У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Вус С.М.

суддів

Присяжнюк Т.І., Філатова В.М.

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 12 червня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника
прокурора Донецької області на вирок Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 31 серпня 2004 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та мешканця м. Горлівки,

раніше не судимого,

засуджено:

за ст. 128 КК України на 2 роки
обмеження волі;

за ст. 263 ч. 1 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1
призначено покарання на 2 роки позбавлення волі.

В апеляційному порядку справа не
переглядалася.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 16
березня 2002 року, близько 17 години, будучи у стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в будинку АДРЕСА_1, бажаючи налякати ОСОБА_2, який сидів за столом,
провів постріл зі зброї кустарного виготовлення в напрямку потерпілого не
бажаючи його вбивати. Однак, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 змінив положення тіла,
заряд попав у потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор просить
вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. На
обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд в порушення вимог ст. 277 КПК
України не вручив потерпілому постанову прокурора про зміну обвинувачення.
Також вважає, що висновок суду щодо вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст.
128 КК України без допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 та свідка
ОСОБА_3 є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора про підтримання касаційного подання, скасування вироку з направленням
справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи подання, колегія судів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 275 КПК України
розгляд справи провадиться відносно підсудних і тільки в межах пред'явленого їм
обвинувачення.

Як
убачається з матеріалів справи, державний обвинувач по справі, у порядку ст.
277 КПК України, своєю постановою від 20 серпня 2004 року змінив пред'явлене
ОСОБА_1 обвинувачення зі ст.ст. 15, 115 ч. 1 КК України на ст. 128 КК України,
вказавши, що підсудний спричинив ОСОБА_2
тяжкі тілесні ушкодження з необережності (а.с. 266).

У подальшому прокурор підтримав раніше
змінене ним обвинувачення (а.с. 273).

За таких обставин, місцевий суд був
позбавлений можливості вийти за межі пред'явленого ОСОБА_1 обвинувачення.

Суд повно дослідив обставини справи,
дав зібраним доказам належну оцінку і правильно застосував матеріальний закон.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону по справі не встановлено, а твердження
прокурора про те, що суд в порушення вимог ст. 277 КПК України не вручив
потерпілому постанову прокурора про зміну обвинувачення є непереконливими,
оскільки місце знаходження потерпілого ОСОБА_2 не було встановлено про що
свідчать рапорти працівників міліції та пояснення співмешканки потерпілого
ОСОБА_4.

Покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України і призначене з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого
злочину, даним щодо особи засудженого.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів
-

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника
прокурора Донецької області по кримінальній справі щодо ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Судді: