Справа № 405/1493/15-к
1-кп/405/60/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0000303 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який на утриманні дітей не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.09.2014 р. Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 850 грн.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Кіровограда 30.03.2015 року під час судового розгляду кримінального провадження надійшла угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Обвинувальним актом, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в тому, що він 15.01.2015 року близько 01.30 год., знаходячись в приміщені кафе «Весна», розташованого по вул. Дворцовій, 13 в м. Кіровограді, на одному із столів, помітив мобільний телефон та гаманець, які належали потерпілій ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, усвідомлюючи свою злочинну діяльність, маючи вільний доступ до речей потерпілої та користуючись тим, що ОСОБА_5 відволікла свою увагу від столу на якому знаходилось її майно, таємно викрав мобільний телефон Lenovo A 630 вартістю 1716,80 грн. в якому на момент викрадення знаходилися карта пам`яті Місго SDНС, class 2, об`ємом 4 Gb, вартістю 96,37 грн., сім-карти оператора Київстар та Лайф, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, гаманець Orifiame «Пурпурове тріо» вартістю 96 грн., у якому знаходились грошову кошти в сумі 350 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2259,17 грн.
Під час судового розгляду досягнуто угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Так, 30 березня 2015 року потерпіла ОСОБА_5 з одного боку та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення :
· потерпіла ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 визнають, що обставини події досудовим розслідуванням та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України встановлені правильно;
· підозрюваний ОСОБА_3 , в ході досудового провадження відшкодував збитки, заподіяні своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_5 в повному обсязі;
· потерпіла ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження відмовився;
· сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці;
· дії, які підозрюваний повинний вчинити на користь потерпілого, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, відсутні;
· сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України; для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, має постійне місце проживання на території Ленінського району м. Кіровограда, характеризується за місцем проживання задовільно, щиросердно розкаявся у вчиненому.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , та в якому останній визнав себе винуватим, відповідно до частини 3 статті 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КК України, вищевказана угода про примирення, укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим фактично виконані; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, якій зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 30 березня 2015 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
При проведенні судової експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, були витрачені наступні кошти, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, а саме при проведенні судово-товарознавчої експертизи 393 гривні 12 копійок, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон марки Lenovo «А 360» IMEI: НОМЕР_1 , карта пам`яті Місго SDНС, class 2, об`ємом 4 Gb, гаманець фіолетового кольору, купюра номіналом 5 туркменських манатів АС 4 року випуску, купюру номіналом 1 туркменський манат АА 0 року випуску, купюру номіналом 50 гривень ПВ 8 року випуску, купюру 1 гривня НГ 2 року, купюру номіналом 1 гривня ЕЗ 6 року випуску відповідно до ст.100 КПК України підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 березня 2015 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 15.01.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 393 гривні 12 копійок.
Речові докази: мобільний телефон марки Lenovo «А 360» IMEI: НОМЕР_1 , карта пам`яті Місго SDНС, class 2, об`ємом 4 Gb, гаманець фіолетового кольору, купюра номіналом 5 туркменських манатів АС 4 року випуску, купюру номіналом 1 туркменський манат АА 0 року випуску, купюру номіналом 50 гривень ПВ 8 року випуску, купюру 1 гривня НГ 2 року випуску, купюру номіналом 1 гривня ЕЗ 6 року випуску залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1