Справа №1-233/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня
2007 року Деснянський районний суд
м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Малиша
В.В.

при
секретарі -
Шидловській О.П.

з участю
прокурора - Левченка А.В.

захисника -
адвоката ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Чернігові справу

по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Роїще Чернігівського району Чернігівської області, українця,
громадянина України, з
професійно-технічною освітою, не
одруженого, працюючого вантажником ТОВ
„Лагрос", раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст.
296, ч. 2 ст.
342, ч. 2 ст.
345 КК

України

ВСТАНОВИВ:

25
грудня 2007 року біля 00 год.
10 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля кафе
"Зоряне", розташованого по
вул. Червоногвардійська, 17а в м.
Чернігові, проходячи мимо
міліцейського автомобілю зачепив дзеркало заднього огляду. Міліціонер-водій
ЧМВДСО ВДСО при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, одягнений в формений одяг сержанта
міліції, перебував при виконанні своїх
службових обов'язків з охорони громадського порядку та об'єктів народного
господарства, та чекав в цьому
службовому автомобілі на співробітників ЧМВДСО ВДСО при УМВС України в
Чернігівській області, які знаходились в
приміщенні кафе "Зоряне". Вийшовши з автомобіля ОСОБА_2 зробив
зауваження ОСОБА_3 , представився
працівником міліції та поставив вимогу припинити протиправні дії та відійти від
автомобіля на що ОСОБА_3 свідомо проігнорував законну вимогу працівника міліції
та, нецензурно виражаючись, наніс тому один удар кулаком в область голови
після чого намагався нанести ще ряд ударів ОСОБА_2однак останній їх блокував.
Через кілька хвилин, незважаючи на
вимогу припинити протиправні дії,
ОСОБА_3 , нецензурно виражаючись
знов кинувся на ОСОБА_2 та умисно наніс йому декілька ударів кулаками в обличчя
в сукупності спричинивши своїми діями тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забою м'яких тканин
голови та саден, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

З метою
припинення протиправної діяльності,
ОСОБА_2, застосував до ОСОБА_3
міри фізичного впливу та утримував його,

намагаючись блокувати
удари при цьому ОСОБА_3
чинив працівнику міліції опір,
виривався, вживав нецензурні
вислови.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у пред'явленому обвинуваченні за
ч.3 ст.
296, ч. 2 ст.
342, ч. 2 ст.
345 КК України та цивільні позови не визнав та пояснив, що біля 23-ї години 24.12.2006 року після
роботи він зі своїми співробітниками в барі випив біля літра пива. По дорозі
додому він здзвонився з друзями та домовився з ними зустрітися в кафе
"Зоряне". Після розмови з останніми проходячи повз міліцейського
автомобілю, який знаходився на
стоянці, він випадково зачепив дзеркало
заднього огляду, яке розташоване з боку
пасажира, та з автомобіля вийшов
працівник міліції і зробив зауваження. Коли він вибачився, міліціонер підійшов до нього і схопив за
одяг, а він, в свою чергу,
відштовхнув працівника міліції від себе. Після цього міліціонер дістав
газовий балончик та бризнув йому в обличчя,
ззаду його хтось збив з ніг, він
впав і його почали бити по голові та тілу гумовими кийками. Далі він почув
голос ОСОБА_5, який його підняв і зі
слів останнього він зрозумів, що
приїхала швидка допомога в яку його і посадили. До травмпункту він звернувся на
наступний день. Нікому з працівників міліції ударів він не наносив та
міліцейську машину не обпльовував.

Суд
критично оцінює покази підсудного,
оскільки вони не підтверджуються іншими доказами по справі, що в своїй сукупності узгоджуються між собою.

Потерпілий
ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні показав,
що він працював в нічну зміну з 24 на 25 грудня 2006 року і біля 23 год. 50 хв. за
розпорядженням чергового разом з працівником міліції ОСОБА_7ом прибули до кафе
"Зоряне" щоб забрати працівника ОСОБА_6, який знаходився на охороні відповідного
об'єкту. Під'їхавши до кафе "Зоряне" вони зупинились за декілька
метрів від входу. ОСОБА_7 вийшов з автомобілю та направився до кафе, а він залишився в машині. Він звернув увагу
на двох молодих чоловіків та дівчину,
які були в стані алкогольного сп'яніння та стояли на східцях. Після
цього один з молодиків, яким був
підсудний ОСОБА_3 , підійшов до міліцейської
машини та відкрито став її обпльовувати,
потім підійшов і сказав, що його
напарника ОСОБА_7 б'ють в кафе. Побачивши ОСОБА_7, який спокійно ходив всередині приміщення кафе
«Зоряне» він попросив ОСОБА_3 відійти від машини. У відповідь на це ОСОБА_3
почав обома руками намагатись відламати дзеркало заднього огляду. Він вийшов з
автомобіля і знову попросив відійти від машини та припинити протиправні дії. На
ці слова ОСОБА_3 почав на нього нецензурно висловлюватися та наніс один удар в
обличчя. Він позвав напарника і через деякий час ОСОБА_3 знов наніс йому
декілька ударів в обличчя після чого ОСОБА_7 застосував сльозогінний газ.
ОСОБА_3 перечепився і впав на асфальт обличчям вниз. Потім підсудний ще
декілька раз піднімався та падав. Побачивши у підсудного кров вони викликали
швидку допомогу та поїхали за швидкою в травмопункт
де потім з'ясувалося, що підсудний зі
своїм товаришем втекли. На своїх позовних вимогах наполягає та просить стягнути
з підсудного 5000 грн. моральної шкоди.

Аналогічні
покази дав також і свідок ОСОБА_7, який крім того показав,
що почувши крик ОСОБА_2 про допомогу він вийшов з кафе і побачив, що біля автомобіля стояв Шибиринов і ще два
чоловіки, в тому числі і ОСОБА_3 З кафе
почали виходити відвідувачі і він випустив службову собаку якій дав команду
охороняти. Підсудного утримував інший чоловік однак той знов вирвався та
кинувся на ОСОБА_2 з кулаками та почав наносити удари, при цьому наніс біля 2 ударів. Він достав
балончик з газом і застосував його до підсудного після чого викликав наряд
міліції на допомогу і швидку.

Свідок
ОСОБА_6 допитаний в суді показав, що він
працював по охороні громадського порядку в кафе "Зоряне". Біля 23 год. 55 хв. до кафе
під'їхав наряд групи затримання у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_7. ОСОБА_7 зайшов до
приміщення та запитав чи все нормально і через кілька хвилин він почув крик
ОСОБА_2 про допомогу. ОСОБА_7 першим вискочив з кафе, а він вибіг за ним. На вулиці він побачив як ОСОБА_3 вирвався від
знайомих, які його утримували, та кинувся на ОСОБА_2 з кулаками та наніс два
удари в область голови. ОСОБА_7 вивів з автомобіля службову собаку, якій дав команду охороняти та застосував до
ОСОБА_3 сльозогінний газ. Після цього ОСОБА_3 схопився за обличчя руками та
відійшов на декілька кроків в бік,
перечепився і впав на асфальт обличчям вниз. Коли він піднімався то його
повело вбік і він знову впав. В кафе ОСОБА_3 прийшов дуже напідпитку. Зі слів
ОСОБА_2 йому відомо, що ОСОБА_3
обпльовував машину та намагався пошкодити дзеркало заднього виду.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав,
що після 00 годин за розпорядженням чергового він в складі групи прибув
до кафе "Зоряне" для надання допомоги наряду. На стоянці біля кафе
він побачив службовий автомобіль та поруч нього ОСОБА_2 та ОСОБА_7. При цьому у
ОСОБА_2 було розбите обличчя. Неподалік знаходилась група молодих людей з 2-3
чоловіків і утримували підсудного, на
обличчі у якого були сліди крові. В його присутності ніхто нікого не бив однак
зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що ОСОБА_3
спочатку плюнув на службовий автомобіль,
а потім намагався відламати дзеркало заднього огляду.

