АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/284/14 Слідчий суддя: Шуліка
Справа № 646/2225/14-к Доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора за матеріалами кримінального провадження № 0000103 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 березня 2014 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , -

встановила:

7 березня 2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене з прокурором, про застосування міри запобіжного заходу тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоселиця Тячівського району Закорпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого директором компанії Кредит прогрес, одруженого, раніше судимого: 1) 22.12.2003 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 12; ч. 2 ст.. 296; ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, постановою Шостінського районного суду Сумської області від 05.10.2007 року невідбутну частину покарання змінено на 3 роки 10 місяців 17 днів обмеження волі; 2) 24.03.2008 року Кролевським райсудом Сумської області за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 71, 72 КК України частково приєднано покарання призначено за вироком Білопільського райсуду Сумської області від 22.12.2003 року, і остаточно до відбуття покарання визначено 6 років позбавлення волі, звільненого згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 13.06.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 20 днів, зареєстрованого - АДРЕСА_1 , мешкаючого - АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду від 7 березня 2014 року клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 залишено без задоволення, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків - прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; в період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня не залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, або суду; не виїжджати за межі міста та Харківської області без дозволу слідчого прокурора, суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя зазначив, що органом слідства не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам передбачених ст. 177 КПК України, і сама тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання найсуворішого та виняткового запобіжного заходу.

З таким рішенням не погодився прокурор, подав апеляційну скарга і просив ухвалу слідчого судді Чеврнозаводського районного суду м. Харкова скасувати, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Автор апеляційної скарги зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повністю підтверджують зібраними у кримінальному провадженню доказами - проколами огляду місця події від 05.03.2014 року та від 06.03.2014 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді до 7 років позбавлення волі, і враховуючи данні, які характеризують ОСОБА_7 , апелянт вважає, що застосування менш суворої міри запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Підозрюваний ОСОБА_7 на неодноразові виклики до апеляційного суду не прибув, причини неявки не повідомив, привід ОСОБА_7 , призначений апеляційним судом, не здійснений з причини відсутності останнього за місцем проживання. У зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено за відсутністю ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_7 5 березня 2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин знаходився на привокзальній площі станції Харків-Левада Південної залізниці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи цинічно, зухвало, почав нецензурно лаятися, на чисельні зауваження громадян не реагував, в тому числі і на зауваження ОСОБА_11 , після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, дістав з правої зовнішньої кишені пальто, одягнутого на нього, 4 мм. револьвер Safari-3 моделі РВ430 виробництва ТОВ Латек, та зробив кілька пострілів у ОСОБА_11 , спричинивши пострілом йому тілесні ушкодження в шию з лівої сторони.

З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 05.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідування внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснено 06.03.2014 року.

Слідчим суддею правильно встановлена наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили викладені вище обставини подій 05.03.2014 року.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Кримінальне правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 законодавством віднесено до категорії тяжких, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись з клопотанням до слідчого судді орган слідства, обґрунтовуючи своє рішення, зазначив підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою - можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності.

Колегія суддів вважає, що наявність такого ризику доведено, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у тому, що маючи непогашену судимість за вчинення аналогічного, а також умисного корисливого тяжкого злочину в період його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, вчинив новий тяжкий злочин при обставинах, обтяжуючих покарання.

Таким чином, враховуючи обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , данні, які характеризують останнього, те, що ОСОБА_7 не перебуває за місцем проживання, порушивши таким чином обв`язки, покладені на нього ухвалою, яка оскаржується, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до нього такого виду запобіжного заходу як домашній арешт із забороною залишати житло у період часу з 19-00 до 07-00 наступного дня не виключає можливості вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, і тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, і у відношення ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, колегія суддів вважає необхідним не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 березня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ЛВ на станції Основа УМВС України на південній залізниці ОСОБА_12 , погоджене з прокурором про застосування у відношення ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою задовольнити.

Обрати у відношенні підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закорпатської області, громадянина України, зареєстрованого - АДРЕСА_1 , мешкаючого АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі строком на шістдесят днів з дня його фактичного затримання, зараховуючи період його перебування під вартою з 05.03.2014 року по 07.03.2014 року.

Копію даної ухвали направити слідчому для виконання.

Оскарження вказаної ухвали в порядку ст. 424 КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді