УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/174/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.304 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого.......................... ОСОБА_2
суддів……………..… ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю: секретаря................................. ОСОБА_5
прокурора................................ ОСОБА_6
представника підприємства
«Альбатрос»............................. ОСОБА_7
У скарзі представник зазначаючи, що 27.11.2009 року сталося ДТП в с. Рея Бердичівського району за участі водія ОСОБА_10 , що керував автомобілем марки "Scania 124L" н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» н.з. НОМЕР_2 та якого 07.12:2009 року постановою слідчого вилучено та приєднано до справи як речовий доказ, що зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Бердичівського МВС та приходить в непридатний стан внаслідок неналежного зберігання, просить даний автомобіль повернути підприємству.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника підприємства «Альбатрос» ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що, скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України.
Також зазначив, що ст. 100 КПК України не встановлено строків повернення речових доказів слідчим і передбачено їх зберігання стороною обвинувачення у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.1,2). Частиною 9 ст. 100 КПК України передбачено вирішення питання про долю речових доказів при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього кодексу.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представником підприємства «Альбатрос» подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою зобов`язати слідчий відділ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області повернути автомобіль марки «Scania 124L» н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» н.з. НОМЕР_4 «Альбатрос» Й. І. М. Чиж АТ вул. Рампа Бжеска, 73 22-100 Хелм Республіка Польща власнику підприємства ОСОБА_11 або уповноваженій особі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_5 для передачі на відповідальне зберігання.
В обґрунтування поважності пропуску строку оскарження вказує на те, що суд першої інстанції надіслав смс - повідомлення в якому було зазначено, що розгляд справи призначений 20.01.2015р на 10:00 годину. Однак, скаргу було розглянуто і ухвалу винесено судом до дати надходження мені повідомлення про виклик до суду, а саме - 16.01.2015р.
Зазначає, що копію ухвали слідчого судді від 16.01.2015 отримав лише 27.01.2015р., підтвердженням того є розписка з відміткою канцелярії
Скаржник вважає, що дана ухвала слідчого судді винесена в порушення вимог кримінально - процесуального законодавства є незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вказує та те, що процесуальні дії щодо вилучення автомобіля були розпочаті слідчими ще до вступу КПК України від 13 квітня 2012 року № 4652-VІ в законну силу. А тому, ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження є незаконною, оскільки слідчий суддя виходив з приписів Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року № 4652-VІ не звернувши увагу на вказані законодавцем положення п.7 розділу XII «Перехідних положень» , про те, що процесуальні дії, скарга на які він подав, як представник, здійснені в часі в період дії Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 р.
Зазначає, що ст.169 КПК України закріплено вичерпний перелік випадків, коли тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України. Положення ч. 6 ст. 173 КПК України передбачає, що за відсутності клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке слідчий суддя розглядає не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду, майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Однак Бердичівською прокуратурою взагалі не погоджено клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Scania 124L» н.з. НОМЕР_3 .
В доповненнях до апеляції представник апелянта ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Заслухавши доповідача, представника підприємства «Альбатрос» ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та змінами, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами судового провадження, колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення з наступних підстав.
Колегією суддів перевірено дотримання строків апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та встановлено, що апеляційна скарга подана без порушень строків її оскарження, а тому клопотання про їх поновлення слід визнати зайвим.
При цьому, колегія суддів зазначає, що оскільки питання у скарзі на бездіяльність слідчого ставились у площині діючого кримінально-процесуального законодавства, то і слідчий суддя при розгляді скарги мав керуватися не нормами КПК в ред. 1960 р., а обгрунтовувати свої висновки нормами діючого КПК в ред. 2012 року без будь-яких посилань на перехідні положення, оскільки в пункті 9 розділу XI Перехідних положень КПК України 2012 року мова йде про запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, які продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Автори апеляції та доповнень до неї також стверджуючи про необхідність вирішення скарги за нормами КПК в ред. 1960 р. обгрунтовували свої доводи нормами діючого КПК в ред. 2012 року, при цьому довільно використовуючи термінологію та змішуючи поняття речових доказів з тимчасово вилученим майном.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Постановою слідчого СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_12 від 07.12.2009 року спірний автомобіль марки "Scania 124L" н.з. НОМЕР_1 визнаний та приєднаний до кримінальної справи № 030439/09 як речовий доказ, що зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Бердичівського МВВС.
За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді про те, що визнаний речовим доказом автомобіль у даному кримінальному провадженні, не є тимчасово вилученим майном згідно з визначеннями ст.169 КПК, а тому посилання у скарзі на дії слідчого та в апеляційних скаргах на п.1 ч.1 ст.303 КПК, яким передбачено право заявника, потерпілого, їх представників, підозрюваного, його захисника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, володільця тимчасово вилученого майна на оскарження бездіяльності слідчого з неповернення його як тимчасово вилученого майна є безпідставним.
Оскарження дій чи бездіяльності слідчого прокурора щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні ст.303 КПК не передбачено.
А тому, діючи відповідно до положень ч.4 ст.304 КПК слідчий суддя обгрунтовано відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
З уваги на наведене, керуючись ст.ст.376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: