні злочину передбаченого ч.4
ст. 296 КК України та ОСОБА_4 у
вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України направити для проведення
додаткового розслідування.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції
до апеляційного суду.