Справа № 743/245/15-к
Провадження №1-кп/743/23/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000496 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сиберіж Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 10.12.2010 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.263, ст.ст.70, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 15.02.2011 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, покарання відбув;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом проникнення до сараю в домоволодінні АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав коня рижого окрасу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду, в розмірі 6000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 22.12.2014 року він, після спільного розпиття алкогольних напоїв, разом зі своїм знайомим на імя ОСОБА_7 , приїхав з с.Вербичі в с.Пушкарі Ріпкинського району, де продовжили розпивати спиртне. Після того, як ОСОБА_8 спянів, ОСОБА_6 залишив його в будинку ОСОБА_9 , а сам, знаючи що у власності ОСОБА_10 мається кінь, вирішив його викрасти, щоб покататися. З цією метою ОСОБА_6 проник до сараю, де утримувалась тварина та запрягши викрав її. Вподальшому ОСОБА_6 сільно з ОСОБА_7 прибув до лісового масиву поблизу с.Редьківка Чернігівського району, де вони продовжували розпивати спиртне, а наступного дня були затримані працівниками міліції. Після затримання кінь у ОСОБА_6 був вилучений.У скоєному обвинувачений щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які учасниками судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням до приміщення, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини помякшуючі та обтяжуючі його покарання.

Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується формально-посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_6 неодноразово був засуджений за посягання на чуже майно, в тому числі і викрадення коня.

Крадіжку майна ОСОБА_5 обвинувачений скоїв через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць відбування покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і покарання ОСОБА_6 необхідно визначити у виді позбавлення волі.

В той же час, приймаючи до уваги помякшуючі покарання обставини, визнання обвинуваченим своєї вини, позицію потерпілої, суд вважає що покарання ОСОБА_6 можливо призначити ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи клопотання прокурора, наявність у ОСОБА_6 непогашеної судимості за вчинення тяжкого злочину, відсутність у нього офіційного джерела доходів та усталених соціальних звязків, а також з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, відносно нього, до набрання вироком чинності, необхідно застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно відраховувати з 26.03.2015 року, тобто з моменту затримання.

Речові докази - оптичні носії з відеозаписами до протоколів слідчих експериментів, необхідно залишити в матеріалах справи.

Коня рижої масті, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 .

Мобільний телефон Нокіа 2310, ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою оператора звязку Лайф, після набрання вироком чинності, необхідно повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення компютерно-технічної експертизи, в розмірі 294 грн. 84 коп., необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

До набрання вироком чинності, застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 26.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , в доход держави, процесуальні витрати за проведення компютерно-технічної експертизи, в розмірі 294 грн. 84 коп.(а/п 51).

Речові докази - оптичні носії з відеозаписами до протоколів слідчих експериментів, необхідно залишити в матеріалах справи (а/п 58-59, 70-71).

Коня рижої масті, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 (а/п 14-15).

Мобільний телефон Нокіа 2310, ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою оператора звязку Лайф, після набрання вироком чинності, необхідно повернути законному володільцю ОСОБА_6 (а/п 27-28).

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1