Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Драного О.П.,

суддів Ремеза П.М., Лещенка Р.М.,

за участю прокурора Сагайдака І.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

та його представника адвоката ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 грудня 2009 року, яким:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий приватним підприємцем, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст.115 КК України на 12 роківпозбавлення волі, за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавленні волі, за ч. 3 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

На користь потерпілого ОСОБА_2 стягнуто із засудженого ОСОБА_4 1 643 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 90 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Кіровоградській області з засудженого стягнуто судові витрати за проведення судових дактилоскопічних експертиз в розмірі 1 224 гривні 01 копійка.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 24 листопада 2005 року близько 14 год. він перебуваючи у стані алкогольного спяніння і знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, в якій тимчасово проживав потерпілий ОСОБА_5, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли через висловлювання образ з боку потерпілого на адресу близьких родичів ОСОБА_4 та на нього особисто, після спільного розпивання спиртних напоїв, діючи з метою умисного вбивства потерпілого, у спальній кімнаті, ножем, яким різав лимон, а також невеликим ножем, який схопив з кухонного столу, наніс один удар у праву частину живота потерпілого ОСОБА_5, який в цей час стояв спиною до засудженого, після чого потерпілий, схопившись рукою за живіт, повернувся до ОСОБА_4, який у свою чергу наніс ще один удар ножем в область лівої частини живота, чим спричинив потерпілому різані рани лівої та правої частини живота, після чого потерпілий знову розвернувся та почав падати на диван. З метою довести свої злочинні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_5, до кінця, ОСОБА_4 продовжив наносити потерпілому удари ножами, які були у нього у двох руках, чим заподіяв тілесні ушкодження в області спини потерпілого, а саме у вигляді: одинадцяти ран у поперековій області, причому рана №2 продовжується у раневий канал, закінчується у жировій капсулі лівої нирки, рана №8 продовжується у раневий канал, що проникає у зачеревний простір з ушкодженням правої нирки, рани передньої черевної стінки у нижніх відділах проникаючі у черевну порожнину з ушкодженням брижі тонкого кишечника, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя у момент їх заподіяння.

Смерть потерпілого ОСОБА_5 настала від гострої крововтрати, що розвилася як результат колото-різаних поранень з ушкодженням брижі тонкого кишечнику і правої нирки.

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5, ОСОБА_6 пішов на кухню, де викинув у відро для сміття два ножі, якими спричинив тілесні ушкодження потерпілому, після чого впевнившись, що ОСОБА_5 не подає ознак життя, покинув місце скоєння злочину. При цьому з метою приховати сліди, які б вказували на його причетність до скоєного злочину, викинув у відро для сміття чашки і рюмки, на яких були його відбитки.

Після цього, ОСОБА_4 в кімнаті, де він розпивав спиртні напої з потерпілим, таємно викрав зі столу два мобільні телефони «Самсунг Х-620», вартістю 799 гривень, та «Самсунг С-230», вартістю 579 гривень, а також незаконно заволодів чотирма банківськими пластиковими картками ЗАТ КБ «ПриватБанк», які знаходилися в барсетці біля компютерного столу, заподіявши потерпілому збитків на загальну суму 1 378 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Незаконно заволодівши майном потерпілого та узявши відро для сміття, ОСОБА_4 покинув вказану квартиру і з місця злочину зник, при цьому закривши вхідні двері на верхній замок ключами, які також взяв у квартирі, і які потім викинув у відро для сміття.

У своїх апеляціях:

- засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_1 просять вирок суду першої інстанції за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати та провадження у справі закрити, а в іншій частині вирок змінити, призначивши ОСОБА_4 міру покарання, не повязану з позбавленням волі, оскільки судом при розгляді справи не надано оцінки усім доказам, а саме висновки експертиз досліджені поверхово, в основу вироку покладені тільки явка з повинною ОСОБА_4 та його зізнання, зняте оперативною зйомкою у відділі міліції, незважаючи на те, що ці покази надавались ним після застосування до нього працівниками міліції недозволених методів слідства фізичного та психологічного насильства, не взято до уваги той факт, що потерпілий був убитий голим, хоча знаходитись у такому вигляді вдома при чужих чоловіках для нього було не характерно. Також поза увагою суду залишився той факт, що відповідно до телефонної роздруківки 24 листопада 2005 року о 15 год. 45 хв. з квартири потерпілого здійснювався телефонний дзвінок тривалістю 4 хвилини, хоча слідством встановлено, що ОСОБА_5 було убито о 14 год., остаточно не встановлено, скількома ножами двома чи трьома наносились потерпілому тілесні ушкодження. Крім того, зазначає, що оперативна зйомка не може бути доказом, оскільки зазначені показання дані ОСОБА_4 після застосування до нього фізичного та психічного насильства з боку працівників міліції в ніч його затримання, тобто отримані незаконними методами, тому засуджений оговорив себе. Слідством та судом першої інстанції також не зясовано те, що вдома у ОСОБА_5 у день його вбивства була значна сума грошей та боргові розписки, які зникли за невстановлених обставин.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляції засудженого та його захисника без задоволення, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали думку прокурора, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію та просила вирок суду першої інстанції за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати, провадження у справі закрити, а у іншій частині вирок змінити, призначивши покарання не повязане із позбавленням волі, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог ст.22 КПК України. Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 24 листопада 2005 року близько 8 год. ранку вона прийшла додому до потерпілого ОСОБА_5, з метою позичити у останнього три тисячі гривень. ОСОБА_5 дав їй зазначену суму, про вона написала розписку. Приблизно о 9 год. до квартири ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_4 Вони втрьох сіли за стіл, випили горілки, після чого ОСОБА_7 пішла додому, а ОСОБА_4 лишився з ОСОБА_5;

-показаннями свідка ОСОБА_8 про те, 25 листопада 2005 року в обідній час до нього приїхав ОСОБА_4, з яким вони спочатку відпочивали, після чого близько 17 год. поїхали до нього додому, де ОСОБА_4 повернув йому борг у сумі чотири тисячі гривень, а також у рахунок тієї суми боргу, що ще залишилась, віддав йому два мобільні телефони марки «Самсунг». Але через деякий час ОСОБА_4 повернувся до нього та забрав вказані телефони назад;

-показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підтвердили, що 25 листопада 2005 року ОСОБА_4 привіз та віддав ОСОБА_8 два мобільні телефони. Ці телефони були не нові, без документів та зарядних пристроїв. ОСОБА_8 віддав їх дочці ОСОБА_9, але через деякий час забрав, оскільки ОСОБА_4 повернувся і попросив їх йому повернути;

-показаннями свідка ОСОБА_11, який показав, що 25 листопада 2005 року о 9 год. ранку знаходився на тракторній бригаді. У цей час до нього підійшов ОСОБА_4 та просив допомогти витягнути трактором машину, яка застрягла в болоті, однак ОСОБА_11 був зайнятий і відмовив йому, порадивши звернутися до сусіднього підприємства;

-показаннями свідка ОСОБА_12, який показав, що 25 листопада 2005 року допомагав ОСОБА_4 на своєму тракторі витягати з болота автомобіль біля Обознівського ставка;

-показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що з 25 листопада по 1 грудня 2005 року ОСОБА_13 намагався додзвонитися до ОСОБА_5, однак його телефон весь час був відключеним, після чого вони разом їздили до нього додому, але двері їм ніхто не відчиняв. Сусідка казала їм, що не бачила ОСОБА_5 близько тижня;

-показаннями свідка ОСОБА_15, який пояснив, що 24 листопада 2005 року телефонував ОСОБА_5 з приводу запланованого полювання, але той йому не відповідав. Мобільні телефони потерпілого також були відключені. Коли ОСОБА_15 приїхав до ОСОБА_5 3 грудня 2005 року додому та відчинив ключами двері квартири, то виявив труп ОСОБА_5 і викликав міліцію;

-протоколом огляду місця події від 3 грудня 2005 року з фототаблицями, у ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2, у якій проживав ОСОБА_5 та де було виявлено його труп (т.1 а.с.14-48);

-протоколом огляду місця події від 14 грудня 2005 року, під час якого оглянуто автомобіль «Опель-Аскона», державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_4 в ході якого в багажнику виявлено мішочок з тканини розміром 25х40 см., на якому виявлено розмазаний слід червоно-бурого кольору (т.1 а.с.58);

-роздруківкою мобільного оператора «Український мобільний зв'язок», де зазначено що 25 листопада 2005 року ОСОБА_9 вставляла в один з мобільних телефонів, належних ОСОБА_5 (ІМЕІ 136401) свою сім-картку оператора «Джинс» за номером 8-066-775-57-53 (т.1 а.с.235-238, 250, 252);

-роздруківкою, наданою УОТЗ при УМВС України, де зазначено номер обєкта, серійний номер, номер другого абонента, дату, час, тривалість, тип, азимут, адресу базової станції, відомості про вхідні та вихідні дзвінки абонента за номером 8-067-426-21-03 з 24 листопада 2005 року по 7 грудня 2005 року, який належав ОСОБА_4 (т.4 а.с.30-32);

-явкою із зізнанням ОСОБА_4 від 7 грудня 2005 року та додатками до неї, на яких ОСОБА_4 особисто намалював місце розташування трупа ОСОБА_5 та намалював ножі, якими він спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження (т.3 а.с.2-6);

-висновком судово-медичної експертизи №363 від 8 грудня 2005 року, згідно з яким при обстеженні ОСОБА_4 яких-небудь тілесних ушкоджень на тілі не виявлено (т.3 а.с.19);

-висновками судово-медичних експертиз речових доказів №775 від 21 грудня 2005 року, №774 від 21 грудня 2005 року, №5/794 від 11 січня 2006 року, №87 від 17 лютого 2006 року щодо встановлення групових властивостей антигенів та групи крові, розташованих на наволочці (т.2 а.с.40-42), на простирадлі та підковдрі (т.2 а.с.51-53), на підошві лівого чоловічого «полуботинка» (т.2 а.с.68-70), на шпалерах, дзеркалі ( т.2 а.с.80-82);

-висновками судово-цитологічних експертиз №319/3 від 12 січня 2006 року, №326/10 від 3 січня 2006 року стосовно дослідження крові з махрового простирадла (т.2 а.с.47-48), піднігтьового змісту з правої та лівої рук трупу ОСОБА_5 (т.2 а.с.87-88);

-висновком судово-медичної експертизи №1259 від 18 січня 2006 року щодо наявних тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_5 та згідно якої смерть потерпілого наступила від гострої крововтрати, що розвилася, як результат колото-різаних поранень з ушкодженням брижі тонкого кишечнику і правої нирки, які утворилися від 13-ти травматичних впливів. Смерть наступила від сукупності травматичних впливів, які знаходяться у прямому причинному звязку зі смертю. (т.2 а.с.93-100);

-висновком медико-криміналістичної експертизи №13 від 10 лютого 2006 року згідно з яким ушкодження на трупі ОСОБА_5 характерні для травмуючих дій плоского одностороннього гострого колючо-ріжучого предмета та могли виникнути від дії різних екземплярів травмуючих предметів (т.2 а.с.108-113);

-протоколом обшуку від 9 грудня 2005 року, у ході якого у гаражі на території домоволодіння №2 по вул. Гуляницького у м. Кіровограді, де проживає ОСОБА_4, виявлено та вилучено два чорних мобільні телефони марки «Самсунг», належних ОСОБА_5 (т.2 а.с.186);

-протоколами огляду предметів від 18 лютого 2006 року, 6 березня 2006 року, 11 березня 2006 року, 13 березня 2006 року, під час яких оглянуто речові докази по справі, а саме конверт з двома відеокасетами та протокол застосування засобів відеозапису(т.2 а.с.197-236), розписку ОСОБА_7 (т.1 а.с.83), наволочку, підковдру (т.3 а.с.72-73), чоловічі туфлі, светр, брюки куртку (т.3 а.с.79-80), шпалери, газету та два флакони (т.3 а.с.83-84), картонні коробки з їх вмістом (т.3 а.с.89-90), два мобільні телефони «Самсунг» та чотири пластикові банківські картки (т. 3 а.с.97-99);

- протоколом огляду предметів від 17 травня 2007 року, під час якого оглянуто та залучено в якості речового доказу три аркуші паперу білого кольору формату А4 з надрукованим текстом червоного кольору від 7 грудня 2005 року з відомостями про вхідні та вихідні дзвінки абонента за номером 8-067-426-21-03 з 24 листопада 2005 року по 7 грудня 2005 року, який належав ОСОБА_4 (т. 4 а.с.26).

Доводи ОСОБА_4 про те, що 24 листопада 2005 року він їздив до м. Сміли спростовується роздруківками дзвінків з його телефону, які свідчать, що протягом усього дня він знаходився у м. Кіровограді. Також, допитані по даній справі в якості свідків продавці з автомагазинів у м. Сміла ОСОБА_16 і ОСОБА_17 підтвердили, що ОСОБА_4 у своїх магазинах ніколи не бачили (т.4 а.с.18, 19, 20). Крім того, у первинних показаннях ОСОБА_4 пояснював, що після свого візиту 24 листопада 2005 року до ОСОБА_5, він знаходився у себе вдома, що підтвердила у своїх показаннях і його дружина ОСОБА_18 (т.1 а.с.137-144), а пізніше він поміняв показання, зазначивши, що їздив у цей день після обіду по запчастини до автомобіля у м. Смілу. Тобто, показання засудженого є непослідовними і це є свідченням того, що він таким чином хотів себе виправдати, а слідчі органи ввести в оману.

Доводи в апеляції захисника засудженого - адвоката ОСОБА_1 про те, що районним судом на надано оцінки висновку медико-криміналістичної експертизи стосовно того, скількома ножами потерпілому нанесені тілесні ушкодження спростовуються показаннями експертів ОСОБА_19 та ОСОБА_20, які були допитані у судовому засіданні і підтвердили, що дані ушкодження могли бути нанесені саме двома ножами.

Доводи адвоката стосовно того, що судом не надано належної оцінки експертним висновкам щодо приналежності крові, виявленої біля трупу потерпілого, і зокрема, тому, що у потерпілого ОСОБА_5 та у засудженого ОСОБА_4 друга група крові, а в мазках крові на шпалерах та на дзеркалі з місця події виявлено кров, що відноситься до 1-ї та 3-ї груп, спростовуються висновком судово-медичної експертизи №87 (т.2 а.с.80-82), згідно з яким кров на шпалерах могла походити від людини з групою крові ??, а на газеті «21 канал» та змиві з дзеркала, кров могла походити від людини з групою крові О??, та разом з тим у висновку судово-медичної експертизи №4/793 (т.2 а.с.103-104) вказано, що у гнилоснозміненому зразку крові ОСОБА_5 при встановленні групової приналежності під час проведення великої кількості дослідів з використанням різних варіантів методик, різних діагностичних вивороток, отримані суперечливі результати, які не дозволяють зробити висновок про групу крові ОСОБА_5 Тобто в одному випадку групи крові ОСОБА_5 визначали як 1-шу, а в іншому як 2-гу. А враховуючи те, що на момент виявлення трупа ОСОБА_5 кров була гнилоснозмінена і не піддавалася аналізу, що підтверджено усіма експертами, тому за даних обставин справи не можна робити висновок про те, що до скоєння даного злочину можуть бути причетні особи з 1-ю, або з 3-ю групою крові.

Також доводи захисника про те, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що потерпілий був убитий голим, хоча знаходитись у такому вигляді вдома при чужих чоловіках для нього було не характерно та не зясовано, що саме змусило потерпілого в присутності ОСОБА_4 роздягнутися вдень до гола і не розглянуті інші версії вчинення вбивства потерпілого колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки в ході досудового слідства по даній справі перевірялись й інші версії вбивства, проте не знайшли свого підтвердження. До того ж версія вбивства потерпілого на ґрунті інтимних стосунків, крім непослідовних показань самого засудженого, будь-якими іншими доказами по справі не підтверджується.

Крім того, доводи адвоката і про те, що поза увагою суду залишився той факт, що відповідно до телефонної роздруківки 24 листопада 2005 року о 15 год. 45 хв. з квартири потерпілого здійснювався телефонний дзвінок тривалістю 4 хвилини (т.1 а.с.251), хоча слідством встановлено, що ОСОБА_5 було вбито ще о 14 год., тому по справі не досліджено, хто вів тривалу розмову по телефону з квартири потерпілого після його вбивства колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки вказана обставина, якщо вона навіть і мала своє місце за даних обставин справи, проте вона ніяким чином не заперечує факт заподіяння ОСОБА_4 смерті потерпілому саме о 14 год. 24 листопада 2005 року, так як вказана роздруківка не підтверджує, що саме ОСОБА_5 вів вказану розмову по телефону з «бізнес номером».

Також твердження захисника засудженого адвоката ОСОБА_1 про те, що у квартирі потерпілого на 24 листопада 2005 року була наявна велика сума грошей, не підтверджується жодними достовірними доказами по справі. А показання батьків потерпілого ОСОБА_5 про те, що за тиждень до вбивства сина бачили у нього велику суму грошей, також не свідчить про те, що у нього ці гроші були з собою вдома і 24 листопада 2005 року. До того ж, по справі достовірно встановлено, що в цей день потерпілий під розписку надав у борг своїй знайомій ОСОБА_7 значну суму грошей, а саме 3000 грн., що підтвердив і сам засуджений, який крім цього вказував і на те, що на його прохання надати і йому в борг гроші, потерпілий пообіцяв зробити це увечері, коли йому повинні були повернути борги.

Інші доводи апеляцій засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1 про недоведеність його вини у вчиненні вбивства потерпілого є несуттєвими і такими, що не спростовують сукупність зібраних по справі доказів, якими повністю підтверджена вина саме засудженого ОСОБА_4 в умисному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_5

Таким чином, судом першої інстанції дії засудженого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.115 КК України так, як він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_5

Також його дії правильно кваліфіковані і за ч. 1 ст. 185 КК України так, як він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Крім того його дії правильно кваліфіковані і за ч. 3 ст. 357 КК України так, як він вчинив незаконне заволодіння важливим особистим документом.

Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до особливо тяжких та особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме скоєння злочину в стані алкогольного спяніння та з урахуванням усіх обставин справи обґрунтовано призначив ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний у вироку суду строк, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляцій, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 грудня 2009 року щодо ОСОБА_4 без зміни.

СУДДІ: