Справа № 171/276/15-к

В И Р О К
іменем України
16 лютого 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
встановив:
14.01.2015 року близько 22 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 . Переконавшись, що потерпілий ОСОБА_4 знаходиться в приміщенні будинку, ОСОБА_5 , продовжуючи свій намір, проник в підсобне приміщення в цьому дворі, звідки таємно викрав 7 кг копченого сала, вартістю 70 за 1 кг, та свинячі серце, легені та нирки, загальною вагою 3 кг, вартістю 20 гр. за 1 кг, чим завдав збиток потерпілому на загальну суму 550 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та показав, що він дійсно 14.01.2015 року близько 22 год. прийшов до потерпілого, щоб взяти гроші у борг, але, оскільки потерпілий не відкрив йому двері, він з літньої кухні викрав 7 кг сала та заморожені свинячі серце, легені та нирки, так як йому не було чого поїсти. На наступний день майже все викрадене було повернуто потерпілому.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд вважає недоцільним дослідження доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, які пом`якшують покарання відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, щире каяття, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, суд приходить до переконання, що обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі зі звільнення обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд не встановив.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Покласти на засудженого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Суддя: