11.03.2015 Справа № 756/1485/15-к
Справа № 1-кп/756/213/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва
у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
за участю захисників - ОСОБА_4
- ОСОБА_5
за участю законного представника - ОСОБА_6
за участю обвинуваченого - ОСОБА_7
за участю обвинуваченого - ОСОБА_8
за участю представника кримінальної міліції у справах дітей - ОСОБА_9
за участю представника служби у справах дітей - ОСОБА_10
за участю потерпілого - ОСОБА_11
за участю потерпілого - ОСОБА_12
за участю потерпілого - ОСОБА_13
за участю потерпілого - ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч. 2 ст.190 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента третього курсу групи № НОМЕР_1 Київського професійно-енергетичного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого, що проживає у повній родині

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
У С Т А Н О В И В:
16.11.2014 року близько 15.00год. ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та згідно розподілених ролей, перебуваючи неподалік від бібліотеки імені Анни Ахматової, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Вишгородська, 6, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, відкрито викрали чуже майно, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до малолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_7 наказав їм віддати мобільні телефони, які є у них в наявності. Отримавши відмову, ОСОБА_7 став погрожувати ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 нанесенням ударів у разі, якщо вони не віддадуть свої мобільні телефони. В цей час ОСОБА_8 спостерігав за відсутністю осіб, які б могли викрити їх злочинні дії. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , боячись застосування до них насильства, передали ОСОБА_7 мобільні телефони, а саме марки «Флай IQ445», вартістю 1900,00 гривень, який належить ОСОБА_11 , марки «Samsung Galaxy Star Plus Duos S7262», вартістю 1300,00 гривень, що належить ОСОБА_12 та марки «Lenovo A517», вартістю 2100,00 гривень, що належить ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, 25.11.2014 року близько 08.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою м.Київ, вул.Мукачівська, 14, шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Нокіа 206 Дуал Сім», вартістю 999,00 гривень, який належав ОСОБА_14 , а саме, користуючись дружніми стосунками, попросив у свого знайомого ОСОБА_20 мобільний телефон нібито для користування у власних цілях до 12.00год. цього дня, але не маючи на меті повертати його. ОСОБА_20 , не здогадуючись про злочинний характер дій ОСОБА_7 , довірившись йому, передав останньому вказаний мобільний телефон. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище, доповнивши при цьому, що він вчинив вказані дії, не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок. У вчиненому кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище, доповнивши при цьому, що він вчинив вказані дії, не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок. У вчиненому кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . Дала позитивну характеристику своєму сину. Показала, що проживають вони разом сім`єю з шістьох осіб. Вихованням сина вона займається. Свою вину її син у вчиненні інкримінованих йому діянь визнає повністю та щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорювали фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому, згідно ст.337 КПК України, розгляд провадження проводився відносно обвинувачених в межах висунутого їм обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Показання обвинувачених дані під час судового розгляду про обставини вчинення ними вищезазначених злочинів з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (кожний), винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (кожного) кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, тому, що вони вчинили умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_7 кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності зі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
На підставі викладеного, за наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а саме, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання та вважає за можливе застосувати щодо нього ст.75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст.ст.65-67, 103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання обвинуваченого, рівень його розвитку.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, вчинення злочину неповнолітнім, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
На підставі викладеного, за наявності трьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а саме, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання та вважає за можливе застосувати щодо нього ст.75 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлені, судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.370, 374, 485 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання:
· за ч.2 ст.186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
· за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на три роки, зобов`язав його, на підставі ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки, зобов`язав його, на підставі ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Речові докази, а саме додаток 1 від 03.12.2014 року до договору 107-14082063, Київського ломбардного відділення №33 ПТ ЗТ «Скарбниця» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1