Справа №480/646/15-к 05.08.2015 05.08.2015 05.08.2015

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000086

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2015 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.07.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у сумі 850 грн.,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить вирок скасувати, обвинуваченого ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням виправдати, а також повернути вилучені грошові кошти в сумі 6152 грн. та речі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджений:

- за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ?

частини майна, яке є його власністю;

-за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.

ОСОБА_6 за епізодом збуту наркотичних засобів від 24.02.2015 року ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України та за епізодом незаконного придбання та зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів однієї пластини пігулок димедролу в кількості 10 пігулок за ч.1 ст. 321 КК України виправдано.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, що пов`язані з проведенням судово-хімічних експертиз, в сумі 2255 грн. 92 коп.

Речові докази по справі: гроші в сумі 6152 грн, два DVD-програвачі, караоке плеєр, ТВ тюнер, фотоапарат, а також 14 мобільних телефонів постановлено конфіскувати на користь держави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини кримінального провадження, і що висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься рапорт працівника міліції від 26.01.2015 року в якому зазначено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено дані про збут наркотичних засобів ОСОБА_9 . Проте, як зазначає апелянт, відсутні посилання на джерело отримання оперативної інформації. Тому, з урахуванням того, що оперативні відомості отримані без вказівки на джерело, не можуть бути доказом, і не було підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності.

Зазначає, що в судовому засіданні сторона обвинувачення відмовилась від свідка ОСОБА_10 , який за матеріалами кримінального провадження здійснював оперативну закупку наркотичних засобів. В зв`язку із чим вважає необґрунтованим посилання суду на протоколи допиту ОСОБА_10 та будь-які документи з посиланням на показання ОСОБА_10 , і ці докази просить визнати неналежними і недопустимими.

Зазначає, що сторона обвинувачення обґрунтовує свої доводи лише показаннями свідка ОСОБА_11 , а інші докази збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 взагалі відсутні. Зокрема, посилається на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази наявності достатніх підстав для здійснення контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки. Також у них не міститься постанова прокурора про проведення негласної слідчої дії оперативної закупки. Оскільки оперативні закупки проводилися без винесення такої постанови, то здобуті докази в результаті їх проведення є недопустимими.

Також апелянт посилався на рішення Європейського суду з прав людини від 02.10.2012 року у справі «Веселов та інші проти Російської Федерації» про те, що обвинувачення особи лише на підставі отриманих в результаті оперативної закупки доказів є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам сторони захисту стосовно тієї обставини, що при здійсненні оперативної закупки 24.02.2015 року ОСОБА_11 розголошено таємницю негласної слідчої дії, що слідує з відеозапису проведення негласної слідчої дії, який містить переривання та спілкування закупника з іншими особами, і, на його думку, ОСОБА_12 міг підмінити придбаний пакет на інший з наркотичною речовиною.

Як вказує апелянт, судом не надано оцінки доводам сторони захисту про те, що особи, які проводили оперативну закупку 24.02.2015 року з 15 год. до 20 год. та складали протокол про результати контролю за вчинення злочину, з 17 год. 10 хв. до 19 год. 30 хв. проводили обшук в помешканні обвинуваченого, що ставить під сумнів достовірність протоколу обшуку та протоколу про результати контролю за вчиненням злочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок залишити без змін. Посилається на те, що слідчі та розшукові дії проведено відповідно до вимог КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», наказу МВС № 011 від 29.12.2008 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення оперативно-технічних заходів під час оперативно-розшукової діяльності».

Встановлені судом першої інстанції обставини.
12.02.2015 року о 09:40 ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у коридорі своєї квартири отримав від ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними) грошові кошти в сумі 150 грн. в якості оплати за наркотичний засіб.

Після чого з приміщення однієї з кімнат ОСОБА_6 приніс заздалегідь приготовлений паперовий згорток, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 3,607 г, який збув ОСОБА_10

24.02.2015 року о 16:40 ОСОБА_6 за місцем свого проживання отримав від ОСОБА_11 (особи зі зміненими анкетними даними) грошові кошти в сумі 150 грн. в якості оплати за наркотичний засіб. Після чого з приміщення однієї з кімнат приніс заздалегідь приготовлений паперовий згорток, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 2,242 г, який збув ОСОБА_11

24.02.2015 року в період часу з 17:10 до 19:30, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції виявлено 96 паперових згортків з канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, загальною вагою 311,939 г.

24.02.2015 року о 20:15 у ОСОБА_6 при особистому обшуку в кишені брюк виявлено два фрагменти полімерних трубок з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,0276 г, яку ОСОБА_6 зберігав для особистого вживання.

24.02.2015 року в період часу з 17:10 до 19:30 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 працівники міліції виявили скляну банку об`ємом 1 літр з речовиною рослинного походження, в якій знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 218,375 г, який він зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

ОСОБА_6 визнаний судом винним:

- за ч.2 ст. 307 КК України у незаконному зберіганні та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно;

- за ч.2 ст. 309 КК України у незаконному зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно, а також вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 також обвинувачується у тому, що 24.02.2015 року за місцем свого мешкання отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 39 грн, пішов до приміщення однієї з кімнат квартири, де взяв заздалегідь приготований паперовий згорток, в якому знаходився наркотичний засіб канабіс, в кількості близько 5 г, який збув ОСОБА_8 .

Виправдовуючи ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України за цим епізодом обвинувачення, суд зазначив, що придбана ОСОБА_8 у ОСОБА_6 речовина не була предметом експертного дослідження, а тому стверджувати, що ОСОБА_6 збув саме наркотичний засіб канабіс не можна.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в невстановлений в ході досудового розслідування час, в невстановленому місці, він придбав без спеціального на те дозволу сильнодіючий лікарський засіб димедрол - одну пластину в кількості 10 шт., масою 0,492 г., які ОСОБА_6 зберігав за місцем свого мешкання, без спеціального на те дозволу, з метою подальшого збуту. 24.02.2015 року в період часу з 17:10 до 19:30 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 зазначені пігулки були виявлені працівниками міліції.

Виправдовуючи ОСОБА_6 за ч.1 ст. 321 КК України (за даним епізодом обвинувачення), суд зазначив, що органом державного обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували мету збуту димедролу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, який уточнив вимоги та просив закрити кримінальне провадження, прокурора, який просив залишити вирок без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши додаткові докази, надані прокурором до заперечень, про які стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду в частині виправдання ОСОБА_6 за епізодом збуту наркотичних засобів від 24.02.2015 року ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України та за епізодом незаконного придбання та зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів (димедролу), за ч.1 ст. 321 КК України не оспорюються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені дослідженими судом доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку. Доводи захисника про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження його вини, позбавлені підстав з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року (зі змінами), для одержання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, може бути проведена оперативна закупка операція щодо придбання наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів.

Саме таке проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_6 здійснено з дотриманням вимог п. 2 ч. 1 ст. 271 КПК України, який передбачає, що контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадку наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий або особливо тяжкий злочин, який проводиться у формі контрольованої та оперативної закупки.

Згідно матеріалам кримінального провадження, відносно ОСОБА_6 проводилися негласні слідчі дії з дотриманням вимог ст. ст. 246-257, 258, 260, 264, 265 КПК України, які проведені на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду Миколаївської області від 24.12.2014 року та від 29.01.2015 року, за результатами яких складені протоколи від 21.01.2015 року та 23.03.2015 року про результати проведення оперативно-розшукових заходів (т.1, а.п. 124, 166).

Доводи захисника про безпідставність проведення оперативно-розшукової діяльності відносно обвинуваченого ОСОБА_6 через відсутність в матеріалах кримінального провадження посилань на джерело отримання оперативної інформації, не є слушними, оскільки ця інформація розголошенню не підлягає.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження є достатні дані про обгрунтованність внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 даних про протиправну діяльність ОСОБА_6 , анкетні дані якого, як зазначено прокурором, на початку досудового розслідування були змінені на ОСОБА_9 , і приводом для внесення цих відомостей був рапорт працівника міліції від 26.01.2015 року про збут ОСОБА_9 наркотичних засобів (т.1, а.п. 122,123).

В подальшому, під час досудового розслідування, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено зміни щодо анкетних даних і зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_6 , про що свідчать витяги з ЄРДР (т2, а.п. 82-86).

До заперечень до апеляційної скарги стороною обвинувачення надані постанови прокурора від 27.01.2015 року та від 20.02.2015 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, які досліджені при апеляційному розгляді кримінального провадження, що позбавляє доводи апелянта про відсутність цих постанов та про незаконність проведення оперативної закупки (т.2, а.п.181-182, 183-184).

Як слідує зі змісту цих постанов, прокурором доручено слідчому проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_6 .

При апеляційному розгляді встановлено, що причиною ненадання цих постанов під час судового розгляду є те, що постанови мали гриф: «секретно», який знятий після ухвалення судового рішення, а тому їх ненадання не ставить під сумність законність проведення оперативних закупок, про що вказує апелянт.

Проведення оперативних закупок оформлено протоколами огляду покупців під вигаданими анкетними даними: за протоколом від 12.02.2015 року - покупця « ОСОБА_10 », а за протоколом від 24.02.2015 року покупця « ОСОБА_11 », а також протоколами помітки ідентифікаційних засобів, які складені під час проведення негласних слідчих дій з дотриманням вимог ч.7 ст. 223, ст. 104 КПК України (т.1, а.п. 127-128, 129, 160-161, 163).

Фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій проведена з дотриманням правил фіксації кримінального провадження, за результатами якої складені протоколи про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (т.1, а.п. 150-151, 164-165).

Перебіг подій у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки здійснений з фіксуванням за допомогою технічних засобів, про що свідчать дані аудіо-,відеозапису, приєднані до матеріалів кримінального провадження,які досліджені судом першої інстанції.

Ці дані достовірно підтверджують встановлені судом обставини про збут наркотичних засобів ОСОБА_6 , і виключають будь-яку фальсифікацію даних за результатами проведення оперативно-розшукових заходів, на що вказував захисник при апеляційному розгляді.

Зокрема, за епізодом від 12.02.2015 року вина ОСОБА_6 підтверджуються даними протоколів за результатами проведення оперативно-розшукових заходів; протоколу помітки ідентифікаційних засобів, протоколу огляду покупця ОСОБА_10 , протоколу за результатами проведення оперативної закупки, даними відеозапису проведення оперативної закупки, з яких слідує, що 12.02.2015 року працівники міліції здійснили помітку грошових коштів в сумі 150 грн. з метою проведення оперативної закупки наркотичного засобу, видали гроші ОСОБА_10 , який надав згоду на участь у проведенні оперативної закупки. ОСОБА_10 прибув до місця проживання ОСОБА_6 , передав останньому гроші. Отримавши гроші від ОСОБА_10 , ОСОБА_6 зайшов в іншу кімнату, звідки виніс паперовий згорток та передав його ОСОБА_10 , який останній видав працівникам міліції (т.1,а.п.127-129, 150-151).

Згідно висновку експертизи, видана ОСОБА_10 у паперовому згортку речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 3,607 г (т.1,а.п.155-159).

Є вигаданими доводи апелянта про те, що в ході судового розгляду сторона обвинувачення відмовилась від свідка ОСОБА_10 , оскільки прокурор відмовився не від свідка, а лише не наполягав на його допиті з тих підстав, що ОСОБА_10 до суду не з`явився, а забезпечити його допит в порядку п.2 ч.1 ст.336 КПК України не представилось можливим (т.1, а.п. 148).

Будь-які протоколи допиту свідка ОСОБА_10 суду не надавались, до матеріалів справи в суді не долучались, суд на них не посилався, а тому відсутні підстави визнавати ці докази, які судом не досліджувалися, недопустимими та неналежними, про що просить апелянт.

Хоча в судовому засіданні не допитаний свідок ОСОБА_10 , але ж наявні докази у кримінальному провадженні на підтвердження проведення оперативної закупки та досліджений судом відеозапис беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні 12.02.2015 року збуту наркотичного засобу особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_13 .

За епізодом від 24.02.2015 року вина ОСОБА_6 підтверджуються даними протоколу за результатами проведення оперативно-розшукових заходів, даними протоколів помітки ідентифікаційних засобів та огляду покупця ОСОБА_11 , протоколу за результатами проведення оперативної закупки, протоколів огляду ОСОБА_6 , його затримання та проведення обшуку за місцем його проживання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що надав згоду на участь у проведенні оперативних закупок наркотичного засобу у ОСОБА_6 , пояснив, що отримав від працівників міліції помічені гроші, на які за місцем проживання ОСОБА_6 придбав у обвинуваченого наркотичний засіб. При цьому була присутня матір ОСОБА_6 , яка принесла пакунок з наркотичним засобом з іншої кімнати.

Згідно висновку експертизи, видана ОСОБА_11 речовина рослинного походження в паперовому згортку, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, масою (в перерахунку на висушену речовину) 2,242 г (т.2, а.п.14-19).

Показання свідка ОСОБА_11 повністю узгоджуються з даними відеозапису, здійсненого при проведенні оперативної закупки, який досліджений судом.

Посилання апелянта на розголошення свідком ОСОБА_12 таємниці негласної слідчої дії під час її проведення не відповідає дійсності, оскільки як слідує з відеозапису, разом зі свідком ОСОБА_11 до квартири дійсно підійшла і інша особа, яку ОСОБА_11 зустрів при вході до підїзду випадково, тобто така зустріч з іншою особою була не передбаченою. Крім того, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в його присутності інша особа теж придбала у ОСОБА_6 наркотичний засіб, що теж зафіксовано за допомогою відеозапису.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 за цим епізодом доведена наступними доказами, дослідженими судом першої інстанції, які повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які суду пояснили, що 24.02.2015 року вони були присутні в якості понятих під час проведення обшуку у ОСОБА_6 , при цьому у обвинуваченого та його матері при просвічуванні світилися руки. В ході проведення обшуку в кімнатах виявлено розфасовані згортки та літрову банку з коноплею, гроші та телефони;

- даними протоколу обшуку від 24.02.2015 року (т.1, а.п.131-139), відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_6 працівники міліції виявили та вилучили: - 96 паперових згортків з речовиною рослинного походження, яка за висновком експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 311,939 г (т.2, а.п. 40-51);

- скляну банку об`ємом 1 літр, яка була наповнена речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка, згідно висновку експертизи, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 218,375 г (т.2, а.п. 26-30); а також вилучена пластина пігулок в кількості 10 шт., грошові кошти в сумі 6152 грн.; ДВД- плеєри, фотоапарат та мобільні телефони;

- даними протоколу затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України від 24.02.2015 року, відповідно до якого під час особистого обшуку в кишені його брюк виявлено два фрагменти полімерних трубок з порошкоподібною речовиною білого кольору, які містили психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,0276 г (т.2, а.п.59-63).

Доводи апелянта про можливу підміну ОСОБА_11 наркотичного засобу, який він видав у паперовому згортку, є голослівними, та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , які надані суду, про те, що він видав працівникам міліції придбаний ним наркотичний засіб у ОСОБА_6 . Крім того, ці доводи спростовуються даними відеозапису, з якого слідує, що наркотичний засіб ОСОБА_6 передав у паперовому згортку, який виданий і ОСОБА_11 , а також даними протоколу обшуку за місцем проживання обвинуваченого, при якому у нього вилучений наркотичних засіб того ж виду канабіс, і спосіб пакування теж аналогічний у паперових згортках.

Отже, висновки суду ґрунтуються не лише на даних оперативної закупки, а й на інших доказах, які наведені у вироку, а саме: показаннях свідків та даних протоколів обшуку та особистого огляду ОСОБА_6 . Тому доводи апелянта в цій частині теж не знайшли підтвердження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 (мати обвинуваченого), хоча і пояснила, що в її присутності ОСОБА_6 ні с ким не спілкувався з приводу збуту наркотичного засобу, але її показання спростовуються даними відеозапису, здійсненого 24.02.2015 року при проведенні оперативної закупки, з якого слідує, що саме в її присутності ОСОБА_6 збув наркотичний засіб, який саме вона винесла за проханням сина з іншої кімнати та передала ОСОБА_17 .

Є безпідставними посилання апелянта на допущені у даному кримінальному провадженні порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 02.10.2012 року у справі «Веселов та інші проти Російської Федерації».

У зазначеному рішенні констатовано порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з визнанням заявників винними у вчиненні злочинів, котрі були спровоковані.

В той же час, як вірно зазначив суд у вироку, доводи сторони захисту про провокування ОСОБА_6 на вчинення злочину не знайшли підтвердження. Як свідчать матеріали кримінального провадження, оперативна закупка наркотичних засобів була проведена з дотриманням вимог закону та не становила провокації з боку працівників міліції.

Судом встановлено, що ані працівники міліції, ані покупці не чинили ніякого тиску на обвинуваченого з метою змусити останнього збути наркотичні засоби в ході контрольної закупки, що підтверджується даними відеозапису зустрічей обвинуваченого ОСОБА_6 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під час яких обвинувачений ОСОБА_6 без усяких умовлянь збув наркотичний засіб, який у нього був заздалегідь приготовлений, та який він у паперових згортках виносив з іншої кімнати.

При цьому, як свідчать дані обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , у нього вилучена значна кількість паперових згортків з наркотичними засобами 96 пакунків, а, отже, значна кількість пакунків, спосіб їх пакування, та обставина, що вони були вже заздалегідь виготовлені, свідчить про умисел ОСОБА_6 саме на збут наркотичних засобів.

Як свідчать досліджені судом матеріали кримінального провадження, як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_11 видали придбаний ними у ОСОБА_6 наркотичний засіб у паперових згортках, а при обшуку у обвинуваченого вилучено 96 аналогічних паперових згортків з наркотичним засобом. Отже, це свідчить про збут ОСОБА_6 наркотичних засобів, які у згортках у нього були заздалегідь приготовлені з метою збуту, і які, як свідчать дані відеозапису, він виносив з іншої кімнати при збуті їх 12.02.2015 року ОСОБА_10 та 24.02.2015 року ОСОБА_11 .

Тому твердження апелянта про провокацію на збут наркотичних засобів не є слушними, та відсутні підстави вважати про порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відносно обвинуваченого.

З наведених захисником мотивів немає підстав вважати сумнівними дані протоколу обшуку (т.1, а.п. 131-139) та протоколу про результат контролю за вчиненням злочину (т.1, а.п. 164-165), оскільки протокол обшуку складений 24.02.2015 року у період часу з 17:10 до 19:30 ст. слідчим ОСОБА_18 , а протокол про результати контролю за вчиненням злочину в той же день в період часу з 15:00 до 20:00 іншим працівником міліції ст. о/у СБНОН ОСОБА_19 .

Таким чином, дослідивши вище наведені докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, в мінімальних межах санкцій ст. ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, даних про особу винного, який має ряд тяжких захворювань.
Апелянт просить повернути обвинуваченому гроші та речі, вилучені при проведенні обшуку, але ж наводить жодних мотивів, з яких підстав. При апеляційному розгляді апелянт уточнив свої вимоги та пояснив, що грошові кошти та речі підлягають поверненню у зв`язку із необхідністю закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 .

Між тим, судом прийнято вірне рішення, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для їх повернення ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 411, 413, 414, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: