Дата документу Справа № 317/4997/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/554/15 Головуючий в 1-й інстанції:
ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року,

встановила:
вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт.

На вказаний вирок обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.394 ч.2 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Згідно матеріалів провадження та вироку суд, виходячи з правової позиції обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у обвинувальному акті, думки інших учасників провадження та положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорювалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють вони зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Незважаючи на це, обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує вирок виключно з підстав заперечення фактичних обставин справи.

В апеляційній скарзі на обґрунтування своїх вимог обвинувачений також посилається на те, що справа була розглянута за відсутності захисника, участь якого у даному кримінальному провадженні, на його думку, є обов`язковою, але при цьому, не наводить жодної обставини та не долучає будь-яких документів (доказів), які б свідчили про необхідність обов`язкової участі захисника відповідно до положень ст.52 КПК України.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження вручалася пам`ятка та були роз`яснені його процесуальні права, в тому числі, й право мати захисника.

Але обвинуваченим ніяких клопотань щодо залучення (призначення) захисника не заявлялося та не надавалися будь-які документи, які б вказували на необхідність обов`язкової участі захисника.

Зазначене свідчить про те, що обвинуваченим оскаржено вирок виключно з підстав, з яких він не міг бути оскарженим згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження якщо судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2