Справа № 1-362 2007 рік
ВИРОК

Іменем України

27 лютого 2007
року Івано-Франківський
міський суд

в
складі: головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретаря Нагірної М.Б.,

прокурора Костіва Р.Я.,

захисників ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, студента
заочної форми навчання Прикарпатського національного університету ім.
В.Стефаника, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, несудимого, та

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Яремча Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_2,
неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1. та ОСОБА_2
вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб.

Злочин вчинено
за наступних обставин.

Так, 01.11.2006 року, приблизно о 05.00 год., ОСОБА_1., який
перебував в стані алкогольного сп'яніння, у групі з ОСОБА_2., знаходячись в
громадському місці - в другому вагоні приміського поїзда № 6446, сполученням
«Ворохта -Коломия», під час руху поїзда, грубо порушуючи громадський порядок та
правила перевезення пасажирів залізничним транспортом, з мотивів явної неповаги
до суспільства, з хуліганських спонукань, безпричинно вступили у конфлікт з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Тоді, ОСОБА_1. у групі з ОСОБА_2. з особливою
зухвалістю, застосовуючи грубу фізичну силу, завдали удари руками по обличчю та
по інших частинах тіла ОСОБА_5 та ОСОБА_6. У результаті таких хуліганських дій
ОСОБА_1. та ОСОБА_2., ОСОБА_5.
було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця виличної ділянки зліва, і
які, згідно висновку судово-медичної експертизи, утворились від дії тупих
твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6. було
спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця
спинки носа, і які, згідно висновку, судово-медичної експертизи, відносяться до
легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в скоєному
визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до
викладеного. Так, підсудний суду показав, що 01 листопада 2006 року, приблизно
о 05.00 год., перебував в стані алкогольного сп'яніння і разом з ОСОБА_2. у
вагоні приміського поїзда «Ворохта - Коломия», безпричинно вступили у конфлікт
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Потім разом з ОСОБА_2. побили потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Збитки потерпілим відшкодував повністю. У вчиненому розкаявся, просив суд
суворо його не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному
визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до
викладеного та дав суду показання аналогічні свідченням підсудного ОСОБА_1.
Збитки потерпілим відшкодовав повністю. У вчиненому розкаявся, просив суд
суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що збитки, завдані злочином йому
відшкодовано повністю, претензій матеріального характеру до підсудних не має.
Просив суд суворо підсудних не карати.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у скоєнні інкримінованого їм злочину знайшла своє
підтвердження і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 296 КК України, як грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особи підсудних, обставини, які обтяжують і пом'якшують їх
покарання та рольову участь кожного зі співучасників у вчиненні злочину.

Так, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує те, що він
раніше несудимий, має постійне місце проживання, навчається, працює, позитивно
характеризується по місцю проживання та праці, хворіє, думку потерпілого щодо
несуворого покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1. є вчинення злочину
особою, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Обставинами, які
пом'якшують його покарання, є щире каяття у вчиненому, добровільне
відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1. можливе
без відбування покарання, яке йому слід обрати у виді позбавлення волі в межах
санкції ч. 2 ст. 296 КК України. Тому, застосувавши ст. 75 КК України, його
слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує те,
що він раніше несудимий, має постійне місце проживання, навчається, позитивно
характеризується по місцю проживання та навчання, думку потерпілого щодо
несуворого покарання. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2. - не встановлено.
Обставинами, які пом'якшують його покарання, є щире каяття у вчиненому,
добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.
Крім того, суд враховує умови життя і виховання неповнолітнього підсудного
ОСОБА_2., вплив на
нього дорослих, рівень розвитку та особливості його особи.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудного
ОСОБА_2. можливе
без відбування покарання, яке йому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України. Тому,
застосувавши ст.ст. 75,104 КК України, його
слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК
України та призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1. від відбування
призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк -1
(один) рік.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК
України та призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Керуючись ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування
призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк -1
(один) рік.

На
підставі ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком законної
сили залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб
з моменту його проголошення.