Справа № 134/2735/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
Крижопільський районний суд

Вінницької області в складі
головуючого судді
Глушкової В.Ф.

за участю
секретаря Вінніченко О.В.

прокурора Акопян Л.А.

обвинуваченого ОСОБА_1

представника
потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в смт Крижопіль
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000513 від 13.11.2013 року,
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта
середня-спеціальна, одруженого, працює
водієм на ТОВ «Крижопільський
елеватор», раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191
КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувальний акт з додатками по
обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
надійшов до Крижопільського районного
суду 05 грудня 2013 року разом з угодою між
обвинуваченим ОСОБА_1 та
представником потерпілого ОСОБА_2

У відповідності до обвинувального акту
від 03 грудня 2013 року ОСОБА_1, працюючи на
посаді водія в ТОВ «Крижопільський
елеватор», 13 листопада 2013 року біля 01.00
год., здійснюючи перевезення буряка на
автомобілі марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1,
що належить ТОВ «Крижопільський
елеватор», приїхав на поле № 1
СТОВ Кряж ІК філії Соколівка, де з метою
привласнення ввіреного йому майна, а
саме: дизельного пального, через
горловину злив із баку автомобіля у три
порожні каністри, ємкістю по 20 літрів
кожна, 60 літрів дизельного палива
вартістю 9,00 гривень за літр на суму 540
гривень, яке продав ОСОБА_3 за 480
гривень.

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1
ст. 191 КК України як привласнення чужого
майна, яке йому було ввірене.

У підготовчому судовому засіданні
учасниками кримінального провадження
надано суду угоду про примирення у
кримінальному провадженні
№ 0000513 від 13.11.2013 року, що
укладена між представником
потерпілого ОСОБА_2 і обвинуваченим
ОСОБА_1, та просили угоду, яка надійшла
до суду разом з обвинувальним актом
затвердити.

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди від 30 листопада 2013 року
представник потерпілого та
обвинувачений у кримінальному
провадженні № 0000513 за
спільною ініціативою та обопільною
згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471
КПК України уклали дану угоду про
примирення, в якій виклали
формулювання обвинувачення та його
правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 191 КК
України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження,
відсутність завданої шкоди та
цивільного позову, а також узгодили
призначення покарання обвинуваченому
за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в
розмірі сорока неоподаткованих
мінімумів доходів громадян. Також, у
даній угоді зазначені роз'яснені
представнику потерпілого та
обвинуваченому наслідки укладення та
затвердження угоди, а також наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода у повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені
статтею 471 КПК України, зокрема,
найменуванням сторін, формулювання
обвинувачення та його правову
кваліфікацію із зазначенням частини
статті закону України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, узгоджене
покарання та згода сторін на
призначене покарання, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 цього Кодексу,
наслідки невиконання угоди, дата її
укладання та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений і представник
потерпілого, кожен окремо, підтвердив
суду, що угода про примирення між ними
укладена добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому засіданні не
заперечував поти затвердження угоди
про примирення.

Дослідивши угоду про примирення,
вислухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між представником
потерпілого та обвинуваченим угода
відповідає вимогам КПК України, суд
вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив
привласнення чужого майна, яке йому
було ввірене та кваліфікує дії
обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 191 КК
України, умови угоди не суперечать
інтересам суспільства і не порушують
права, свободи чи інтереси сторін або
інших осіб, сторони примирились
добровільно, обвинувачений може
виконати взяті на себе за угодою
зобов'язання, фактичні підстави для
визнання винуватості наявні, узгоджена
міра покарання відповідає загальним
засадам призначення покарання,
визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена представником
потерпілого ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1, угода про примирення підлягає
затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України,
суд

з а с у д и в :

Угоду про примирення від 30 листопада
2013 року, що укладена у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0000513
від 13 листопада 2013 року по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 191 КК
України, між представником
потерпілого ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1 затвердити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК
України, і призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 40 (сорока)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає шістсот
вісімдесят гривень, без позбавлення
права обіймати певні посади.

Речові докази повернути власнику.

Арешт накладений на майно ОСОБА_1
ухвалою Крижопільського районного
суду від 14.11.2013 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
через Крижопільський районний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія
вироку вручається негайно після його
проголошення.

Суддя