Справа № 1-218
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

з участю прокурора Шевчук С.І.

та адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу по обвинуваченню : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернівці, українця, гр-на України, з неповною середньою освітою, неодруженого, учня 9б класу ЗОШ №12, мешканця
м. Чернівці, АДРЕСА_1, раніше не судимого,
за ст. 186 ч.2 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Чернівці, українця, гр-на
України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, мешканця м. Чернівці, АДРЕСА_2, раніше не судимого, за ст. 186
ч.2 КК України, -

встановив:

21
січня 2008 року приблизно о 18.00 год.
підсудний ОСОБА_3, знаходячись на території ЗОШ № 12 по вул. Бережанській, 25
м. Чернівці, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито викрав у
неповнолітнього ОСОБА_5 майно ОСОБА_6 а саме:
мобільний телефон «Нокіа Н-73» з картою пам'яті, вартістю 2100 грн.,
заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, з викраденим з місця злочину
пішов і розпорядився ним на власний розсуд.

Крім
того, 21 січня 2008 року приблизно о 20.00 год. підсудний ОСОБА_3 знаходячись
біля будинку АДРЕСА_3 м. Чернівці, погрожуючи застосуванням фізичного насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито викрав у
неповнолітнього ОСОБА_7 майно ОСОБА_8., а саме: гроші в сумі 200 доларів США,
що згідно з довідкою НБУ складає 1010 грн. заподіявши потерпілій ОСОБА_8.
матеріальну шкоду, з викраденим з місця злочину пішов і розпорядився ним на
власний розсуд.

23
січня 2008 року приблизно о 19.30 год.
підсудний ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудним неповнолітнім ОСОБА_3, за
ініціативою останнього, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 м. Чернівці, відкрито
викрали у неповнолітнього ОСОБА_9 майно ОСОБА_10., а саме: мобільний телефон «Нокіа 3230» вартістю 800
грн., та гроші в сумі 100 грн., на загальну суму 900 грн., а у неповнолітнього
ОСОБА_7 майно ОСОБА_8., а саме: гроші в сумі 550 грн., заподіявши потерпілим
ОСОБА_10. та ОСОБА_8. матеріальну шкоду, після чого з викраденим з місця
злочину пішли і розпорядились ним на власний розсуд.

Підсудний
ОСОБА_3 судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково і
пояснив суду, що 21 січня 2008 р. він знаходився на території ЗОШ №12 по вул.
Бережанській, 25 м. Чернівці разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5. ОСОБА_7 на викрадені
ним гроші купив телефон собі та ОСОБА_5. На його прохання купити йому телефон
ОСОБА_7 відмовив і сказав щоб він взяв телефон у ОСОБА_5, який останній віддав
йому разом із зарядкою добровільно. ОСОБА_5 він не погрожував. У ОСОБА_7 він нічого не відбирав, а також
йому не погрожував. 23 січня 2008 року він разом з ОСОБА_4 зустріли на вул.
Чортківській ОСОБА_9 та ОСОБА_7. ОСОБА_9 віддав добровільно йому свій мобільний
телефон, який він передав ОСОБА_4. Телефон який йому віддав ОСОБА_5 він продав
за 220 грн., а що зробив ОСОБА_4 з телефоном ОСОБА_9 він не знає. ОСОБА_9 він
не погрожував. Додому до ОСОБА_7 приходив за коробкою від телефону і він
передав для ОСОБА_4 гроші та мобільний телефон.

Підсудний
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково, і
пояснив суду, що 23 січня 2008 р. він знаходився по вул. Чортківській м.
Чернівці разом з ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_9. При розмові ОСОБА_3 з ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 він знаходився на певній відстані від них і бачив як ОСОБА_7 дав
ОСОБА_3 гроші, а ОСОБА_9- телефон. ОСОБА_3 без всяких пояснень дав йому 300
грн., що той зробив з телефоном ОСОБА_9 не знає. Ні він, ні ОСОБА_3 ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 не погрожували. Гроші потерпілим повернуто.

Незважаючи
на часткове визнання підсудними своєї вини у вчиненні злочинів їх винність в
цьому підтверджується дослідженими по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що гроші в сумі 2100
грн. на телефон йому дав батько. ОСОБА_7 йому давав гроші, але вже після того
як він придбав собі телефон. 23.01.2008 р. в школі до нього підійшов ОСОБА_3 з
вимогою віддати йому телефон та погрозою у разі відмови прийти до нього додому.
Він був наляканий і віддав йому телефон разом з зарядним пристроєм. ОСОБА_7
приблизно 11 січня 2008 р. дав йому 500 доларів США. Про те що він повинен
принести телефон ОСОБА_3 повідомив йому по телефону. Він також дзвонив йому з
погрозами у разі відмови, прислати людей додому, які за це все заберуть із його
квартири. При придбанні телефону з ними був ОСОБА_7. Телефон йому не повернуту
і його вартість не відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що телефон, який був
відібраний підсудними у її сина, був придбаний за кошти її сім'ї та подарований
йому на день народження. Телефон не повернуто і його вартість їм не
відшкодована. Позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_9в судовому засіданні пояснив суду, що 23.01.2008 р. йому
подзвонив ОСОБА_7 і сказав щоб він приніс гроші та телефон. Він взяв телефон та
100 грн. і зустрівся з ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Телефон йому подарувала
мати. ОСОБА_3 повідомив йому, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку грошей, а також разом
з ОСОБА_4 погрожував йому у разі відмови віддати телефон та гроші наслати людей
які поб'ють його, його вікна та інше. Погрози він сприйняв, як реальні, а тому
віддав телефон ОСОБА_3, а гроші в сумі 100 грн. - ОСОБА_4. ОСОБА_7 йому дійсно давав 550 грн. ОСОБА_4
гроші йому повернув і претензій до нього немає.

Потерпіла
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що телефон який відібрали у її сина
був подарований нею йому на день народження. Син розповів їй про все, що
сталося. ОСОБА_4 повернув їй 100 грн. та 900 грн. - вартість телефону.
Матеріальна шкода їй відшкодована. Претензій до підсудних немає.

Потерпілий
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив суду, що ОСОБА_5 купив собі телефон за
власні кошти, він після цього дав йому 500 доларів США. Про телефон ОСОБА_5 з
ОСОБА_3 він не розмовляв. ОСОБА_3 подзвонив йому додому по телефону і
повідомив, що йому відомо про вчинену ним крадіжку, а тому став вимагати від
нього 200 доларів США на придбання телефону, при цьому погрожував у разі
відмови пограбувати його житло та привести людину - родича потерпілого,
відносно якого він вчинив крадіжку. Він віддав йому 200 доларів США в коробці
від телефону. Потім він зустрівся з ОСОБА_3, ОСОБА_9, якого він не знає та
ОСОБА_4. ОСОБА_3 представив ОСОБА_4 племінником потерпілого і погрожуючи
фізичною розправою, яку він сприйняв, як реальну, став вимагати все цінне, що
він та ОСОБА_9мають. Він віддав ОСОБА_4 550 грн., а ОСОБА_9 ОСОБА_3 віддав 100
грн. та телефон. До ОСОБА_4 претензій немає, оскільки він повернув йому 550
грн. Цивільний позов відносно ОСОБА_3 підтримує.

Потерпіла
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що у її сина відібрав гроші
ОСОБА_3. Вона бачила як її син виносив коробку від телефону і передавав її
ОСОБА_3, але не знала, що там є гроші. ОСОБА_3 розмовляв з її сином на
підвищених тонах. З приводу цього вона написала заяву в міліцію відразу, але
дана заява знаходилась у дільничного інспектора міліції. Мати ОСОБА_4 з нею
розрахувалась, а тому до ОСОБА_4 претензій немає. Цивільний позов відносно
ОСОБА_3 підтримує.

Проаналізувавши
наведені докази суд вважає, що вина підсудних у вчиненні злочину знайшла своє
повне підтвердження під час судового слідства, їхні дії правильно кваліфіковані
за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж ,
поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_3
ще й повторно.

Часткове
невизнання підсудними своєї вини у вчиненні злочинів визнається судом як метод
їх захисту з метою зменшити відповідальність за вчинене і спростовуються
вищенаведеними доказами.

При
призначенні підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, що підсудні позитивно характеризуються за місцем проживання, і вважає,
що їх виправлення та перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з
тим суд враховує що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, що матеріальна шкода
ОСОБА_4 повністю відшкодована, і ці обставини на думку суду пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з
урахуванням особи винних суд вважає за можливе призначити їм покарання з
застосуванням ст. 69 КК України.

Також
суд вважає, що підлягають задоволенню цивільні позови потерпілих до законного
представника неповнолітнього ОСОБА_3. - ОСОБА_11.

Керуючись
ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити
йому покарання з застуванням ст. 69 КК України у вигляді двох років позбавлення
волі.

На
підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_3. від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки - ОСОБА_3. не має
права виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повинен повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний
захід ОСОБА_3. до набрання вироку законної сили залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання з застуванням ст. 69 КК України у вигляді одного року
шести місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки -ОСОБА_4 не має права виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повинен
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний
західОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 2100 грн.

Стягнути
з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 1000 грн.

На
вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: