Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/617/14-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
Сколівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря
Корнута Т.Б.;

прокурора
Капала А.І.;

обвинуваченого
ОСОБА_1.;

його захисника - адвоката
Крушельницької У.О.;

та потерпілих
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с. Опорець Сколівського
району Львівської області, жителя
АДРЕСА_1 українця, громадянина України,
не одруженого, із середньою освітою, не
військовозобов'язаного, депутатом не
являється, не працюючого, раніше
судимого Сколівським районним судом
Львівської області 08.10.2004 року за ч. 1 ст.
115 КК України до позбавлення волі
строком на дев'ять років, судимість не
погашена,

у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186,
ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 30.03.2014 року
близько 11 год. 30 хв., перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у м. Сколе
Львівської області по вул.
Привокзальна підбіг позаду гр. ОСОБА_3.
та умисно, з корисливих мотивів,
всупереч волі останньої, відкрито
викрав у неї чорну сумочку вартістю 100
грн. у якій знаходились гроші у сумі 150
грн., гаманець вартістю 30 грн., дві книги
«Біблія» та «Псалми», пенсійне
посвідчення, окуляри у футлярі
вартістю 150 грн., одна пара жіночих
рукавичок вартістю 100 грн., а всього
майна на суму 530 грн. та втік з місця
події.

Він же 30.03.2014 року близько 13 год. 50 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, у м. Сколе Львівської області
у приміщенні залізничного вокзалу
станції «Сколе» попросив у гр. ОСОБА_4.
скористатися мобільним телефоном
марки «NOKIA 1100» вартістю 175 грн. із
сімкартою оператора «Лайф» вартістю 15
грн. та вмістом коштів на рахунку у
розмірі 10 грн.. Заволодівши відкрито
вказаним мобільним телефоном
обвинувачений ОСОБА_1. втік з місця
події, завдавши гр. ОСОБА_2 майнової
шкоди на загальну суму 200 грн..

Він же 30.03.2014 року близько 14 год. 00 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, у м. Сколе Львівської області
по вул. Д. Галицького підбіг до гр.
ОСОБА_5. та умисно, з корисливих мотивів,
всупереч волі останньої, схопив рукою
її сумочку з метою привласнення, однак
не зміг довести свої дії до кінця, так
як гр. ОСОБА_5. вчинила йому опір, а
обвинувачений ОСОБА_1. втік.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1., після роз'яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що дійсно він 30.03.2014 року
близько 11 год. 30 коп., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння відкрито
заволодів сумочкою гр. ОСОБА_3. в якій
знаходилися 150 грн., гаманець, «Біблія»
та «Псалми», пенсійне посвідчення,
окуляри у футлярі та пара рукавиць.
Також він цього ж дня близько 13 год. 50
хв. відкрито заволодів мобільним
телефоном гр. ОСОБА_4. із сімкартою
всередині та коштами на рахунку, після
чого вже близько 14 год. 00 хв. намагався
відкрито заволодіти сумочкою гр.
ОСОБА_5., однак йому не вдалося це
зробити, так як остання вчинила йому
опір і він втік. На даний час він щиро
кається у скоєному, просить його суворо
не карати, обіцяє виправитись та у
подальшому такого більше не вчиняти.
Зазначив, що заподіяна ним шкода
усунена у добровільному порядку, а
жоден із потерпілих претензій до нього
не має.

Враховуючи те, що обвинувачений
ОСОБА_1. свою вину у вчинених
кримінальних правопорушенняхі визнав
повністю, інші учасники провадження не
оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому ч.
3 ст. 349 КПК України, та роз'яснивши йому
положення ч. 3 ст. 349 КПК України про
наслідки застосування обмеженого
дослідження доказів, а саме про
позбавлення його у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчиненні
ним кримінальних правопорушень при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення
чужого майна (грабіж).

Його ж дії вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 186 КК України, як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений повторно.

Його ж дії вірно кваліфіковані за ч. 1
ст. 15 та ч. 2 ст. 186 КК України, як замах на
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), вчинений повторно.

Обтяжуючими вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінальних
правопорушень обставинами,
передбаченими ст. 67 КК України, суд
вбачає вчинення кримінальних
правопорушень у стані алкогольного
сп'яніння, а також вчинення
кримінального правопорушення щодо
особи похилого віку.

Пом'якшуючими вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінальних
правопорушень обставинами,
передбаченими ст. 66 КК України, суд
вбачає його щире каяття у скоєному,
активне сприяння у розкритті
кримінального правопорушення, а також
усунення заподіяної шкоди у
добровільному порядку.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
суспільну небезпеку вчинених
кримінальних правопорушень, особу
обвинуваченого, який посередньо
характеризується за місцем проживання,
на «Д» обліку у лікаря нарколога та
лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ
Львівської області не перебуває,
раніше притягався до кримінальної
відповідальності, відбував реальну
міру покарання, судимість за яке не
погашена у встановленому законом
порядку, а також той факт, що він
повністю визнав свою вину, щиро
розкаюється у вчинених кримінальних
правопорушеннях та активно сприяв їх
розкриттю. Суд враховує і те, що
обвинувачений ОСОБА_1. ніде не працює,
однак він добровільно відшкодував
завдані ним збитки. Потерпілі ОСОБА_3.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_5. жодних претензій
майнового та морального характеру до
обвинуваченого ОСОБА_1. не мають,
вибачили останньому.

З урахуванням наведених обставин, суд
під час вирішення питання про обрання
остаточної міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. вважає за
доцільне призначити його у межах,
установлених санкціями ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.
186 та ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України із
застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у
вигляді позбавлення волі на певний
строк.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК
України, суд не вбачає.

Речові докази: сумочку, окуляри у
футлярі, гаманець, одну пару рукавичок,
книгу «Біблія» та книгу «Псалми»,
пенсійне посвідчення та гроші слід
повернути потерпілій ОСОБА_3..

Речові докази: сумочку, гаманець,
флакон з парфумами та гроші слід
повернути потерпілій ОСОБА_5..

Речовий доказ: пластикову пляшку
ємністю 1,5 л., яка зберігається в
кімнаті зберігання речових доказів
Сколівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області слід знищити.

Цивільних позовів у кримінальному
провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Його ж визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 (чотири)
роки та 2 (два) місяці.

Його ж визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 4
(чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
остаточне покарання ОСОБА_1 за вказані
кримінальні правопорушення призначити
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим та обрати йому
міру покарання у вигляді позбавлення
волі строком на 4 (чотири) роки і 2 (два)
місяці.

Міру запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту засудженому ОСОБА_1 до
вступу вироку у законну силу залишити
без змін.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1 рахувати з дня
взяття під варту, тобто з 02.04.2014 року.

Речові докази: сумочку, окуляри у
футлярі, гаманець, одну пару рукавичок,
книгу «Біблія» та книгу «Псалми»,
пенсійне посвідчення та гроші -
повернути ОСОБА_3.

Речові докази: сумочку, гаманець,
флакон з парфумами та гроші - повернути
ОСОБА_5.

Речовий доказ: пластикову пляшку
ємністю 1,5 л. - знищити.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин