Дата документу Справа № 331/3795/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/3795/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/545/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 09 червня 2015року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001415 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Зволен, Середньословацької області, Словаччина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з СІЗО УДПтСУ в Запорізькій області.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України за наступних обставин.

Так, на початку березня 2015 року, ОСОБА_7 , будучи радикально налаштованою особою, що не сприймає державну владу в Україні, діючи умисно, з корисливою метою за обіцяну представником самопроголошеного незаконного утворення Донецька Народна Республіка (далі «ДНР») матеріальну винагороду, для дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Запорізькому регіоні, порушення громадської безпеки та залякування населення, вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 ). та ОСОБА_10 на вчинення терористичного акту в місті Запоріжжя.

Приблизно 21-22 березня 2015 року, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , безпосередньо виїхавши па автомобілі «Dacia Logan» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 до будівлі Запорізької обласної державної адміністрації за адресою м. Запоріжжя, проспект Леніна, 164, розробили план вчинення терористичного акту з визначенням маршрутів та місцезнаходження розташування об`єкту посягання - штаб «Народна самооборона Запорізької області», який знаходиться у вказаній адміністративній будівлі на першому поверсі та визначились з датою проведення протиправної акції, призначивши її на ніч з 25.03.2015 року на 26.03.2015 року.

23.03.2015року ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного плану щодо вчинення терористичного акту шляхом вибуху, з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в магазині зброї «Чоловічі забави», який знаходиться в буднику АДРЕСА_3 , придбав іспанський бездимний мисливський порох «Тахо» вагою 500 гр., та в подальшому за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , використав його під час виготовлення саморобного вибухового пристрою із фрагменту азбестової труби, алебастру та металевих шпилек.

25 березня 2015 року, на виконання загального злочинного плану, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 , з відома ОСОБА_9 , близько 21 години, тобто у темний період часу, прибули зазначеним вище автотранспортними засобом ОСОБА_7 на площу Профспілок, яка знаходилася неподалік від об`єкта посягання. В період часу з 23 години 30 хвилин до 24 години, ОСОБА_10 заклав заздалегідь виготовлений саморобний вибуховий пристрій до вхідних дверей штабу «Народна самооборона Запорізької області» в будівлі Запорізької обласної державної адміністрації за адресою м. Запоріжжя, проспект Леніна, 164, ініціював вибух та втік з місця вчинення злочину.

За вчинення зазначеного терористичного акту ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від представника «ДНP» грошову винагороду у розмірі 18 000 грн., яку розподілили між собою.
26 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001415 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 258 КК України.

Відповідно до протоколу ОСОБА_7 був затриманий 04.04.2015 року о 10 год. 55 хв. з підстави п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчинення зазначеного злочину.

06 квітня 2015 року ухвалою слідчого судду Жовтневого районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді трмання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 години 55 хв. 03 червня 2015 року.

27 травня 2015 року строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено прокурором до 04 серпня 2015 року.

29 травня 2015 року старший слідчий з ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування, в обгрунтування якого послався на відсутність даних про зменшення раніше встановлених ризиків, вказав на обставини неможливості закінчення досудового розслідування в двомісячний строк та продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців послався на слідчі та процесуальні дії, які необхідно вчинити.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та доведену слідчим неможливість проведення слідчих та процесуальних дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи до закінчення строку дії ухвали про обрання до підозрюваного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_6 , посилається на необгрунтованість клопотання слідчого, незаконність ухвали слідчого судді, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність в матеріалах провадження обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та практику Європейського суду з прав людини з цього приводу. Просить ухвалу скасувати, звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З цього приводу слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка під час розгляду справ українськими судами, у відповідності до положень ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства та повинна використовуватись як джерело права.

Так, відповідно до п. 55 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, яка також дослідила матеріали кримінального провадження та встановила достатність підстав вважати підозру стосовно ОСОБА_7 обґрунтованою, а докази на підтвердження цього вагомими.

Доведені доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення відносно ОСОБА_7 , що стосується застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу та, з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій по даному кримінальному провадженні стосовно декількох осіб, а також з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені в попередньому рішенні суду та які не зменшились давали слідчому судді підстави дійти висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою у межах строку продовженого досудового слідства.

При цьому суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_7 під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.ї

Вчинення вищенаведених дій, що дестабілізують ситуацію в умовах проведення в державі антитерористичної операції свідчать про наявність специфічних ознак того, що продовження тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням встановлених обставин, на даному етапі, з огляду на істинні вимоги публічного інтересу, є виправданим.

У зв`язку із вище наведеним слідчий суддя доцільно взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України».

З урахуванням викладеного, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, у разі визнання підозрюваного винним, приймаючи до уваги місце проживання підозрюваного, обставини скоєного кримінального правопорушення, що збільшує ризики щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , у своїй сукупності та відповідно до положень ч.5 ст. 176, ст. ст. 178, 199 КПК України, свідчить на користь прийнятого слідчим суддею рішення.
За вказаних обставин та враховуючи наведені органом досудового слідства відомості є підстави вважати, що при незастосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного в межах продовженого строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2015 року.

Наявність у ОСОБА_7 родини, про що зазначено в апеляції, враховуючи інші обставини провадження, не спростовують висновку слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З огляду на викладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Апеляційний суд переглянув судове рішення в межах доводів апеляції, що відповідає положенням ч.1 ст. 404 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 4-х місяців, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4