АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/347/15 Справа № 708/774/15-к Категорія: ст.176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чигиринського району ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці,

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 11 липня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на ставку в с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, умисно наніс 8 ударів дерев`яним предметом, а саме веслом в область голови ОСОБА_10 , чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження.

За даним фактом 12.07.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Перший заступник начальника райвідділу - начальника СВ Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим з прокурором Чигиринського району ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області дане клопотання фактично задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці. На ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки прибувати до слідчого СВ Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області за першою вимогою та цілодобово не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Застосування саме такого запобіжного заходу судом вмотивовано тим, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що давали б підстави для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, його характеризуючих даних, зокрема того, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, де зареєстрований офіційно, сім`ю, позитивні характеристики, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до останнього саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово є достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування даної ухвали слідчого судді через невідповідність його висновків фактичним обставинам кримінального провадження та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Не заперечуючи встановлених судом обставин щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, апелянт зазначає, що наявність позитивних характеристик підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують та не гарантують того, що він не може ухилитися від слідства та суду, неправомірно впливати на свідків в провадженні, потерпілу, іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність. Зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи в стані алкогольного сп`яніння, вину у вчиненні якого не визнає, а тому, на думку прокурора, доцільно застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення в повному обсязі апеляційних вимог процесуального прокурора щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думки підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора як безпідставної, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України, найбільш суворим запобіжним заходом, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України - є тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею виконані в повному обсязі та обґрунтовано задоволено частково клопотання першого заступника начальника райвідділу - начальника СВ Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано щодо останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, однак відмовляючи у застосуванні такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в ухвалі зазначив, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим та винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши думку учасників судового провадження встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що на момент розгляду клопотання суд прийняв обґрунтоване рішення про необхідність його часткового задоволення, оскільки слідчий та прокурор довів лише наявність обставин, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК, але не обґрунтував наявність обставини, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення та не визнання винуватості, не можуть бути самостійними підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, зокрема суспільна небезпечність вчиненого правопорушення, обставини його вчинення та невизнання ОСОБА_6 винуватості, в сукупності з іншими, були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого і, на виконання вимог процесуального закону, не могли бути підставами для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому не можуть і на даний час бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Тому, доводи прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на його думку, більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , є непереконливими і колегією суддів до уваги не приймаються.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , прийшов до вірного висновку, щодо застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку є недоречним і може не запобігти спробам підозрюваного впливати на свідків та потерпілу в кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.177,178,181,193,194,407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року, якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком на 2 місяці, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чигиринського району ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :