У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 (з можливістю їх вилучити),-

ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо підробки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документів, що стали підставою для отримання права власності на терасу, розташовану за адресою АДРЕСА_2 . 07 травня 2014 року по даному факту СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженні №00000970, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання, в ході проведення досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що у 2010 році він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_3 . В подальшому, ними було проведено переобладнання приміщення квартири з жилого призначення у комерційне, де і на даний час функціонує кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Підприємницька діяльність здійснюється на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, дозволу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Кафе розпочало свою роботу приблизно на початку травня місяця 2011 року. Напроти кафе, де ОСОБА_7 та його дружина здійснюють підприємницьку діяльність був розташований земляний насип обгороджений із однієї сторони каменями. Тоді, вони вирішили побудувати терасу на вказаному вище місці. Приблизно навесні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до забудовника, ОСОБА_8 , з метою укладення договору на проведення будівельних робіт по влаштуванню тераси у дворі будинку АДРЕСА_2 , що у подальшому і було зроблено. Приблизно в кінці травня 2011 року, ОСОБА_8 та його працівниками було проведено всі необхідні роботи та збудовано терасу, яка була розташована праворуч від входу арку, напроти вхідних дверей у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Тераса була побудована таким чином, що на неї необхідно було заходити через збудовані східці. По завершенню робіт, ОСОБА_8 було складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, кошторис проведених будівельних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, які були підписані ОСОБА_7 , як замовником та ОСОБА_8 , як генпідрядником. Загальна вартість виконаних робіт склала 26 273 гривень. В подальшому, між ОСОБА_6 та Управлінням майном міста в особі начальника управління було укладено договір оренди земельної ділянки №856 від 06.09.2011 року, згідно якого вона взяла в оренду землю під збудованою терасою. Разом з цим, ОСОБА_4 отримав в КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » технічну документацію паспорт літньої тераси, складено план-схему, де відображено місце розташування самого кафе та збудованої нами тераси. Кожен рік, ОСОБА_6 продовжувала строк дії договору оренди земельної ділянки. 08 квітня 2014 року, незважаючи на наявний у договір оренди земельної ділянки під терасою, яку вони побудували з дружиною та дозволів на здійснення підприємницької діяльності, невідомі особи прийшли у двір, показали декларацію про початок будівельних робіт і розпочали розбирати терасу. Розібравши терасу, будівельники загородили територію та почали проводити будівельні роботи. Далі ОСОБА_4 стало відомо, що збудовану терасу було приватизовано громадянкою ОСОБА_5 . Приватизація відбулась шляхом подання ОСОБА_5 позовної заяви про визнання за нею права власності на нібито самовільно збудовану терасу. В подальшому, як стало відомо, на протязі 4-х місяців, вказана тераса була продана ОСОБА_9 , а 4 грудня 2012 року дана тераса була продана ОСОБА_10 . Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в липні 2012 року, коли тераса ОСОБА_4 вже функціонувала, ОСОБА_5 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 , із заявою про те, що нею здійснено самочинне будівництво тераси за адресою АДРЕСА_2 . Після чого, на підставі складеного протоколу про притягнення її за самовільне будівництво тераси за адресою АДРЕСА_2 та припису інспекції ІНФОРМАЦІЯ_7 №107 від 18 січня 2012 року, виготовила технічний паспорт на вказану терасу від 03 липня 2012 року.У подальшому, у 2012 році ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на самовільно збудовану терасу, площею 33,4 кв.м, що розташована в АДРЕСА_2 , повідомивши в ній завідомо неправдиву інформацію про те, що вона являється мешканкою вказаного вище будинку та подала документ в якому було зазначено згоду мешканців квартир на проведення будівельних робіт і влаштування тераси. В подальшому, на підставі поданих, завідомо підроблених документів, суд по матеріалах цивільної справи № 712/13884/12 визнав право власності на збудовану терасу за гр. ОСОБА_5 . Згідно довідки з ІНФОРМАЦІЯ_8 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в АДРЕСА_4 . Згідно відповіді з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з ІНФОРМАЦІЯ_10 по теперішній час не була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 . Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 серпня 2012 року у справі № 712/13884/12, суд визнав за ОСОБА_5 , 1949 року народження право власності на самочинно збудовану терасу площею 33,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Так, в ході здійснення досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме до документів, на підставі яких було складено припис № 107 від 18.01.2012 року, постанову та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 96 КУпАП вчинене ОСОБА_5 (заяви, клопотання, повідомлення осіб, щодо здійснення перевірки та встановлення факту самочинного будівництва тераси за адресою АДРЕСА_2 ), які можуть мати значення речового доказу по справі та є необхідними для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи. Крім цього, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що згідно ухвали суду Ужгородського міськрайоного суду від 20.06.2014 року по справі 308/5848/14-ц, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , заборонено ОСОБА_10 вчиняти будь-які види робіт на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 . Однак, згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2014 року, серії НАВ 895360, ОСОБА_10 здійснив продаж 1/3 торгово-житлової будівлі, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 . В даному договору також зазначено, що загальна площа будівлі становить 100,3 кв. м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 . Таким чиномо є підстави вважати, що будівельні роботи за адресою АДРЕСА_2 проводились всупереч ухвали суду Ужгородського міськрайоного суду від 20.06.2014 року по справі 308/5848/14-ц. Враховуючи вищевказане, в ході здійснення досудового розслідування також виникла необхідність у доступі до оригіналів документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме до декларації про готовність об`єкта до експлуатації та заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за адресою АДРЕСА_2 , які можуть мати значення речового доказу по справі, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила суд задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений.

Клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей мотивоване тим, що в ході здійснення досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів документів, зазначених в клопотанні, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , які можуть мати значення речового доказу по справі та є необхідними для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, беручи до уваги, що в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів документів, зазначених в клопотанні, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , які можуть мати значення речового доказу по справі та є необхідними для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати особі кримінального провадження слідчому СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області підполковнику міліції ОСОБА_13 дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 (з можливістю їх вилучити), а саме до:

1. документів, на підставі яких було складено припис № 107 від 18.01.2012 року, постанову та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 96 КУпАП вчинене ОСОБА_5 (заяви, клопотання, повідомлення осіб, щодо здійснення перевірки та встановлення факту самочинного будівництва тераси за адресою АДРЕСА_2 );

2. декларації про готовність об`єкта до експлуатації та заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1