Справа № 646/9081/14-к
Пр.№
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м.Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді - Олізаренко С.М.,

при секретарі - Тімановській О.П.,

за участю прокурора - Прокопенко О.С.,

потерпілої - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0001969 від 30 липня
2014 року, за підозрою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Дніпропетровської обл.., П'ятихатського
району, с.Чистопіль, громадянина
Україні, неодруженого, з середньою
спеціальною освітою, працюючого без
офіційного працевлаштування
будівельником, маючого на утриманні
двох малолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою:
Дніпропетровська область., АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого: 1) 25.01.2000 р. вироком
Володарського районного суду
Київської обл.., за ч.3 ст.17-81 КК України
(в ред..1960р.) до 3 років позбавлення волі,
на підставі ст. 81 КК України звільнений
від відбування покарання
умовно-достроково строком на 1 місяць 14
днів, згідно постанови Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 20.09.2002р.; 2) 08.01.2004 р. вироком
Дніпропетровського районного суду м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області, за ч.3 ст.187 КК України до 7 років
позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК
України до призначеного покарання
частково приєднано не відбуте
покарання за вироком від 25.01.2000 р. у
вигляді 1 місяця позбавлення волі, до
відбування покарання призначено 7
років 1 місяць позбавлення волі; 3) 20.04.2005
р. вироком Синельниковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області за ч.1 ст.393 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст.81 КК
України звільнений від відбування
покарання умовно-достроково строком на
8 місяців 29 днів згідно постанови
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 17.10.2011 р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, маючи незняту та непогашену у
встановленому порядку судимість за
вироком Дніпропетровського районного
суду м. Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області за ч.3 ст.187
КК України, повторно вчинив умисний
корисливий злочин за наступних
обставин.

29 липня 2014 приблизно о 21-00 год. ОСОБА_2,
перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 діючи
повторно, умисно з корисливих мотивів,
маючи намір направлений на таємне
викраденню чужого майна, через
відчинене вікно незаконно проник в
квартиру НОМЕР_1, переконавшись у тому,
що за його протиправними діями ніхто не
спостерігає таємно викрав із жилої
кімнати №2 особисті речі потерпілої
ОСОБА_1, а саме: грошові кошти у сумі 600
доларів США, що за курсом НБУ на момент
вчинення злочину становило 7 115,04
гривень, що знаходилися у металічному
сейфі, планшет «ASUSGoogle» Nexus 72012, вартістю
згідно висновку судово-товарознавчо
експертизи №79 від 06.08.2014 - 2 700 грн.,
принтер «SamsungML-1661», вартістю 711 грн.,
цифровий фотоапарат «Canon», вартістю 4
248,96 грн., мобільний телефон «Nokia 500»
вартістю 936 грн., з розміщеною в ньому
сім-картою мобільного оператора
«Київстар», яка матеріальної цінності
для потерпілої не становить, без
залишку грошових коштів на рахунку,
срібну монету із зображенням знаку
зодіаку «Лев» вартістю 404 грн.; пляшку
алкогольного напою віскі «Джек
Даніелс» ємністю 1 л. вартістю 385 грн.,
заподіявши тим самим ОСОБА_1
матеріальний збиток на загальну суму 16
500 грн. Після чого ОСОБА_2 з місця
скоєння злочину зник, повернувши
викрадене майно на свою користь, та
розпорядивсь ним в подальшому за
власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_2, допитаний в
судовому засіданні, повністю визнав
свою вину у вчиненому злочині,
підтвердив факти та обставини його
вчинення так, як вони викладені судом
вище.

При цьому обвинувачений просив
врахувати, що він повністю визнає себе
винним у скоєному злочині та в повному
обсязі визнає пред'явлений потерпілою
цивільний позов, щиро розкаюється,
зазначив, що вчинення злочину було
зумовлено збігом тяжких обставин, а
також просив врахувати, що він сприяв
досудовому розслідуванню.

Прокурор в судовому засіданні визнав
той факт, що ОСОБА_2 активно сприяв
досудовому розслідуванню. Потерпіла
також цю обставину не заперечувала.

Також обвинувачений в судовому
засіданні приніс свої вибачення
потерпілій, які та прийняла.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений
повністю визнав свою вину в
інкримінованому йому злочині, його
показання повністю відповідають
фактичним обставинам справи, наслідки
застосування ч.3 ст.349 КПК України
обвинуваченому та іншим учасникам
судового розгляду роз'яснені та вони
вважать недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, викладених в
обвинувальному акті та цивільному
позові, при цьому у суду нема сумнівів у
добровільності їх позиції, суд
приходить до висновку про
недоцільність дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про доведеність
вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого
йому злочину та кваліфікує його дії за
ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене
повторно, поєднане з проникненням у
житло.

Вивченням особи обвинуваченого
встановлено, що він має постійне місце
проживання, тривалий час перебуває у
фактичних шлюбних відносинах та має на
утриманні двох малолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, має середню спеціальну
освіту та працюює без офіційного
працевлаштування будівельником,
раніше судимий, але за місцем
останнього відбування покарання
характеризується позитивно, на обліку
у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває.

При призначенні покарання суд
відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України
враховує ступінь тяжкості та конкретні
обставини вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченого, наявність
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.67 КК України
обставин, що обтяжують покарання, судом
не встановлено.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12
КК України, ОСОБА_2 вчинив тяжкий
злочин; при цьому повністю визнав себе
винним та щиро розкаявся у вчиненому,
активно сприяв досудовому
розслідуванню, зазначив, що вчинення
злочину було зумовлено збігом тяжких
обстави, що відповідно до ст.66 КК
України визнається судом обставинами,
що пом'якшують покарання. При
призначенні покарання суд також
враховує позицію потерпілої ОСОБА_1,
яка в судовому засіданні прийняла
вибачення обвинуваченого та просила не
позбавляти його волі.

За таких обставин, а також з
урахуванням позиції потерпілого, суд
вважає, що досягнення цілей покарання
ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від
суспільства, однак в умовах здійснення
контролю за його поведінкою під час
відбування строку звільнення від
відбування покарання з покладенням
обов'язків, передбачених ст..76 КК
України.

Долю речових доказів (а.с.38) та
процесуальних витрат суд вирішує на
підставі ст.100, 124 КПК України.

Питання щодо обраного обвинуваченому
запобіжного заходу суд вирішує з
урахуванням вимог ст.377 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України та призначити йому покарання у
виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо
він протягом іспитового строку
протягом 3 (трьох) років не скоїть
нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до ст..76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 протягом іспитового
строку: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органам
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16
500 (шістнадцять тисяч п'ятсот) грн. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої злочином.

Речові докази по справі: мобільний
телефон «Нокиа 500», переданий на
відповідальне зберігання ОСОБА_1,
вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
процесуальні витрати, понесені під час
проведення судово-дактилоскопічної
експертизи від 06.08.2014р. № 220 в сумі 1 375
грн. 92 коп.

Запобіжний захід, обраний відносно
обвинуваченого у вигляді тримання під
вартою, змінити на особисте
зобов'язання до набрання вироком
законної сили, звільнивши його з-під
варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_2 наступні обов'язки:
до набрання вироком законної сили
негайно прибувати за першою вимогою до
суду та прокурора прокуратури
Червонозаводського району м.Харкова
Прокопенко О.С.; не відлучатися із
м.Харкова без дозволу суду, або
прокурора.

Роз'яснити обвинуваченому, що у разі
невиконання ним вищевказаних
обов'язків, до нього може бути
застосований більш жорсткий
запобіжний захід і на нього може бути
накладено грошове стягнення в розмірі
від 0,25 розміру мінімальної заробітної
плати до двох розмірів мінімальної
заробітної плати.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному
врученню прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження
мають право отримати копію вироку в
суді, подавши відповідну заяву.

Суддя:
С.М. Олізаренко