Справа № 609/73/15-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2015 р. Шумський районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого засідання в залі суду м. Шумськ , кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася і проживає в АДРЕСА_1 , гр.України, з освітою середньою спеціальною, не працює, раніше не судиму

за ч.2 ст.384 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000133 від 04.06.2014 року, була допитана в якості свідка, 01 серпня 2014 року о 10 год. 00 хв. у приміщені службового кабінету № 40 Шумського РВ УМВС України, що розташований у м. Шумськ по вул. Українській, 47. Під час допиту ОСОБА_4 відповідно до ст. 224 КПК України попереджено про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань передбачену ст.384 КК України.

В ході допиту ОСОБА_4 дала послідовні покази про те, що 03.06.2014 року, коли вона перебувала на вулиці біля свого господарства, вона бачила та чула як між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбувалася словесна суперечка, під час якої ОСОБА_6 ображала ОСОБА_7 нецензурними словами. Поряд з цим, ОСОБА_4 повідомила, що в якийсь момент суперечки ОСОБА_6 підбігла до ОСОБА_7 та штовхнула її, від чого вона вдарилась об хвіртку господарства ОСОБА_8 і впала на землю у подвір`я, після чого ОСОБА_6 , тримаючи у руках дерев`яну палицю, зайшла на територію подвір`я ОСОБА_8 та почала наносити ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Також свідок повідомила, що в цей момент у подвір`я зайшов ОСОБА_9 , в руках якого була дерев`яна палиця, і вона бачила замахи цією палицею на території подвір`я над місцем, де впала ОСОБА_7 .

Крім цього, 11 серпня 2014 року о 19 год. 14 хв. на вул. с. Боложівка Шумського району із свідком ОСОБА_4 , яку попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, було проведено слідчий експеримент. В ході його проведення ОСОБА_4 дала послідовні покази, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження та доводили винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Поряд з цим, першим заступником начальника-начальником СВ Шумського РВ УМВС України в Тернопільській областіпри складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000133 від 04.06.2014 року, показання свідка ОСОБА_4 , надані нею під час досудового розслідування, використано в якості доказу обвинувачення. Усі протоколи допиту свідка ОСОБА_4 та протокол слідчого експерименту включено в реєстр матеріалів кримінального провадження №0000133 від 04.06.2014 року.

30 вересня 2014 року до Шумського районного суду прокурором прокуратури району направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000133 від 04.06.2014 року.

Однак, під час слухання вказаного кримінального провадження Шумським районним судом свідок ОСОБА_4 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання відповідно до ст. 384 КК України, 17 листопада та 04 грудня 2014 року в судовому засіданні дала покази, які повністю суперечать показам, наданим нею під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 04.06.2014 року. Зокрема, пояснила, що вона дійсно чула сварку, яка відбувалася між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак не бачила, щоб ОСОБА_6 штовхала ОСОБА_7 та завдавала її будь-яких тілесних ушкоджень. Також вона не бачила чи заходили ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у подвір`я ОСОБА_8 та чи наносили вони ОСОБА_7 тілесні ушкодження, оскільки перебувала у себе в будинку, звідки вона лише чула суперечку, однак змоги її бачити не мала.

Так, ОСОБА_4 , будучи попередженою слідчим та судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань згідно ст. 384 КК України, під час розгляду справи в суді, де її було допитано в якості свідка, а також при проведенні слідчих дій за її участю, дала покази про обставини, що входять у предмет доказування по кримінальному провадженні №0000133 від 04.06.2014 року, які повністю суперечать між собою.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000293 від 10.12.2014 року, допитана в якості підозрюваної ОСОБА_4 пояснила, що покази, які вона дала по кримінальному провадженні № 1000133 від 04.06.2014 року 01 серпня, 03, 08 вересня 2014 року та на одночасному допиті 25.09.2014 року, а також на слідчому експерименті 11.08.2014 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно ст.384 КК України, про що свідчать її підписи в протоколах, були завідомо неправдиві, тобто вона в ході допиту повідомила недостовірні відомості про факти, та обставини, які мають значення для вирішення справи, та такими показами ввела в оману слідство.

17 листопада та 4 грудня 2014 року, перебуваючи в залі судового засідання під час слухання кримінального провадження №0000133 від 04.06.2014 року Шумським районним судом, будучи знову попередженою про кримінальну відповідальність згідно ст. 384 КК України, та склавши присягу, ОСОБА_4 змінила свої покази, які давала під час досудового розслідування, та повідомила суду, що надані нею раніше покази в якості свідка вона не підтримує, тому, що вони є завідомо неправдивими і поєднані із штучним створенням доказів, чим вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч.2 ст.384 КК України.

В судове засідання представлено угоду про визнання винуватості , яка укладена між прокурором прокуратури Шумського району ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 27 січня 2015 року під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. ст. 468,469,470, 472 КПК України.

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості прокурор прокуратури Шумського району ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.384 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України під час досудового розслідування, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Сторони угоди погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, відповідно до ст.. 76 КК України покласти на підсудного такі обов`язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, обвинувачена згідна на призначення такого виду та розміру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав передбачених пунктом 1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Для прокурора наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 і 424 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 -1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити умови угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 384 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, відповідно до ст.. 76 КК України покласти на підсудного такі обов`язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Суд, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вважає, що вимоги угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам закону, будь- чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.

Сторони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь- яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної із прокурором прокуратури Шумського району ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

За вказаних обставин слід затвердити умови угоди про визнання винуватості , укладеної 27 січня 2015 року між прокурором прокуратури Шумського району ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 473, 474 ,475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 27 січня 2015 року між прокурором прокуратури Шумського району ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, відповідно до ст.. 76 КК України покласти на підсудного такі обов`язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії цього вироку виключно із підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України .

Суддя: ОСОБА_1