ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

уродженця м. Харкова, громадянина України, с середньою освітою,

не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 20.09.2005

року Київським районним судом м. Харкова за ст. 187 ч. З,

ст. 186 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 70 КК України до позбавлення волі

на строк 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

14.02.2008 року Московським районним судом м. Харкова за

ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5

років 1 місяць; 22.08.2012 Київським районним судом

м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на

строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

06.12.2012 року Московським районним судом м. Харкова за

ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до позбавлення волі на

строк 3 роки 6 місяців, 02.07.2014 року звільнений згідно

Закону України "Про амністію" 08.04.2014 року згідно ухвали

Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2014 року;

15.12.2014 року Київським районним судом м." Харкова за ч. 2

ст. 185 КК України на срок 2 роки позбавлення волі, в силу ст. 75

КК України звільнений від відбування покарання з

випробувальним терміном на 2 роки, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.12.2014 року, о 11.30 год.. перебуваючи в кафе "Чернігівське", розташованому по вул. Блюхера 21. в м. Харкові, діючи повторно за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з барної стойки, таємно викрав грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , який працює барменом у даному кафе та у цей час відволікся на обслуговування клієнтів. Після чого ОСОБА_4 сховав їх у кишеню одягненої на ньому куртки, та з викраденими грошима вийшов із кафе, звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2530 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому суд встановив, що підсудний і інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви в добровільності і істинності позиції підсудного у суду немає. Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи, допитом підсудного і вивченням особи підсудного.

Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за 185 ч. 2 КК України, а саме збут майна, одержаного злочинним шляхом.

Відповідно до вимог статей 65 та 68 КК України та роз`яснень, що містяться у пункті 1, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7, із внесеними змінами постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 8 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставини що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає скоєння злочину повторно та рецидив злочину.

Судом досліджувалася особистість підсудного і встановлено, що він судимий 20.09.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 187 ч. З, ст. 186 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 14.02.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5років 1 місяць; 22.08.2012 Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік; 06.12.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 02.07.2014 року звільнений згідно Закону України "Про амністію" 08.04.2014 року згідно ухвали

Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2014 року; 15.12.2014 року Київським районним судом м." Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно

Виходячи з викладеного суд приходить до переконання, що для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, при цьому остаточне покарання суд призначає відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України, а саме оскільки підсудний вироком від 15.12.2014 року Київського районного суду м. Харкова засуджений на срок 2 роки позбавлення волі, в силу ст. 75

КК України звільнений від відбування покарання з

випробувальним терміном на 2 роки, а даний злочин скоїв до винесення вказаного вище вироку, то суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 року більш суворим, призначеним даним вироком

Речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі статті 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за вироком від 15.12.2014 року Київського районного суду м. Харкова більш суровим призначеним даним вироком призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1