справа № 208/2394/13-к
№ провадження 1-кп/208/112/13
ВИРОК

Іменем
України

12 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд
м.Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Ізотова В.М., при
секретарі Кушта І.О., за участю:
прокурорів Коломоєц В.Л., Федченко В.В.,
потерпілого ОСОБА_1, обвинуваченого
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження №
0000031 відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Дніпродзержинська, українця,
громадянин України, освіта середня, не
одруженого, раніше судимого:

- 24.09.1998р. Ленінським районним судом
м. Дніпропетровська за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч.
3, 145 ч. 1, 42 КК України, до 3 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 43 КК України, приєднано
не відбутий термін 6 місяців за вироком
від 16.11.1995 року та кінцево призначено до
відбуття 4 роки позбавлення волі. 03.11.1998
року вирок переглянуто
Дніпропетровським обласним судом, та
засуджено за ст. 140 ч. 3 КК України із
застосуванням ст. 43 КК України, до
відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення
волі. Звільнений 23.03.2002 року по відбуттю
терміну покарання;

- 17.06.2004 року Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.
2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України, до 3 років
позбавлення волі. Звільнений 24.01.2007
року по відбуттю терміну покарання.

- 13.08.2007р. Баглійським районним судом м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області за ст. 185 ч. 2 КК України, до 3
років позбавлення волі. На підставі
ст.ст. 75,76 КК України від відбуття
покарання звільнений з випробувальним
терміном 2 роки.

- 28.10.2008р. Баглійським районним судом м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК
України, до 3 років позбавлення волі. На
підставі ст. 71 ч. 1 КК України, частково
приєднано не відбутий термін 3 місяці
за вироком Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська від 13.08.2008р. до 3
років 3 місяців позбавлення волі. 13.04.2010
року вирок переглянутий
Солонянським районним судом
Дніпропетровської області: не відбутий
термін 1 рік 6 місяців 26 днів змінено на
обмеження волі згідно ст. 82 КК України.
Звільнений 08.07.2011 року за постановою
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 30.06.2011 року на
підставі ст. 81 КК України умовно
достроково на 3 місяці 16 днів.

мешкає за адресою: АДРЕСА_2; який
обвинувачується у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

в с т
а н о в и в :

28.01.2013 р. в період часу з 23.00 години до 04.00
години 29.01.2013 р. обвинувачений ОСОБА_2,
будучі раніше судимим за корисливий
злочин, судимість за який у
встановленому законом порядку не знята
і не погашена, повторно з метою
таємного викрадення чужого майна
прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3, де
реалізуючи свій протиправний намір,
через незаперті ворота, проник до
приміщення гаража звідки умисно, з
корисливих мотивів, таємно викрав: три
автомобільні покришки «Нокіан»
розміром 215х55х17 вартістю 1200 гривень
кожна, в зборі з титановими дисками,
вартістю по 1300 гривень кожен диск;
саморобний зварювальний апарат,
вартістю 400 гривень; електродриль
«Крафт» вартістю 400 гривень; болгарку
«Спарки», вартістю 650 гривень, та з
місця злочину зник, розпорядившись
викраденим майном на власний розсуд,
заподіявши потерпілому ОСОБА_1
матеріальний збиток у розмірі 8950
гривень.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою провину не
визнав та суду пояснив, що 28.01.2013 року о
04.00 годині ранку в районі магазину
«Космос» він зустрів хлопців які,
побачивши його, втекли, залишили на
дорозі три автомобільні покришки з
титановими дисками які він сховав а
потім на «таксі» перевіз до своєї
знайомої ОСОБА_4 яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1. Потім він зателефонував
знайомому на ім'я ОСОБА_5, та
запропонував придбати три колеса, на що
ОСОБА_5 оглянувши колеса погодився їх
купити, але сказав, що йому необхідно
зняти гроші з банкомату. Після чого на
вулиці його затримали працівники
міліції і вилучили колеса.

Незважаючи на невизнання своєї
провини, винуватість ОСОБА_2 в повному
обсязі пред'явленого йому звинувачення
доводиться:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який
суду пояснив, що він мешкає за адресою:
АДРЕСА_3. 28.01.2013 р. біля 04.00 годині він чув
лай собак але не придав цьому значення
а біля 06.00 години 29.01.2013 року йому
зателефонував сусід та повідомив що
ворота його гаража відчинені. Він
одразу пішов до гаражу та виявив, що з
гаражу було викрадено: три
автомобільні покришки «Нокиа» з
титановими дисками, саморобний
зварювальний апарат, електродриль
«Крафт» та болгарку «Спаркі», чим йому
було спричинено збиток на загальну
суму 8950 гривень. Претензій до
обвинуваченого він не має і не
наполягає на стягненні з
обвинуваченого суми завданого збитку;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який суду
пояснив, що 29.01.2013 року приблизно о 04.00
годині він перевозив ОСОБА_7 і біля
магазину «Велес» до них підсів ОСОБА_2
та попросив помогти перевезти колеса.
Вони поїхали і на АДРЕСА_5 ОСОБА_2 з
розваленого будинку забрав одне колесо
а потім на вулиці Куйбишева забрав ще
одне колесо які відвезли до будинку
АДРЕСА_1, де ОСОБА_2 ці колеса вигрузив;

- показаннями свідка ОСОБА_5, який суду
пояснив, що 29.01.2013 року вранці йому
зателефонував ОСОБА_2 і поцікавився чи
не потрібні йому три автомобільні
покришки з легко сплавними дисками. Він
приїхав до першого під'їзду будинку
АДРЕСА_1 де в квартирі на першому
поверсі ОСОБА_2 показав йому три колеса,
гума марки "Nokian" розміром 215х55х17 з легко
сплавними дисками, марки "HRS" на п'ять
отворів і сказав, що продає ці колеса по
1200 гривень за кожне колесо. Він сказав
ОСОБА_2, що необхідно зняти гроші з
картки і пішов. Про те, що ОСОБА_2 продає
колеса він сповістив свого знайомого -
працівника міліції ОСОБА_8. Потім він
передзвонив ОСОБА_2 і сказав, що гроші
зняв і щоб ОСОБА_2 виніс колеса до
магазину "Малинка". Під'їжджаючи до
магазину «Малинка» він побачив, що до
ОСОБА_2 вже підійшли працівники міліції
і не став підходити сам;

- показаннями свідка ОСОБА_9, який суду
пояснив, що йому в кінці січня 2013
зателефонував ОСОБА_2 і запропонував
купити три колеса з титановими дисками
гума марки "Nokian", на R17. У зв'язку з тим, що
колес було всього три він відмовився їх
купувати;

- показаннями свідка ОСОБА_4, яка суду
пояснила, що в кінці січня 2013 року вночі
до неї приходив ОСОБА_2 з дівчиною за
ім'ям ОСОБА_7, яка залишилась а ОСОБА_2
пішов і через дві години повернувся з
трьома колесами, які вона дозволила на
прохання ОСОБА_2 залишити в квартирі до
ранку. Пізніше ОСОБА_2 приніс
зварювальний апарат який розібрав у
неї в квартирі з якого забрав мідь і
пішов. Залишки від цього апарату вона
пізніше здала на приймальний пункт
металобрухту. Вранці прийшов ОСОБА_2
вже з працівниками міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка суду
пояснила, що в кінці січня 2013 року,
вранці, їй зателефонував ОСОБА_2 та
повідомив, що знайшов колеса і просив
приїхати до нього на таксі. Вона
викликала таксі та поїхала в район
залізничного вокзалу, де до таксі
підійшов ОСОБА_2 і вони поїхали до
приватних будинків де ОСОБА_2 погрузив
в багажник таксі три колеса з дисками і
вони поїхали до ОСОБА_4 де вигрузили
колеса. В квартирі у ОСОБА_4 ОСОБА_2 по
телефону домовився продати колеса, та
пішов, а через деякий час приїхали
працівники міліції і вилучили колеса;

- протоколом огляду місця події від
01.02.2013 року, (а.с. 12-14) під час проведення
якого було оглянуто гараж розташований
за адресою АДРЕСА_4 де було виявлено
одне автомобільне колесо «Nokian», R17;

- протоколом огляду від 18.02.2013 року, (а. с.
91-93) під час проведення якого були
оглянуті пред'явлені свідку ОСОБА_4 три
автомобільні покришки марки «Nokian» з
надписом 215х55х17 з легко сплавними
дисками. ОСОБА_4 пояснила що ці колеса в
кінці січня 2013 року їй на зберігання
залишив її знайомий ОСОБА_2;

- протокол пред'явлення речей для
впізнання від 18.02.2013 року, (а. с. 101-104) в
якому відображено, що із трьох
пред'явлених потерпілому ОСОБА_1 для
впізнання комплектів шин у зборі з
металевими дисками, ОСОБА_1 визнав
комплект з трьох шин «Nokian» з надписом
215х55х17 з металевими дисками, які
напередодні були передані працівникам
міліції свідком ОСОБА_4, пояснивши, що
ці колеса які належать йому 29.01.2013 року
були викрадені з його гаража;

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 19.02.2013 року, (а. с. 105- 114)
в якому відображено як свідок ОСОБА_6
розповів та показав де він у кінці
січня 2013 року на прохання ОСОБА_2
зупиняв автомобіль в районі приватних
будинків в АДРЕСА_5 а ОСОБА_2 приносив
автомобільні колеса (всього два), які
перевезли до будинку АДРЕСА_1, де ОСОБА_2
ці колеса вигрузив а він (ОСОБА_6)
поїхав;

Оцінюючи добуті у справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні злочину у судовому засіданні
встановлена ??і доведена, а його дії
правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинено повторно, з
проникненням в інше сховище.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_2 про
те, що він колеса не викрав з гаражу
потерпілого а знайшов на вулиці, не
знайшли свого підтвердження в ході
судового слідства, та знаходиться в
прямому протиріччі з показами
потерпілого і свідків, недовіряти яким
у суду нема ніяких підстав.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину та особу обвинуваченого який
посередньо характеризується за місцем
проживання, а також те, що обставин які
б пом'якшували (ст. 66 КК України) або
обтяжували (ст. 67 КК України) покарання
судом не встановлено, вирішуючи
питання, відповідно вимог ст. 65 КК
України, щодо призначення покарання,
суд вважає, що необхідним та достатнім
для подальшого виправлення
обвинуваченого та запобігання скоєння
ним нових злочинів, буде покарання у
вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

з а с у
д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на
три роки.

Міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_2, до набрання
вироком законної сили, залишити
тримання під вартою.

Строк відбування покарання
відраховувати з 26 березня 2013 року.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Суддя
Ізотов В. М.