Справа №1-89/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
серпня 2007 року м.
Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корзаченка В.М.,

при секретарі Ямі С.С.,

з участю
прокурора Сокири Л.І.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Підгірне Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого у с Рівчак-Степанівка
Носівського району Чернігівської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого
помічником пилорамщика ПП „Еталон" м. Носівка (КСП ім. Енгельса), у
порядку ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с
Городище, Коропського району Чернігівської області, фактично проживаючого
по АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого,
працюючого різноробочим ТОВ „Драйв" м. Київ, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2007 року близько 23.00 год.,
у місті Носівка Чернігівської області ОСОБА_2за попередньою змовою зОСОБА_3,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прийшли до господарстваОСОБА_4, яке
розташоване поАДРЕСА_2, проникли усередину жилого будинку, звідки таємно
викрали телевізор марки „ORION" STR 2151, вартістю 700 (сімсот) гривень та скатерть вартістю
10 (десять) гривень, а всього викрали майна потерпілої на загальну суму 710
(сімсот десять) гривень.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2винним себе за ч. З ст. 185
КК України визнав частково і показав, що 25 березня 2007 року близько 23.00 год., у місті Носівка
Чернігівської області він разом ізОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, з метою розпити пляшку горілки, яку вони мали при собі, прийшли до
господарстваОСОБА_4, яке розташоване по АДРЕСА_2 та зайшли до будинку. Раніше
вони часто приходили до останньої в гості, а зважаючи на те, що вхідні двері
були не замкненими, вони безперешкодно зайшли до будинку, де виявили відсутність
ОСОБА_4. В цей час ОСОБА_3 запропонував йому вчинити крадіжку телевізора „ORION", який знаходився
у кімнаті будинку. На пропозицію ОСОБА_3 вчинити таємне викрадення телевізора
він погодився. Після чого ОСОБА_3 взяв у будинку скатерть, у якій вони принесли
викрадений телевізор до місця свого проживання поАДРЕСА_1.Окрім телевізора та
скатерті з будинку вони більше нічого не викрадали. Приблизно у травні 2007
року ОСОБА_3 продав викрадений ними телевізор ОСОБА_5 за 400 (чотириста)
гривень, 200 (двісті) з яких ОСОБА_3 дав йому. Отримані кошти він витратив на
свої потреби. 22 червня 2007 року він звернувся до працівників міліції,
власноручно написавши явку з повинною про вчинений ним разом з ОСОБА_3злочин. У
вчиненому він розкаявся, однак з обвинуваченням у частині проникнення до
будинку ОСОБА_4. з метою викрадення майна та пошкодження вхідних дверей не
згоден, оскільки двері були відчинені, а думка викрасти телевізор виникла вже у
будинку, коли вони зайшли і нікого там не виявили.

Допитаний як підсудний ОСОБА_3 винним себе за ч. З ст. 185 КК України
визнав частково і показав, що 25 березня 2007 року близько 23.00 год., у місті Носівка
Чернігівської області він разом із ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, з метою розпити пляшку горілки, яку вони мали при собі, прийшли до
господарстваОСОБА_4, яке розташоване по АДРЕСА_2 та зайшли до будинку. Раніше
вони часто приходили до останньої в гості, а зважаючи на те, що вхідні двері
були не замкненими, вони безперешкодно зайшли до будинку, де виявили
відсутність ОСОБА_4. В цей час він запропонувавОСОБА_2 вчинити крадіжку
телевізора „ORION", який знаходився
у кімнаті будинку. На цю пропозицію ОСОБА_2. погодився, після чого він узяв у
будинку скатерть, у яку вони загорнули та винесли викрадений телевізор з
будинку і принесли його до місця свого проживання поАДРЕСА_1 та заховали на
горище сараю. Окрім телевізора та скатерті з будинку вони більше нічого не
викрадали. Приблизно у травні 2007 року він за 400 (чотириста) гривень продав
викрадений телевізор ОСОБА_5, сказавши, що телевізор його власний, а продати
він його хоче лише через те, що собі придбав новий телевізор. З отриманих
грошей 200 (двісті) гривень він віддав ОСОБА_2 а свою частину витратив на
власні потреби. У вчиненому він розкаявся, однак з обвинуваченням у частині
проникнення до будинку ОСОБА_4. та пошкодження вхідних дверей не згоден,
оскільки двері були відчинені, а думка викрасти телевізор виникла вже у
будинку, коли вони зайшли і нікого там не виявили.

Допитана як потерпіла ОСОБА_4 показала, що в будинку по
АДРЕСА_2 вона проживає зі своїми двома малолітніми дітьми та співмешканцем.
Близько 15 години 25 березня 2007 року вона залишила своє помешкання та разом з
дітьми пішла до куми, при цьому все майно в її будинку було в наявності і вхідні
двері в будинок вона залишила зачиненими. Цього дня вона більше додому не
поверталась, а залишилася ночувати у куми. Наступного дня, 26 березня 2007
року, їй зателефонував її співмешканець і повідомив, що двері в будинку
відчинені і відсутній телевізор. Вона подумала, що це жарт, а коли близько 17
години, прийшла додому, то виявила, що телевізор марки „ORION" STR 2151
дійсно відсутній. Також не було скатерті, яка лежала на столі. Пізніше вона від
брата дізналася, що він також був 25 березня у вечірній час у неї вдома, її там
не виявив і пішов, але належним чином зачинити двері він не зміг. Під час
досудового слідства таких показів вона не давала, оскільки забула про це. З
цього приводу до міліції вона не зверталась, оскільки вважала, що все одно це
не дасть позитивного результату і намагалася відшукати телевізор сама. Пізніше
від працівників міліції вона дізналася, що крадіжку її майна скоїли ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. Викрадений телевізор їй повернуто, тому претензій матеріального та
морального характеру до підсудних вона не має, цивільний позов заявляти не
буде.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 05 липня 2007 року,
вартість викраденого телевізора марки „ORION' STR 2151,
становить 700 (сімсот) гривень (а. с. 27).

Оцінюючи добуті у справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд
визнає їх належними і допустимими.

Як під час досудового слідства так і в судовому засіданні
підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3 давали однакові свідчення, зазначаючи, що вони
перебували у стані алкогольного сп'яніння і прийшли до будинку потерпілої
ОСОБА_4. з метою розпити

разом з нею пляшку горшки, яку вони мали
при собі. Лише знаходячись у будинку, коли вони зрозуміли, що у ньому нікого
немає, у них виникла думка про викрадення телевізора.

Беручи до уваги, що п. ЗО Постанови Пленуму Верховного суду України № 12
від 25.12.1992 року „Про судову практику в справах про корисливі злочини проти
приватної власності" із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму
ВСУ № 3 від 04.06.1993, № 3 від 13.01.1995 та № 12 від 03.12.1997 років,
передбачає, що при вирішенні питання про наявність у діях винної особи такої
кваліфікуючої ознаки, як проникнення у житло, судам слід мати на увазі таке:
проникнення - це вторгнення у житло з метою вчинення крадіжки, грабежу чи
розбою. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої
кваліфікуючої ознаки, судам належить з'ясовувати з якою метою вона опинилася у
житлі і коли у неї виник умисел на заволодіння майном. Якщо винна особа
опинилася у житлі без наміру вчинити злочин, а потім заволоділа чужим майном,
її дії не можна кваліфікувати як вчинені з проникненням у житло

Свідчень, які б підтверджували наявність умислу в ОСОБА_2 та ОСОБА_3
здійснити крадіжку речей з будинку потерпілої до їх приходу до будинку ОСОБА_4.
судом не встановлено.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та у відповідності з
вищезгаданою Постановою Пленуму Верховного суду України, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3, своїми діями, які виразились у таємному
викраденні за попередньою змовою з будинку ОСОБА_4. телевізора марки „ORION" STR 2151,
вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім показів підсудних та потерпілої, вина ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
підтверджується протоколом виїмки документів у потерпілої ОСОБА_4. на
викрадений з її будинку телевізор „ORION" (а. с.
21) та протоколом відтворення обстановки та обставин події, під час якого
ОСОБА_2та ОСОБА_3 вказали спосіб проникнення та вчинення крадіжки майна з
будинку ОСОБА_4. (а. с. 49-50, 68-69).

ОСОБА_2та ОСОБА_3 винні у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України і підлягають покаранню за вказаною статтею КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є вчинення
злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2 є його явка з
повинною, щире каяття у вчиненні злочину, добровільне відшкодування завданих
збитків та позитивні характеристики за місцем проживання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_3
є щире каяття у вчиненні злочину, добровільне відшкодування завданих збитків,
позитивні характеристики за місцем проживання та відсутність у нього судимості.

Вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину тому
суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ст. 69 КК України
-призначення більш м'якого виду основного покарання, ніж передбачено в санкції
статті за цей злочин.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_2та ОСОБА_3., суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину, особу винних, їх вік, стан здоров'я, поведінку
в побуті та інші характеризуючі дані.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_2суд бере до уваги
характер і ступінь небезпечності вчиненого злочину, сукупність усіх обставин його
вчинення, дані про його особу, відношення до праці, що він з'явився з повинною,
визнав свою вину та щиро в цьому розкаявся, вчинений злочин відноситься до
числа злочинів середньої тяжкості, тому суд приходить до висновку про те, що
виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства при
призначенні йому покарання у виді виправних робіт, яке він повинен відбувати.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_3. суд бере до уваги
характер і ступінь небезпечності вчиненого злочину, сукупність усіх обставин
його вчинення, дані про його особу, відношення до праці, що він визнав свою
вину та щиро в цьому розкаявся, має доньку 2003 року народження та сплачує
аліменти на її утримання, вчинений злочин відноситься до числа злочинів
середньої тяжкості, тому суд приходить до висновку про те, що виправлення і
перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства при призначенні
йому покарання у виді виправних робіт. Однак, ОСОБА_3 не повинен відбувати
призначене покарання на підставі п. "б" ст. 1 Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року, оскільки має неповнолітню доньку, у
судовому засіданні висловив усну згоду на застосування до нього зазначеного
акту амністії.

Цивільний позов
по кримінальній справі не заявлено.

Речові докази у справі, телевізор марки „ORION"
STR 2151 та гарантійний талон до нього необхідно залишити у
користуванні потерпілої ОСОБА_4

Судових витрат у
справі немає.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3. до набрання вироком законної сили
необхідно залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у виді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням щомісячно із
суми заробітку в доход держави 15 (п'ятнадцяти) відсотків.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у виді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням щомісячно із
суми заробітку в доход держави 15 (п'ятнадцяти) відсотків.

На підставі п. "б" ст. 1 Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року, ОСОБА_3 від призначеного покарання
звільнити.

Запобіжний захід ОСОБА_2та ОСОБА_3 до набрання вироком
законної сили необхідно залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Речові докази у справі, телевізор марки „ORION"
STR 2151 та гарантійний талон до нього залишити у
користуванні потерпілої ОСОБА_4

На вирок може бути подана апеляція через суд першої
інстанції до апеляційного суду Чернігівської області упродовж п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.