У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянувши
в судовому засіданні у м. Києві 24 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав учать у розгляді справи у
суді першої інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_1

в
с т а н о в и л а :

постановою Ленінського районного суду
м.Луганська від 14 березня 2007 року задоволено скаргу ОСОБА_1 і скасовано
постанову в.о. начальника відділу прокуратури Луганської області від 6 вересня
2006 року про порушення кримінальної справи щодо директора ТОВ “Компанія
“Макарт” ОСОБА_1 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо
великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,
та відмовлено у порушенні кримінальної
справи за відсутністю у її діях ознак злочину.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 10 квітня 2007 року постанову суду першої інстанції
залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати
зазначені судові рішення з направленням справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з порушенням кримінально-процесуального закону. Посилається на те, що суд не взяв до уваги
докази, зібрані у матеріалах перевірки, які свідчать про наявність складу
злочину у діях посадових осіб ТОВ “Компанія “Макарт”. Крім того, прокурор вважає, що суд, всупереч
вимог ст.236-8 КПК України не лише перевірив наявність приводів та підстав для
порушення кримінальної справи, а вирішив питання по суті справи.

Заслухавши доповідь судді Шевченко
Т.В., думку прокурора Опанасюка О.В., який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційного подання, суд
вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК
України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд
повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної
постанови. Згідно з ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки у
тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Як убачається з наявних матеріалів,
кримінальна справа щодо ОСОБА_1 була порушена на підставі даних, що містяться в
акті документальної перевірки від 22 червня 2006 року та податкового
повідомлення-рішення від 12 липня 2006 року про наявність заборгованості по
сплаті ПДВ за 2005-2006 роки.

Відповідно до п.5.2.6. Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року, якщо платник
податків оскаржує рішення
податкового органу до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків
не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до остаточного
вирішення справи судом, за винятком,
коли таке обвинувачення не тільки базується на рішенні контролюючого органу, а
й доведено на підставі додатково зібраних доказів відповідно до вимог
кримінально-процесуального законодавства України.

Як видно з матеріалів кримінальної справи ТОВ “Компанія “Макарт” звернулося до господарського суду з позовом
до ДПІ у Жовтневому районі м.Луганська про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, тому на момент порушення кримінальної справи податкове
зобов'язання вважалося не узгодженим. Інших доказів, які б свідчили про
наявність умисного ухилення від сплати податків, у справі немає.

Таким чином, судом зроблено правильний висновок, що на момент порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ч.3
ст.212 КПК України, достатні підстави для цього були відсутні. А тому, суд,
відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, обґрунтовано прийняв рішення про
скасування постанови в.о. начальника відділу прокуратури Луганської області від
6 вересня 2006 року про порушення кримінальної справи щодо директора ТОВ
“Компанія “Макарт” ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК
України, та відмовив у порушенні кримінальної справи.

Разом з тим, суд, відмовляючи у порушенні кримінальної справи,
необґрунтовано вказав на відсутність у діях ОСОБА_1 складу злочину.

Так, відповідно до ч.13, п.2 ч.14 ст.236-8 КПК України за результатами
розгляду скарги суддя, окрім іншого, може скасувати постанову про порушення
кримінальної справи і винести постанову про відмову в порушенні справи. При
прийнятті цього рішення він повинен перевіряти наявність приводів і підстав для
винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали
підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не має
права заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді
справи по суті.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.398 КПК України, судові рішення у
даній справі підлягають зміні.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Постанову Ленінського
районного суду м.Луганська від 14 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 10 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити й виключити з них рішення
про відсутність у діях останньої ознак складу злочину, передбаченого ч.3 ст.212
КК України.

У решті зазначені судові рішення залишити без зміни.

Су
д д і:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Пошва
Б.М.