Аналогічні
покази дав також і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9

Свої
покази щодо незаконних дій з боку підсудного ОСОБА_3 свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_2 підтвердили і в
ході очних ставок з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та
ОСОБА_10а.с. 139-142, 143-146, 139-142 134-136, 137-138,
131-133, 151-153)

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала,
що 24 грудня 2006 року вона працювала в кафе „Зоряне"
барменом. Біля 24-ї години до кафе
під'їхав наряд міліції і один з працівників міліції зайшов до кафе та нагадав
відвідувачам про його закриття. Після закриття кафе вона вийшла на вулицю та
побачила, що неподалік кафе знаходяться
працівники міліції в формі разом з охоронцем і поруч з ними відвідувачі кафе
тримали одного молодого чоловіка у якого обличчя було в крові, це був підсудний, який знаходився в стані алкогольного
сп'яніння. Вона не бачила щоб хтось комусь наносив удари.

СвідокОСОБА_12,
який працює лікарем виїзної бригади, згідно оголошеного в ході судового засідання
його протоколу допиту, показав, що з

24
на 25 грудня 2006 року він перебував на добовому
чергуванні. На початку 1-ї години 25.12.06 року надійшов виклик на
АДРЕСА_1, хто викликав швидку йому не
відомо. По прибуттю за вказаною адресою біля кафе він побачив декількох
працівників міліції, одягнених у
формений одяг, які підвели до автомобіля
швидкої невідомого хлопця років 20-

25
у якого обличчя було в крові. Працівники міліції вели
себе чемно та до молодого чоловіка фізичну силу не застосовували. Молодий
хлопець спочатку заліз до машини, але
потім відмовився від огляду, перебував у
збудженому стані, вів себе
агресивно, розмахував руками та ногами, нецензурно лаявся, кидався на всіх без розбору та потім все ж
такі сів до автомобіля швидкої допомоги разом зі своїм товаришем. По дорозі чоловік з розбитим лобом палив
прямо в салоні автомобіля, продовжував
брутально лаятись, на зауваження не
реагував. По прибуттю до травмпункту молодий чоловік від надання допомоги
відмовився і втік разом з товаришем прямо з автомобілю.(а.с. 129-130)

Свідок ОСОБА_10показав, що він разом з ОСОБА_5відпочивав в кафе
„Зоряне". Коли до кафе прийшов ОСОБА_3 , вони всі
разом вийшли покурити на двір після чого він знов повернувся до кафе, а ОСОБА_3 пішов додому. Коли він вдруге
вийшов перекурити то побачив побитого ОСОБА_3. о до працівників міліції він
намагався забрати ОСОБА_3 додому та залагодити конфлікт однак нічого не вийшло.
При ньому ОСОБА_3 ніхто не бив.

Допитаний
в судовому засіданні свідокОСОБА_5, кум
підсудного, нічого не міг пояснити по
обставинам справи, тому як нічого не
бачив крім того як два працівника міліції били підсудного гумовими палицями.
При ньому ОСОБА_3 нікого з працівників міліції не бив.

Свідок
ОСОБА_12 допитана в судовому засіданні
показала, що одного разу, коли вночі вона поверталася додому то
бачила, як два працівники міліції били
одного чоловіка палками. Вона не бачила хто був тим чоловіком кого били і не
впевнена, що ним був ОСОБА_3, однак зробила про це висновок пізніше після
розмови з останнім.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 212 від 29.01.2007 року у ОСОБА_2
виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови та саден, які відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. Вище перелічені тілесні ушкодження могли утворитися від дії
тупих предметів, в тому числі при ударах
кулаками і малоймовірно при падінні з висоти власного зросту. Найбільш ймовірно, що нападаючий та потерпілий були повернуті
обличчям один до одного (а.с. 105-107)

Вина
підсудного ОСОБА_3 також підтверджується і іншими доказами по справі:
протоколами пред'явлення фотознімків для впізнання, згідно яких свідок ОСОБА_7, ОСОБА_6 впізнали серед представлених для
впізнання фотознімків осіб ОСОБА_3, як
особу, що в ніч
з 24 на
25 грудня 2006
року біля кафе
Зоряне по вул. .

Червоногвардійській,
17 в м. Чернігові нанесла тілесні ушкодження

працівнику
міліції ОСОБА_2(а.с. 154-156, 157-159),
протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання, згідно яких потерпілий ОСОБА_2 впізнав серед
представлених для впізнання фотознімків осіб ОСОБА_3, як особу,
що нанесла йому тілесні ушкодження,
(а.с. 160-162), висновками службового розслідування ВВБ в
Чернігівській області ДВБ ГУБОЗ МВС України від 18.01.2007 p., згідно якого дії працівників ВДСО визнано
правомірними (а.с. 28-30)

В ході
судового слідства підсудний ОСОБА_3 стверджував, що працівнику міліції ОСОБА_2тілесних
ушкоджень не наносив, а навпаки сам є
потерпілим від побиття працівниками міліції. Органами прокуратури перевірені
ствердження ОСОБА_3 щодо заходів фізичного впливу з боку працівників
міліції, вказані обставини не знайшли
свого підтвердження і 9.01.2007 року в порушенні кримінальної справи було
відмовлено за відсутністю складу злочину. Його намагання видати себе за
потерпілого по справі слід розцінювати як захисну версію, висунуту з метою уникнення відповідальності.

Оцінюючи
зібрані та перевірені докази, суд
приходить до висновку, що обвинувачення
пред'явлене підсудному органом досудового слідства знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні частково.

Умисні
дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2
ст. 342 КК України як опір
працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов'язків
та за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння
працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в зв'язку з
виконанням цим працівником службових обов'язків.

Крім
того ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується в тому що він 25
грудня 2007 року біля 00 год. 10 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поруч кафе "Зоряне"
грубо порушуючи громадський порядок,
діючи з хуліганських мотивів,
почав обпльовувати службовий автомобіль ЧМВДСО ВДСО при УМВС України в
Чернігівській області після чого намагався відламати дзеркало заднього огляду
тобто вчинив хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим
цинізмом, пов'язаний з опором
представникові влади.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 взагалі заперечив,
що обпльовував автомобіль та умисно намагався відламати дзеркало, а пояснив,
що дзеркало зачепив випадково.

Аналіз
доказів по справі - показів підсудного,
потерпілого, свідків, а також матеріалів справи не дозволяють суду
прийти до висновку, що обвинувачення
підсудного ОСОБА_3 за ч.3 ст. 296 КК України в частині хуліганських
дій, що підпадають під кримінальну
відповідальність, знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні.

Судом
встановлено, що жоден із свідків не дав
свідчень, які б доводили вину ОСОБА_3 СМ.
у вчиненні ним хуліганських дій, інших безспірних доказів його винуватості ні
в стадії досудового слідства ні в ході судового слідства не встановлено, сам же підсудний заперечує вчинення
хуліганства,

інших
доказів у вказаній частині не добуто, а
зазначених не достатньо для його обвинувачення.

Враховуючи
наведене суд вважає за необхідне виправдати підсудного ОСОБА_3 по обвинуваченню
його у вчинені злочину, передбаченого
ч.3 ст.
296 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Обговорюючи
питання про призначення покарання суд бере до уваги, що по справі не встановлено обставин, які пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_3

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудному є вчинення
злочину особою, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_3 суд також враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особу
винного: його вік, раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суворому покарані та
покаранні, пов'язаному з позбавленням
волі і вважає виправлення підсудного можливим без відбування покарання, тобто про прийняття рішення про звільнення
від відбування покарання з випробуванням,
що є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.

З
урахуванням матеріалів справи суд вважає,
що позов прокурора м. Чернігова в
інтересах держави в особі фінвідділу ВОЗ УМВС України в Чернігівській області
за лікування потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_2суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та
обсягу моральних страждань, яких зазнав
позивач, а також майнового стану
підсудного та реальні можливості її відшкодування виходячи із засад розумності
та справедливості.

Судові витрати
та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним та призначити йому покарання:

·
за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 2 (двох) років
обмеження волі,

·
за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 2 (двох) років
позбавлення волі,

Відповідно
до ст.
70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 (двох)
років позбавлення волі.

За
ч.3 ст.
296 КК України ОСОБА_3 виправдати,
за відсутністю в його діях складу злочину.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбування призначеного покарання, якщо
він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
інспекції

Запобіжним
заходом до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити підписку про
невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь фінвідділу ВОЗ
УМВС України в Чернігівській області 616 грн. 45 коп. витрачених за лікування
потерпілого.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 Олександра Валентиновича 2000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, в решті
позову відмовити.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.