Справа
№ 11 - 182/08 Головуючий
по першій інстанції Лапін О.Ф.
ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Луцьк 15
квітня 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді: Хомицького
А.М.

суддів: Силки
Г.І., Бешти Г.Б.

за участю прокурора: Смолюка
Б.С.

захисника: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією помічника Ковельського міжрайонного прокурора на вирок
Ковельського міськрайонного суду від 29 січня 2008 року, яким ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, не працює, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 1 ст. 187 КК
України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього
обов'язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2
змінено з утримання під вартою на підписку про невиїзд і звільнено з-під варти
у залі суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
320 (триста двадцять) грн. майнової шкоди та 4 000 (чотири тисячі) грн.
моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів та майна на яке було покладено арешт.

Розглянувши справу в апеляційному порядку колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_2 засуджений за те, що він 30 листопада 2007 року,
близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу
будинку № 11 по вул. Заводській у м. Ковелі, з метою заволодіння чужим майном,
вчинив напад на потерпілу ОСОБА_3, застосувавши насильство небезпечне для життя
та здоров'я потерпілої в момент заподіяння, яке виразилось у нанесенні ударів
кулаками по голові потерпілої, внаслідок чого останній заподіяно легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та заволодів майном потерпілої на
загальну суму 1361 грн., а саме: сумкою вартістю 150 грн., в якій знаходились
сережки з частинами візерунку із срібла, вартістю 76 грн., туш «Ейвон»,
вартістю 25 грн., пудра, вартістю 45 грн., помада, вартістю 40 грн.,
косметичний олівець, вартістю 15 грн., тональний крем «Мерікей», вартістю 60
грн., гребінець масажний, вартістю 12 грн., манікюрні ножиці, вартістю 12 грн.,
пінцет, вартістю 7 грн., посвідчення журналіста, телефон «LG - 1800» з зарядним
пристроєм до нього, вартістю 800 грн. та сімкарткою «Київстар», вартістю 50
грн., на рахунку якої було 5 грн., робочий блокнот, вартістю 20 грн., гаманець,
вартістю 35 грн., в якому знаходилася зарплатна картка банку «Кредит банк» та
гроші в сумі 9 грн.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи в
суді першої інстанції, не заперечуючи доведеності винності та правильності
кваліфікації дій засудженого, просить вирок суду щодо ОСОБА_2 в частині
призначеного покарання скасувати. Посилається на те, що суд призначив ОСОБА_2
надто м'яке покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та даним
про особу засудженого. Вважає, що суд безпідставно до ОСОБА_2 застосував ст. 75
КК України, не врахував, що той вчинив тяжкий злочин. Прохає вирок в частині
призначення покарання скасувати, постановити новий вирок, яким призначити
ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть справи та доводи
апеляції, прокурора, який апеляцію підтримав і прохав її задовольнити,
засудженого та його захисника ОСОБА_1, які вважають апеляцію безпідставною і
прохають залишити вирок суду без зміни, вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні злочину за вказаних у вироку обставинах в апеляції не заперечується і
відповідає фактичним обставинам справи

Як і в суді першої інстанції, ОСОБА_2 під час розгляду
апеляції свою вину в інкримінованих йому діях визнав повністю.

Дії засудженого кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 187
КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний
із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу.

У відповідності до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен
врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому воно має бути необхідне і
достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Визнавши ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187
КК України, суд першої інстанції, призначаючи покарання, правильно врахував як
ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії
тяжких, такі дані про його особу. Зокрема, те, що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності (а.с. 55), позитивно характеризується (а.с. 51),
добровільно частково відшкодував потерпілій майнову шкоду, а також стан його
здоров'я.

До обставин, що пом'якшують покарання суд відніс з'явлення із зізнанням,
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння, суд правильно визнав
обставиною, яка обтяжує покарання.

Посилання прокурора в апеляції на те, що ОСОБА_2 написав явку з повинною
після його затримання та фактичного викриття у вчиненні злочину є
безпідставними. З протоколу явки з повинною (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_2,
з'явився із зізнанням у вчиненні злочину о 17 год. 30 хв. 06 грудня 2007 року.
Він дав пояснення з приводу обставин вчинення злочину (а.с. 10).

Кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України щодо ОСОБА_2 порушено також 06 грудня 2007 року (а.с. 2).

Протокол про затримання ОСОБА_2 за підозрою у вчиненні злочину складено о
20 год. 55 хв. 06 грудня 2007 року (а.с. 41), тобто після з'явлення його із
зізнанням у вчиненні злочину.

Судом також враховано і думку потерпілої, яка прохала суд не позбавляти
ОСОБА_2 волі.

На час розгляду апеляції ОСОБА_2 влаштувався на роботу, де зарекомендував
себе з позитивної сторони, повністю відшкодував майнову шкоду і частково
моральну, що стверджується копією трудової книжки, характеристикою, розписками
потерпілої.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції
від суспільства.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є
необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Підстав для зміни чи скасування вироку за обставин, викладених в апеляції,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів
судової палати у кримінальних справах,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника Ковельського міжрайонного прокурора
залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду від 29 січня
2008 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Головуючий /-/ Бешта Г.Б.

Судді /-/ /-/ Силка Г.І., Лозовський А.О.

Згідно оригіналу

Суддя апеляційного суду

Волинської області Г.Б.
Бешта