Справа №621/2905/14-к
Пр. №1-кс/621/243/14
УХВАЛА
Іменем України
20 жовтня 2014 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000029,

в с т а н о в и в:
14.10.2014 року до суду із заявою на рішення слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000029 звернувся ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги вказано, що 14.08.2014 року слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000029 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. З даною постановою ОСОБА_3 , який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні не згоден, оскільки слідчим не були допитані всі особи, які знаходилися на місці отримання ним травми, а саме, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про одночасний допит яких ним неодноразово заявлялися клопотання. Крім того, вказав на те, що при проведенні слідчого експерименту корзина автовишки відрізнялася від тієї, яка наявна була на час отримання ним травм, спеціальний одяг бензопильщика також був відсутній. Зазначив на бездіяльність слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України ОСОБА_4 , який проігнорував вимоги, викладені в ухвалі слідчого судді від 05.05.2014 року про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29.12.2013 року.

З підстави викладеного ОСОБА_3 просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 14.08.2014 року та розглянути поновлене від 05.05.2014 року ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області кримінальне провадження у судовому засіданні з призначенням різносторонніх експертиз, допитом свідків, проведенням інших слідчих дій.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги з підстав, викладеній у ній зазначивши, що слідчий ухилився від виконання обов`язків, покладених на нього законом, не здійснивши всіх передбачених законом дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадження. Зокрема не розглянуто та проігноровано його клопотання про одночасний допит свідків, не проведено слідчий експеримент с метою встановлення точного часу отримання ним травми, не вчинено дій щодо призначення судово-медичної експертизи з урахуванням надання експерту всієї належної медичної документації необхідної для об`єктивного висновку.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав постанову від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, зазначив, що підстав для її скасування не має.

Слідчий ОСОБА_4 вказав, що ним були прийняті міри на виконання ухвали слідчого судді від 05.05.2014 року про допит свідків, оскільки їх показання не мали значення для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження слідчого експерименту за участю спеціаліста з проведенням вимірювання, фотографування та відеозапису проведено не було.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, ознайомившись зі змістом скарги, копією постанови від 14.08.2014 року, матеріалами кримінального провадження №0000029, дійшов наступного:

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Так з матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.1) вбачається, що ОСОБА_3 , 17.07.2013 року звернувся до Зміївського РВ ГУМВС України з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 271 КК України.

29.12.2013 року слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Зміївського РЕМ АК «Харківобленерго» складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову за заявою ОСОБА_3 було скасовано ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 05.05.2014 року. Зокрема в ухвалі визначено про необхідність допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про факти отримання травм ОСОБА_3 04.06.2010 року та виконання потерпілим саме в цей день висотних робіт під час виконання трудових обов`язків , а також проведення слідчого експерименту за участю спеціаліста з проведенням вимірювання, фотографування та відеозапису. ( т.2 а.с.3-4)

Так, слідчим вимоги ухвали слідчого судді від 05.05.2014 року виконані частково, а саме допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_14 в іншій частині вимоги ухвали залишені без уваги.

Між тим, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, органом досудового розслідування на підставі слідчого експерименту проведеного з метою відтворення обставин події та встановлення механізму спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_3 , було проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку якої №395-ЗМ/13 було встановлено, що за обставин встановлених під час слідчого експерименту 05.12.2013 року, наданої медичної документації, а також з урахуванням показань свідків та потерпілого, було виявлено розбіжності, які не дають змоги встановити спосіб та механізм за яких ОСОБА_3 спричинив собі тілесне ушкодження, що виключає вірогідність завдання шкоди здоров`ю потерпілого за вказаних в його свідчення обставинах. ( т.2 а.с.44-45)

Постанова про закриття кримінального провадження не містить викладу фактичних обставин, які були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема пояснення допитаних осіб, аналізу зібраних доказів, як вони були встановлені під час досудового розслідування та на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 14.08.2014 року прийнята передчасно, оскільки слідчим не було в повному обсязі з`ясовано всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України.

Під закриттям провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявність сумнівів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_3 .

Оскільки прийняття рішення з приводу вимог скарги про розгляд поновленого 05.05.2014 року ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області кримінального провадження у судовому засіданні з призначенням різносторонніх експертиз, допитом свідків, проведенням інших слідчих дій, не передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України, в задоволенні цієї частини скарги належить відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000029 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 14.08.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000029 від 12.07.2013 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: