№621/3112/14-к
Пр.1-кп/621/34/15
УХВАЛА
Іменем України
03.03.2015 року м. Зміїв
Відносно ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому строк дії запобіжного заходу продовжено до 08 березня 2015 року.
Прокурор ОСОБА_5 , у судовому засідання заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою строком на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, які були взяті до уваги при обранні йому запобіжного заходу, саме утримання під вартою, репутацію підозрюваного та з огляду на те, що розгляд кримінального провадження не завершено.
ОСОБА_9 заявив клопотання, підтримане захисником ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу посилаючись на відсутність доказів його вини в інкримінованому злочині, протиправні дії працівників міліції на досудовому розслідуванні, наявність у нього постійного місця проживання.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважав, що підстав для зміни ОСОБА_9 міри запобіжного заходу немає, оскільки і на даний час існують ризики, які були взяті до уваги при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу - тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_6 просив вирішити клопотання на розсуд суду.
В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши думки сторін судового провадження, дійшов наступного:
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_9 , відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Обвинуваченим не наведено нових обставин, що не були враховані під час обрання запобіжного заходу та не зазначено даних щодо відсутності на даний час ризиків, визначених ст. 177 КПК України та суттєву зміну обставин, встановлених ст. 178 КПК України, що були враховані при вирішенні питання про доцільність застосування до нього запобіжного заходу, саме тримання під вартою.
Послання на відсутність доказів його вини є передчасним і до уваги судом не приймається.
Враховуючи вищевикладене, підстав для зміни міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 суд не вбачає.
Таким чином, суд дійшов висновку, що є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, на два місяця, тобто до 06 травня 2015 року, а відповідно й задоволення клопотання прокурора.
Рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_9 ґрунтується на законодавчо закріпленому положенні про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити.

Строк тримання ОСОБА_9 під вартою продовжити на два місяця до 06 травня 2015 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: