ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області

в складі головуючого судді - Міхна В.П.,

при секретарі - Поймай Я.А.,

за участю прокурора - Рибки Л.Я.. розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
росіянин, громадянина України, уродженця м. Харків, мешканця м. Кременчука,
проживаючого АДРЕСА_1, розлучений, освіта середня, не працюючого, раніше не
судимого, в скоєнні злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.12.1996р. за № 2-390
ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та за рішенням цього ж суду
за № 2-6313 від 04.11.2005 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку. Дані аліменти підсудний повинен сплачувати
на користь ОСОБА_4 щомісячно на утримання своїх дітей, а саме до досягнення сином ОСОБА_2 повноліття та донькою
ОСОБА_3 по досягнення 23 років на період навчання до 30.06.2007 року,
але в проміжок часу з 01.01.2006 року до 01.03.2006 року допустив
заборгованість по сплаті аліментів і станом на 01 березня 2007 року ця
заборгованість становить 14 місяців.

Підсудний ОСОБА_1 після першого
розгляду судом кримінальної справи свою вину визнав частково, пояснивши, що
діти проживають з ним і знаходяться на його утриманні, а колишня дружина
проживає окремо, але при наступному розгляді даної кримінальної справи після
допиту потерпілої ОСОБА_4 підсудний свою вину визнав повністю та пояснивши
суду, про обставини скоєного, що відповідають їх описанню у вступній частині
вироку.

Крім повного
визнання підсудним своєї вини його вина повністю підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами які є належними та допустимими.

Допитана в
судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що дійсно згідно рішення
Автозаводського райсуду підсудний
забов"язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання їх сина
ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття та доньки ОСОБА_3 до досягнення нею 23
років на період навчання, але ОСОБА_1 матеріальної допомоги не надає, належної участі у
вихованні дітей не приймає і станом на 01 березня 2007
року ця заборгованість становить 14 місяців на загальну суму 7727,73 грн.

Свідок ОСОБА_3 в
судовому засіданні повністю підтвердила покази ОСОБА_4

Копіями свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, згідно яких вбачається що підсудний являється їх батьком. А.с. 36

Копією довідки Кременчуцького міжрайонного центру
зайнятості, згідно до якої підсудний на обліку як безробітний не перебуває.
А.С. 9, 17

Копією виконавчих листів, згідно яких підсудний повинен
сплачувати аліменти в

розмірі % частини від усіх видів заробітку щомісячно на
користь ОСОБА_4 на

утримання сина ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття та
доньки ОСОБА_3 в тому ж розмірі до

закінчення нею навчання, до 30.06.2007 року.

А.с. 15, 16

2

Копією свідоцтва про укладення шлюбу між підсудним
та ОСОБА_4 та копією про його розірвання Ах. 25, 37

Довідкою ОСББ
10/80, про місце реєстрації та склад сім"ї А.с27

Довідкою, згідно якої ОСОБА_3
навчається в Кременчуцькому державному політехнічному
університеті, на 4 курсі факультету електроніки та комп'ютерної інженерії. А.с. 40

Довідкою про розрахунок боргу за двома виконавчими
листами за №2-390 від 11.12.1998року та за №
2-6313 від 04.11.2005 року, згідно яких сума боргу по аліментам становить на 15.02.2007 року 7458,40 грн. та
додатком до розрахунку А.с. 6,42

Копією
трудовою книжки підсудного ОСОБА_1 А.С. 58-61

Суд згідно ст. 299 КПК України враховуючи думку прокурора, проти якої не заперечував підсудний, визнав недоцільним допитувати у
судовому засіданні інших свідків по даній справі з приводу фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники
судового розгляду. Зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та
істинності їх позиції, а також роз"яснив їм що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини справи у апеляційному порядку.

Підсудний ОСОБА_1, злісно ухиляється від сплати
аліментів встановлених рішенням суду на
користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2.

Його дії суд кваліфікує за ст. 164
ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного, який
характеризується позитивно, не зайнятий суспільно-корисною працею,
стан його здоров"я, раніше не судимого.

Пом"якшуючі покарання обставини - щире каяття, бажання відшкодувати
заподіяну шкоду та часткове її відшкодування.

Обтяжуючі покарання обставини судом
не встановлено.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для
його виправлення та подальшого попередження в межах
санкції статті передбачаючої відповідальність за скоєне у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання за ст. 164 ч.1 КК України у
вигляді 100 годин громадських робіт.

До набрання
вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 15 діб з дня
проголошення.