Справа№751/6006/15-к
Провадження №1-кп/751/199/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городня Чернігівської області, громадянки України, освіта вища, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором ПП « «РІКО Капітал»,
у вчинені злочину, передбаченого ст. 212 ч. 2 КК України, -
сторона обвинувачення прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
При цьому, фактично контроль якості продуктів харчування у вказаних навчальних закладах проводили їх службові особи, бракеражні комісії, працівники санепідемстанцій, кухарі харчоблоків шкіл, які офіційно працевлаштовані на ТОВ «ГРК «РІКО», а викладку товару на полиці магазинів мережі «Велика кишеня» здійснювали безпосередньо працівники вказаних магазинів, а не працівники ТОВ «Лантіком», ТОВ «Фай-Торг» та ТОВ «Лінк-Груп», про що достовірно знала директор ПП «ТВК «РІКО» ОСОБА_4 .
Своїми умисними діями, які проявились в умисному ухиленні від сплати податку на додану вартість у розмірі 1 148 215 грн. та податку на прибуток підприємства у розмірі 1 090 804 грн., а всього податків у сумі
2 239 019 грн., яка більше, ніж в 3000 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а тому є великим розміром, вчиненим службовою особою підприємства (директором ПП «ТВК«РІКО»), ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст. 212 ч. 2 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що у 2013 році вона працювала директором ПП «ТВК«РІКО», укладала договори з контрагентами, підписувала ці договори, підписувала акти, які вони надавали. Ці послуги не були надані цими підприємствами, вони сформували податковий кредит безпідставно. Для складання податної звітності вони користувались послугами аутсорсингової компанії, але вона перевіряла та підписувала податкову звітність. Власниками ПП «ТВК«РІКО» були вона та співвласник ОСОБА_7 . ОСОБА_7 не був обізнаний про сплату податків. Гроші, які не сплачували до бюджету, витрачались на закупівлю товару, вкладені у товарні залишки. Засновками підприємства та його працівниками ці гроші не присвоювались. Підприємство займалось виробництвом та реалізацією одноразового посуду у роздрібній мережі по території України. Зараз підприємство у стані ліквідації Вона продала свою частку іншому власнику, причину ліквідації підприємства не знає. Підприємство було прибуткове, з травня чи квітня 2015 року вона не працює. На підприємстві були арештовані основні фонди та рахунки, що залишалось на рахунках, їй невідомо. Заборгованість була стягнута судовими рішеннями, є рішення адміністративних судів. Аутсорсинговій компанії РІКО надавались всі первинні бухгалтерські документи, приходні накладні, акти надання послуг, податкові накладні, їй не було відомо про фіктивність контрагентів, ними надавались документи, які вони провали у своєму обліку, але ці послуги не були надані. Способом ухилення від сплати податків є безпідставно сформований податковий кредит, що мало місце протягом кількох місяців 2013 року. Цивільний позов не визнає у зв`язку з тим, що згідно ЦК відповідальність за несплату податків несе підприємство, на нього вже накладені арешти.
Представник цивільного позивача ОСОБА_8 позов прокурора підтримала та додатково пояснила, що дійсно з даного підприємства стягувалась заборгованість за податками. Стягувалась саме ця сума заборгованості.
Представник цивільного позивача ОСОБА_9 надала суду копії судових рішень про стягнення з ПП ТОВ «РІКО» податкової заборгованості, у тому числі з ПДВ 2250985,21 грн., з податку на прибуток 1714496,04 грн.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, судом не досліджувались.
Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання нею своєї вини, щире каяття, наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
При вирішенні питання про міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає, що мета її виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при призначенні покарання у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири) грн. - 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшло клопотання про застосування п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» і звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості та має малолітню доньку ОСОБА_10 , 2011 року народження.
Згідно зі свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 дійсно є матір`ю неповнолітньої дитини, не позбавленою батьківських прав. У зв`язку з цим підпадає під дію ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2014 році» та підлягає звільненню від кримінального покарання, оскільки вчинила злочин невеликої тяжкості та до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».
Прокурором заявлений цивільний позов в інтересах держави в особі ДПІ в м. Чернігові про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 2 239 019 грн.
ОСОБА_4 позов не визнала, посилаючись на те, що сума позову визначена правильно, однак відповідальність за сплату податків у даному випадку несе підприємство, а не вона, як фізична особа.
Представники цивільного позивача позов підтримали.
Дослідивши надані докази в частині цивільного позову, з урахуванням позицій представників цивільного позивача, сторони обвинувачення та захисту, суд прийшов до висновку, що цивільний позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.
Згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суд від 15 квітня 2015, яке набрало законної сили, з ПП ТОВ «РІКО» стягнений податковий борг: з податку на додану вартість в розмірі 2250985,21 грн., з податку на прибуток 1714496,04 грн. На підставі судового рішення видані виконавчі листи.
У рамках кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 не має у власності об`єктів нерухомого майна чи автомобілів, арешт накладений на автомобілі ПП ТВК «РІКО», однак суду не надано відомостей, що на день розгляду справи судом ОСОБА_4 є власником цього підприємства, і , відповідно, арештованого майна.
Стягнення з ОСОБА_4 податкової заборгованості у розмірі 2 239 019 грн. у позовній заяві не вмотивоване, доводи цивільного відповідача про пред`явлення цивільного позову до неналежного відповідача у судовому засіданні не спростовані.
Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири) грн. на користь держави з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на два роки.
На підставі ст..1 п. в Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного та додаткового покарання .
В задоволенні цивільного позову прокуратури Чернігівської області відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1