Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Коробова О.К., Матюхи Ю.В.

з участю прокурора Ткачук О.В.

потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3

виправданого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при секретарі Міщук Л.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Войтюка А.М., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненької області від 25 травня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_4, який народився 13 квітня 1960

року в м.Харкові, громадянин України, з середньою спеціальною

освітою, одружений, приватний підприємець, проживаючого по

АДРЕСА_1, раніше не

судимий,

виправданий за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України (далі КК).

Цивільний позов ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди залишено без задоволення.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконання ухвали Дубенського міськрайонного суду від 2.10.2009 року, що набрала законної сили і якою ОСОБА_4 заборонено проводити будівельні роботи на земельній ділянці по вул.Нечая, 9 в м.Дубно Рівненської області.

Згідно обвинувачення ОСОБА_4, будучи ознайомленим із зазначеною ухвалою суду, діючи умисно, з 30 липня 2010 року розпочав будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_2 і будівництво стін гаража на цій же земельній ділянці.

Також, як зазначено в обвинуваченні, ОСОБА_4

- станом на 6 серпня 2010 року збудував фундамент під добудову,

- станом на 3 вересня 2010 року провів кладку огороджувальних конструкцій та збудував двоє стін гаража, а в подальшому провів будівництво двоповерхової добудови, в якій облаштував заливку підлоги і стелі, змурував внутрішні приміщення і виконав інші будівельні роботи, а також збудував сарай.

В апеляції прокурор просить скасувати цей вирок та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.382 КК і призначити покарання у виді штрафу у сумі вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому посилається, що оскаржений вирок є незаконним із-за однобічності і неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону. Також посилається на те, що суд не дослідив ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2010 року.

Потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у свої апеляції (з урахуванням змін) просять скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд. При цьому доводять, що вирок не містить належної оцінки всіх доказів по справі, оскільки їх не досліджено і судом дано оцінку лише процесуального документа, постановленого в порядку цивільного судочинства. Вважають, що розгляд справи в апеляційному порядку буде ускладнений у звязку з віддаленістю осіб по справі від постійного місця проживання.

Прокурор Ткачук Р.В., підтримавши апеляцію прокурора, просила скасувати вирок та повернути справу на додаткове розслідування.

Потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та їхній представник ОСОБА_3 підтримали свою і прокурора апеляції та просили скасувати вирок і постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК, призначити покарання, яке передбачене за цей злочин, а також задовольнити цивільний позов.

Виправданий ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 просили залишити вирок без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, потерпілих і їхнього представника, виправданого та його захисника, провівши часткове судове слідство, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.367, 369 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК) підставами для скасування вироку є невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи (коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні).

Як правильно зазначено в апеляції прокурора, ухвала апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2010 року, на яку послався у своєму рішенні суд першої інстанції, у ході судового слідства не була ним досліджена (т.2 а.с.166-196).

Згідно Особливої частини КК злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 віднесений до злочинів проти правосуддя (розділ ХVІІІ КК).

Потерпілими по справі визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.122, 128). Згідно ст.49 КПК потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, проте слідчий не зазначив яку ж саме шкоду заподіяно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Не містять цього і постанова про притягнення як

обвинуваченого та резолютивна частина обвинувального висновку (т.1 а.с.116, 260). Слідству слід було визначити чи випливає факт заподіяння моральної, фізичної, майнової шкоди та якого розміру з інкримінованих ОСОБА_4 дій.

Відповідно до п.4 ст.64 КПК характер і розмір шкоди, завданої злочином, підлягає доказуванню при провадженні досудового слідства і розгляді справи в суді, а тому у випадку визнання ОСОБА_2 потерпілими і цивільними позивачами слід зясувати, які докази доводять характер і розмір заподіяної шкоди.

Місцевий суд залишив зазначені порушення вимог кримінально-процесуального законодавства без уваги, не давши належної правової оцінки.

Досудовим слідством не встановлено чи є обставини, які відповідно до діючого законодавства служать підставами для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності (з огляду на твердження підсудного про наявність крайньої необхідності тощо).

Слід також дати оцінку законності прийнятого рішення про забезпечення позову з огляду на ухвалу апеляційного суду від 28 грудня 2010 року, якою констатовано, що суд не мав підстав для розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Призначивши справу до судового розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обвинувачення сформульовано не конкретно, без зазначення коли саме ОСОБА_4 був ознайомлений з ухвалою Дубенського районного суду від 2 жовтня 2009 року (т.1 а.с. 114-115, 260).

Суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом - розяснив Пленум Верховного Суду України у ч.2 п.10 постанови Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинствівід 24 жовтня 2003 року № 8. Вказана неповнота та неконкретність, відповідно до п.3 ч.2 ст.370 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно вимог ст.374 КПК та розяснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, відповідно до вказаної норми апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування лише у випадках, коли під час дізнання чи досудового слідства були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключають можливість постановлення вироку.

За таких обставин рішення суду про виправдання ОСОБА_4 є передчасним і тому вирок підлягає скасуванню, а справа поверненню на додаткове розслідування.

При додатковому розслідуванні слід ретельно зясувати які саме дії, передбачені диспозицією ст.382 КК вчинив ОСОБА_4 після 3 серпня 2010 року, тобто після вступу в дію Закону України від 7.07.2010 р. №2453-VI та усунути зазначені недоліки і, в залежності від добутих доказів, вирішити питання про закриття справи чи її направлення до суду зі складеним у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону обвинувальним висновком.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія

суддів,

у х в а л и л а :

Апеляції прокурора і потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненької області від 25 травня 2011 року стосовно ОСОБА_4 скасувати, справу повернути

Дубенському міжрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування.

С у д д і

С.В.ОСОБА_6ОСОБА_7Матюха

Згідно оригіналу

ОСОБА_8ОСОБА_6