Справа № 740/1982/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/164/2015
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

слідчого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2015 року, якою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин, Чернігівської області, громадянину України, не одруженому, з незакінченою вищою освітою, не працюючому, проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимому:

20.05.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі;

17.02.2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 395 КК

продовжено строк тримання під вартою до 19 год. 00 хв. 28 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Ніжинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні внесеному 16 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 395 КК України про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 .

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ст. 395 КК України, за які наступає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України було однією з підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він раніше судимий; наявність передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні умисного, тяжкого злочину і він усвідомлюючи міру покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного джерела прибутків, які не зменшились та викладеними обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.04.2015 року та відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 . Вказує, що ухвала є незаконною і необґрунтованою, з тих причин, що ОСОБА_9 не визнав своєї вини в скоєних правопорушеннях, окрім статті 395 КК України, мав постійне місце роботи та утримував сім`ю, має постійне місце проживання, сім`ю та двох неповнолітніх дітей, ті його дружина знову вагітна. Зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого не було надано переконливих доказів наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 також подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вказує, що на досудовому слідстві він вину визнав під психологічним тиском, ухвала базується на суперечливих показання свідків, на його утриманні знаходиться дружина, троє її малолітніх дітей від попереднього шлюбу та його рідна донька ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також її матір і бабуся, які є особами похилого віку та інвалідами. Зазначає, що під домашнім арештом в нього буде більше можливості допомогти слідству.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, про обґрунтованість ухвали слідчого судді та доцільність залишення її без змін, слідчого, дослідивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.12.2014 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебуваючи на вул. Шевченка м. Ніжин Чернігівської області відкито заволоділи майном ОСОБА_13 , заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на суму близько 2294 грн. 23 коп.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 16.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

12.02.2015 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001801 від 16.12.2014 року перекваліфіковано із ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

18.12.2014 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебуваючи біля будинку № 97-а по вул. Шевченка м. Ніжин Чернігівської області відкрито заволоділи майном ОСОБА_14 , заподіявши потерпілому ОСОБА_14 , матеріальної шкоди на суму близько 3600 грн., здійснивши на нього напад поєднаний з насильством, що є небезпечним для здоров`я.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001824 від 19.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в подальшому перекваліфіковано на ч. 2 ст. 187 КК України.

01.03.2015 року кримінальні провадження № 0001801 від 16.12.2014 року та №0001824 від 19.12.2014 року об`єднані в одне провадження.

03.03.2014 року, ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_9 , було встановлено адміністративний нагляд терміном на 24 місяці із застосуванням наступних обмежень: заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в період часу з 22 години по 06 годину; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) за місцем проживання без дозволу райвідділу органів внутрішніх справ; реєстрація у райвідділі органів внутрішніх справ за місцем проживання два рази на місяць. Однак ОСОБА_9 , будучи ознайомленим із обмеженнями, застосованими до нього відповідно до вимог вищевказаної ухвали, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, систематично виходив із будинку за місцем проживання у період часу з 22 години по 06 годину, чим порушив застосовані до нього обмеження.

14.02.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

02.03.2015 року о 19 годині 00 хв. ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України по кримінальному провадженні №0001801 від 16.12.2014 року.

03.03.2015 року кримінальні провадження № 0001801 від 16.12.2014 року та №0000229 від 14.02.2015 року об`єднані в одне провадження.

03.03.2015 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України.

04.03.2015 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.00 год. 29.04.2015 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Приписом ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ст. 395 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а саме показання свідків, протокол допиту потерпілого, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду, протокол одночасного допиту кількох осіб, протокол пред`явлення речей для впізнання, і дійшов вірного висновку, що на даний час з урахуванням тяжкості злочинів, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_9 та особи підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, існують об`єктивні причини вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню чи незаконно впливати на свідків та хід досудового розслідування, а також продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, судом враховано, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисних, тяжких злочинах, за які законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, останній не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки у місці його постійного проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому усвідомлюючи міру покарання ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки не має постійного джерела доходів.

Доводи апеляції захисника та підозрюваного про наявність у нього на утриманні дружини, малолітніх дітей, матері та бабусі інвалідів похилого віку ніякими доказами не підтверджені і не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчим суддею при винесенні ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного враховано, що по кримінальному провадженні необхідно провести певні слідчі дії, які відображені в клопотанні слідчого.

Так як ризики після взяття ОСОБА_9 не зменшились, а захист не довів будь-якими доказами доцільність зміни запобіжного заходу обвинуваченому, то ухвала слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2015 року відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405,407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2015 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 19 год. 00 хв. 28 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4