ПОСТАНОВА

ВІЙСЬКОВИЙ СУД
СІМФЕРОПОЛЬСЬКОГО ГАРНІЗОНУ

5 травня 2007р. м. Сімферополь

Судця військового суду Сімферопольського гарнізону Сенько М.Ф. при
секретарі Алієвій Л.А., за участю прокурора Ращупкіна О.А., захисника-адвоката
ОСОБА_2 та підозрюваної ОСОБА_1, яка
доставлена до суду під вартою в порядку затримання, розглянувши подання
старшого слідчого військової прокуратури Військово-Морских Сил України
про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1, підозрюваної
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ
:

Військовою прокуратурою Військово-Морских Сил України розслідується
кримінальна справа відносно помічника начальника фінансово-економічної служби
в/частини А 3111 прапорщика ОСОБА_1 за підозрою у скоєні злочину, передбаченого
ст. 410 ч. 2 КК України.

З травня 2007 року старший слідчий військової
прокуратури Військово-Морских Сил України за згодою
прокурора цієї ж прокуратури звернувся до суду з поданням про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1

Дане подання обґрунтоване тяжкістю інкримінованого підозрюваній злочину, та
тим, що вона перебуваючи на волі може зникнути від досудового слідства і суду
та перешкоджатиме розслідуванню даної кримінальної справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти задоволення подання і
пояснила, що не має наміру ухилятись від слідства, перешкоджати розслідуванню
справи.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 просив відмовити в
задоволенні подання і пояснив, що дані покладені слідчим в основу подання не
знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Прокурор підтримав
подання пославшись на доводи викладені в ньому.

Вислухавши сторони та опитавши слідчого Сардінова Р.Т., в провадженні якого
перебував справа, суддя встановив таке.

З постанови про порушення кримінальної справи від 12 квітня 2007 року
вбачається, що ОСОБА_1 підозрюється в тому, що на протязі 2006 р., шляхом
зловживання службовим становищем заволоділа
коштами в сумі 131768 грн. 19 коп., що належали до виплати в якості грошового
забезпечення військовослужбовцям військової частини А 3111 і розпорядився ними
на свій розсуд.

З травня 2007 року ОСОБА_1 підозрою у вчиненні злочину затримано в порядку
ст. 115 КПК України та поміщено в Сімферопольський ізолятор тимчасового
затримання ГУ МВД України в АР Крим.

Приводи та підстави порушення кримінальної справи та затримання
підозрюваної сторонами, в судовому засіданні, не оспорювались і на думку судді
об'єктивно обґрунтовані матеріалами справи.

Разом з тим , дані покладені в основу подання про те, що ОСОБА_1 не
з'являлась за викликом до органу слідства, не виконала постанови про її привід,
відмовлялась іншим чином від участі в проведенні
слідчих дій не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2007 року ОСОБА_1
госпіталізовано до шпиталю з діагнозом гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба
2 ступеню, де вона перебувала на лікуванні до 28 квітня.

За поясненнями слідчого Сардінова провести з підозрюваною будь як слідчі
дії під Час лікування не вбачалось за можливе із-за заборони лікарів.

Тому, постанови слідчого про привід підозрюваної від 16 та 25 квітня
виконати об'єктивно було не можливо, про що
додатково свідчать рапорта осіб, що здійснювали привід.

Не могла прибути ОСОБА_1 до органу слідства за
повісткою на 16 квітня, оскільки саме цього дня
в неї погіршився стан здоров'я про, що свідчить довідка про виклик лікаря.

2

Що стосується повістки на 3 травня,
то матеріали справи не містять даних про її вручення підозрюваній.

Таким чином приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не ухилялась
від слідства.

При цьому, факт відмови підписатись
в протоколах певних слідчих дій не може вказувати на такий намір, оскільки це
право підозрюваної і навпаки вказує, що вона приймала участь в проведенні цих слідчих дій.

Що стосується доводів подання, що
ОСОБА_1 може впливати на об'єктивність розгляду справи, то вони на думку суду носять суб'єктивний
характер і можливість такого впливу може бути достатньо обмежена процесуальним шляхом (відсторонення
від посади, виїмкою документів, що мають доказове значення по
справі, тощо).

Даних на намір зникнути від
слідства матеріали справи також не містять, навпаки відібране від
ОСОБА_1запобіжне обмеження, щодо невиїзду за межі України, нею не порушувалось,
хоча така можливість у неї об'єктивно була.

Тому приходжу до висновку, що
подання обґрунтоване по суті лише тяжкістю злочину в якому підозрюється ОСОБА_1.

Між тим підозрювана до кримінальної
відповідальності притягується вперше, по службі харектиризується позитивно,
проживає у власному будинку з чоловіком, діти проживають на території України.

За таких обставин одна тяжкість
злочину не може слугувати підставою для взяття ОСОБА_1під
варту. А тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 148,155,165-1, 165-2 КПК України,
суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання
старшого слідчого військової прокуратури Військово-Морских Сил України про обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту ОСОБА_1, підозрюваної у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

Підозрювану ОСОБА_1звільнити з під варти в залі суду.

На постанову може бути подана
апеляція до військового апеляційного суду Військово-Морських Сил через військовий місцевий суд Сімферопольського
гарнізону на протязі трьох діб з дня її винесення.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Дійсна за належним підписом.

З дійсною вірно.

Суддя військового суду Сімферопольського гарнізону М.Ф.Сенько