Справа № 11-119 2007 р Головуючий у 1 інатанції - Кузьменко
УХВАЛА

Іменем України

"
20 " лютого 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого Романова О.В.

суддів Єрещенка
A.M. , Слісарчука Я.
А.

секретаря Поліщук
Т.О.

за участю
прокурора Руденка
В. І.

захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та
адвоката ОСОБА_1 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської
області від 20 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сариозек Карбулакського айону,
урганської області, судимого 13.06.2006 року Новоград - Волинським
міськрайонним судом за ст.ст.128,185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення
волі. Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від
22.08.2006 року вирок щодоОСОБА_4
за ст. 128 КК України

скасований, справа в цій частині направлена на новий
судовий розгляд. В решті вирок змінений, його дії перекваліфіковані з
ч.2 ст. 186
КК

2

України
на ч.2 ст.190 КК України і за цим законом призначено покарання З роки обмеження
волі, а на підставі ст. 70 ч.1 КК
України до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

засуджено
за ст.121 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених
покарань за даним вироком і за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду
від 13 червня 2006 року до відбуття визначено 5 років 2 місяці позбавлення
волі.

Запобіжний захід засудженому залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання
визначено рахувати з 1
квітня 2005 року.

Постановлено стягнути із
засудженого на користь :

- ОСОБА_9 4473,31 гривень матеріальної шкоди
та 55 000 гривень моральної шкоди;

·
Житомирської обласної клінічної лікарні 999,12 гривень
матеріальної шкоди;

·
Головного військового клінічного госпіталю МО України 2898,99
гривень заподіяної матеріальної шкоди;

- Новоград-Волинського ТМО 1172,60 гривень
заподіяної матеріальної шкоди.

Як визнав суд, 7 березня 2004 року біля 2 години ОСОБА_3 в м. Новоград-Волинський
неподалік Універсаму, що по вулиці Леванеського, під час бійки з ОСОБА_5 на
грунті особистих неприязних відносин навмисно вдарив потерпілого кулаком в
область правої лобно-тім'яної ділянки голови, чим заподіяв йому тяжкі тілесні
ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

На вирок суду подані апеляції.

Прокурор,
який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції вирок просить
скасувати та постановити новий вирок, яким призначитиОСОБА_3 покарання за
ст.121 ч.1 КК України та на підставі ст.70 ч.4 КК України 8 років позбавлення
волі та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 90000 гривень. Вказує
на те, що призначене засудженому покарання є несправедливим внаслідок його
м'якості. Зазначає, що суд не врахував дані про особу ОСОБА_3, тяжкість
вчиненого ним злочину та безпідставно частково задовольнив позов потерпілої в
частині стягнення моральної шкоди.

Адвокат ОСОБА_1 вирок суду просить змінити, дії його
підзахисного перекваліфікувати з ст.121 ч.1 КК України на ст.128 КК України та
відмовити в задоволенні

3

позову
потерпілої в частині стягнення моральної шкоди. Посилається на те, що зібраними
у справі доказами встановлено, що ОСОБА_3 заподів ОСОБА_6 тяжкі тілесні
ушкодження з необережності.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляції державного
обвинувача та про відхилення апеляції захисника, засудженого ОСОБА_3 та
захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 які заперечували, щоб була задоволена апеляція
прокурора та просили задовольнити апеляцію захисника, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що вони
задоволенню не підлягають.

Винність ОСОБА_3 у вчинені злочину за обставинах наведених у вироку
доведена об'єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і
належним чином оцінені судом.

На досудовому слідстві ОСОБА_3 визнавав, що під час бійки з ОСОБА_6 наніс
йому руками і ногами удари по тулубу та в область голови(а.с. 83-85, 86-88 т.2)
.

Такі показання ОСОБА_3 об'єктивно підтверджуються сукупністю інших зібраних
у справі доказів.

Свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що він бачив як під час бійки ОСОБА_3
наносив ОСОБА_6 удари.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що зі слів її чоловіка їй стало відомо, що його
побив засуджений.

За висновком комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вискової та
потиличної долею правої півкулі мозку, субдуральної гематоми в ділянці правої
півкулі мозку, рани в лобно-тім'яній ділянці, які є небезпечними в момент
заподіяння. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від удару твердими
предметами.

Суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам і прийшов до правильного
висновку, що саме від нанесених засудженим ударів руками в область голови
потерпілого настали вищевказані тілесні ушкодження.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що під час бійки ОСОБА_6 падав
і вдарявся головою об тверде дорожнє покриття.

Тому посилання адвоката про те, що потерпілий міг отримати тяжкі тілесні
ушкодження від падіння, колегія суддів не приймає до уваги.

Дії засудженого за ст. 121 ч.1 КК України кваліфіковано
правильно, підстав для перекваліфікації його дій на ст.128 КК України, про що
наголошує в своїй

4

апеляції
адвокат, колегія суддів не знаходить.

Доводи прокурора про призначення засудженому надто м'якого покарання не
можна визнати такими, що підлягають задоволенню.

Суд врахував, що
ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, посередньо
характеризується за місцем проживання
і призначив йому покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України у
вигляді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Підстав для скасування вироку та постановления
нового вироку з призначенням ОСОБА_3 максимальної міри покарання,
передбаченої санкцією статті закону, про що зазначає в апеляції прокурор,
колегія суддів не знаходить.

Також колегія суддів не знаходить підстав для збільшення розміру
відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 до 90000 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд дотримався положень ст.
23 ЦК України,
при цьому також врахував вимоги розумності і справедливості.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлено, що досудове чи
судове слідство допустили порушення кримінально-процесуального чи матеріального
закону, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи
судом першої інстанції та апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20
листопада 2006 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.