Справа № 459/268/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів Червоноградського міського суду Львівської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

Грабовського ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7

Литвиненка ОСОБА_8

Остапик ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Червонограді справу про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с.Новий Донбас, Сніжинського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02.2000 р. Львівським обласним судом за ч.3, ст.142, ч.2 ст.215-3, ч.2 ст. 140, ч.3 ст.193, ч.1 ст. 183, ст. 17-94, ст. 190-1, ч.2 ст.142, ч.3 ст.144, ст.ст.19 4-93 п.п.а, е, з, і; ч.1 ст. 222; ст.42 КК України на 15 років позбавлення волі з відбуттям перших 7 років позбавлення волі у тюрмі, а решта у виправно - трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією всього індивідуального майна;
за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ст.ст.348, 349, ч.3 ст.358, ч.1 ст.390 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області знаходиться справа про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ст.ст.348, 349, ч.3 ст.358, ч.1 ст.390 КК України.

В ході судового розгляду справи прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263, ч.1 ст.390, ч.3 ст.358 у в`язку із закінченням на час розгляду справи строків давності на підставі ст.49 КК України.

Підсудний також подав до суду письмову заяву в якій просив закрити кримінальну справу про його обвинувачення за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.3 ст.358,ч.1 ст.39 КК України у зв`язку із спливом строків давності.

Захисники підсудного дане клопотання підтримали.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальної справи, дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що будучи засудженим вироком Львівського обласного суду від 03 лютого 2000 року за ст. 19 ч.4-93 п. а, е, з, і, ч.3 ст.142, ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140, ч.3 ст.193, ч.1 ст.183, 17-94, 190-1, ч.2 ст.142, ч.3 ст.144, ч.1 ст.222, ст.42 КК України до 15 років позбавлення волі, відповідно до постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 04.07.2007 року замінено невідбуту частину покарання, а саме 4 роки 10 місяців 22 дні, більш м`яким - обмеження волі.

Так, ОСОБА_10 відбуваючи покарання у виді обмеження волі, 10 квітня 2008 року, згідно до написаної ним заяви та наказу, затвердженого начальником Городоцького ВЦ №131 був працевлаштований на контрагентському об`єкті ВАТ Рівнебуделектромонтаж. У складі бригади відповідно до рознарядки, затвердженої начальником установи, був виведений для виконання ним на вищевказаному об`єкті своїх робочих функцій. Підсудному, перед наданням дозволу на працевлаштування на контрагентському об`єкті доведено у письмовій формі про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України за самовільне залишення місць обмеження волі.

В той же день о 15:15 год. ОСОБА_10 під час виконання ним роботи на даному об`єкті, відпросившись у туалет, самовільно залишив територію контрагентського об`єкта. В подальшому на своє робоче місце у контрагентському об`єкті останній до завершення робочого дня не повернувся і в установу не прибув, чим порушив вимоги ст.59 КВК України, п.29 ПВР установи виконання покарань та вимоги наказу ДЦУ ПВП №27 від 16 лютого 2005 року, чим вчинив злочин передбачений ч.1 ст.390 КК України.

Крім того, 30 квітня 2009 року близько 00:30 год. з ОСОБА_10 під час його затримання працівниками УБОЗ ГУМВСУ у Львівській області, за адресою вул.22 січня, 4 у м.Соснівці, Львівської області, діючи умисно, побачивши оперуповноваженого відділення супроводження спеціальних операцій відділу швидкого реагування Сокіл УБОЗ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_11 , який був одягнутий в формений одяг працівника міліції, представився працівником міліції та в усній формі почав вимагати в ОСОБА_10 зупинитись та здатись працівникам міліції, реально усвідомлюючи, що його може бути затримано та доставлено у відділення міліції, з метою протидії працівнику міліції у його затриманні та уникнення відповідальності за раніше вчинені злочини, здійснив постріл гумовою кулею зі спецзасобу для відстрілу гумових куль в праве стегно ОСОБА_11 чим спричинив останньому сліпе поранення м`яких тканин правого стегна, яке по тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, вчинивши злочин передбачений ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

22.05.2009 року у м. Рогатині по вул. Галицькій в ході проведення оперативно - пошукових заходів працівниками УБОЗ ГУМВС України у Львівській області було затримано гр. ОСОБА_10 . Під час проведення особистого огляду останнього працівниками Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області при ньому виявлено та вилучено боєприпас придатний до використання, а саме ручну гранату РГД-5. Також, в ході особистого обшуку підсудного у нього було виявлено та вилучено згорток паперу, в якому знаходилась суха сипуча речовина білого кольору амфетамін, що є психотропною речовиною, в порошкоподібній формі масою 2,708 грама у яку ОСОБА_10 зберігав та перевозив без мети збуту. Окрім того, в ході проведення працівниками Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області особистого огляду ОСОБА_10 у нього виявлено та вилучено паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 із зміненими шляхом переклейки фотокарток реквізитами, посвідчення водія НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_12 , яке не відповідає бланкам посвідчення водія, щознаходяться в офіційному обігу, які той використовував у власних цілях.

Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочини передбачені ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.3 ст.358 КК України.

Вина підсудного у вищевказаних злочинах знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи та повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_11 , показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , протоколами огляду місця події від 30.04.2009 р., 04.05.2009 р., 22.05.2009 р., висновками експертів №1310 від 02.07.2009 р., №229/2009 від 17.06.2009 р., №5/340 від 03.07.2009 р., №0521 від 18.06.2009 р., №11-В від 16.06.2009 р., №09/07-331 від 18.06.2009 р..

Відповідно до положень ст.12 КК України злочини передбачені ч.2 ст.342, ч.3 ст.358 КК України є злочинами невеликої тяжкості, а злочини передбачені ч.1 ст.390, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263 (в редакції чинній на час вчинення злочину), ч.2 ст.309 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло три роки, а з дня вчинення злочину середньої тяжкості - п`ять років.

Тому, на даний час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних злочинів сплив.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7-1 КПК України (ред.1960 року), провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Частиною 2 ст. 11-1 КПК України визначено, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

За таких обставин, є наявні підстави та умови для звільнення підсудного ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.342, ч.3 ст.358, ч.1 ст.390, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, оскільки минуло більше п`яти років з дня вчинення ним вищевказаних злочинів.

Враховуючи імперативний характер припису частини 1 статті 49 КК України щодо обов`язку суду звільнити особу від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про звільнення підсудного ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, цивільний позов, заявлений Городоцьким виправним центром управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області про відшкодування заподіяної кримінальним злочином, слід залишити без розгляду, роз`яснивши останнім право звернення до суду із вказаними позовами в порядку цивільного судочинства

Керуючись ст. ст. 11-1, 273, 282 КПК України 1960 року, ст. ст. 12, 49 КК України, суд -
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_10 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.342, ч.3 ст.358, ч.1 ст.390, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та провадження по справі у цій частині закрити.

Речові докази по справі наркотичний засіб амфетамін, залишки гранати, патрон, паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_12 та посвідчення водія на це ж ім`я, 23 гільзи, одна гумова куля. 9мм. які зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів прокуратури м. Львова після вступу ухвали суду у законну силу знищити.

Цивільні позови Городоцького виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області до ОСОБА_10 про відшкодування заподіяної кримінальним злочином залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області і протягом 7- ми діб з дня її постановлення, а підсудним на протязі цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Головуючий підпис

Судді 2 підписи

Згідно з оригіналом

Суддя: ОСОБА_1