У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

оловуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кривенди О.В., Канигіної Г.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 березня 2008 року кримінальну справу за касаційною
скаргою захисника ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. на
вирок Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від 5 вересня 2006 року та ухвалу колегії суддів апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 14 листопада 2006 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженку
м. Ленінграда, громадянку України,

раніше несудиму,

засуджено :

за ч.1 ст. 162 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в
розмірі 550 грн.;

за ч.2 ст. 162 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5. шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначене 2 роки позбавлення
волі зі сплатою штрафу в розмірі 550 грн.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5. від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік, з покладенням обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2

уродженця с. Митченки Чернігівської області,

громадянина України, раніше
несудимого,

засуджено :

за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

за ч.2 ст. 162 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6.

шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначене 2 роки
позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 510 грн.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6. від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік, з покладенням обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3

уродженку м. Пушкіна Ленінградської області,

громадянку України,

засуджено :

за ч.2 ст. 162 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.2 ст. 125 КК України до обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4. шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначене 2 роки позбавлення
волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4. від відбування призначеного
покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням
обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільні позови у справі вирішено у відповідності з вимогами ст. 328 КПК
України.

За
вироком суду ОСОБА_5. визнана винною і засуджена за те, що 3
листопада 2003 року приблизно об 11-й годині,
протиправно проникла у квартиру ОСОБА_7. за адресою :АДРЕСА_1, де
висловлювалась нецензурною лайкою на адресу власників квартири ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., відмовляючись виконати вимогу останніх залишити їх
квартиру. Такі дії ОСОБА_5. були припинені ОСОБА_8., і ОСОБА_9., які вивели її
з квартири.

16
жовтня 2003 року 14-й годині ОСОБА_6. на
сходовій площадці другого поверху в під'їзді будинкуАДРЕСА_1в
ході сварки між ним і ОСОБА_5. з одного боку і ОСОБА_7. з іншого боку, на
грунті особистих неприязних стосунків, ударив останню кулаком в область грудей,
заподіявши їй легке тілесне ушкодження,
що не потягло за собою короткочасного розладу здоров'я.

Крім
того, 12 листопада 2004 року, о 21 годині 45 хв. ОСОБА_5. разом з ОСОБА_6. і
ОСОБА_4. відкрили двері і незаконно проникли в квартиру за номеромАДРЕСА_1, де
перебували протягом приблизно десяти хвилин і висловлювались нецензурною лайкою
на адресу мешканців квартири ОСОБА_10., ОСОБА_7., і ОСОБА_8., коли ОСОБА_8.,
намагаючись припинити ці незаконні дії, почала виштовхувати ОСОБА_5. з
квартири, остання разом з ОСОБА_6., схопивши
ОСОБА_8. за волосся, почали заламувати їй руки, чим спричинили крововиливи
на передпліччі та ліктьовому суглобі, що є легким тілесним ушкодженням, яке не
потягло за собою короткочасного розладу здоров'я. При цьому ОСОБА_4. завдала не менше п'яти
ударів дерев'яним бруском по голові і рукам ОСОБА_7., спричинивши їй такими своїми діями садна та крововиливи в
лобній ділянці голови і на тильній
поверхні правої кисті, струс головного мозку, чим заподіяла потерпілій легкі
тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я .
Такі незаконні дії ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_4. були припинені ОСОБА_10 , який виштовхнув їх з квартири.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 14 листопада 2006 року вирок щодо
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. в частині засудження за ч.1 ст. 125 скасовано, а справу
провадженням закрито за сплином строків
давності у відповідності до ст. 49 КК України.

Постановлено вважати ОСОБА_6. засудженим за ч.2 ст. 162 КК України до
позбавлення волі строком на 2 роки із
звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено вважати ОСОБА_5. засудженою за ч.1 ст. 162 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 550 грн.; за ч.2 ст. 162 КК
України до позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим визначено Сагайдачній В.С. остаточне покарання 2 роки
позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить постановлені щодо ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. і ОСОБА_4. судові рішення скасувати, а справу провадженням закрити по
всім епізодам обвинувачення за відсутністю в
діях засуджених складу злочину. Посилається на те, що при розгляді справи судами першої та апеляційної
інстанцій мали місце порушення кримінально-процесуального закону, а також
неправильне застосування кримінального закону, оскільки докази, якими
обгрунтований вирок суду, є недостовірними. Також у скарзі захисник стверджує,
що суд необгрунтовано не застосував до засуджених амністію.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у
задоволенні скарги слід відмовити.

Висновок суду щодо винності ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_4. у вчиненні ними
злочинних дій, за які їх засуджено,
обгрунтований сукупністю доказів зібраних по справі і перевірених у
встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.

Такого висновку , зокрема, суд дійшов на підставі показань потерпілих
ОСОБА_7. і ОСОБА_8., свідка ОСОБА_9. про обставини, за яких 3 листопада 2003
року засуджена ОСОБА_5. без дозволу проникла в їх квартиру і нецензурно
висловлювалася, на зауваження не реагувала.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_7. в ході досудового слідства та у
судовому засіданні, 16 жовтня 2003 року ОСОБА_6. в під'їзді будинку заподіяв їй удар кулаком у груди. Такі
показання потерпілої є послідовними і крім того вони підтверджуються
показаннями свідка ОСОБА_11.

Як вбачається з показань потерпілих ОСОБА_7. і ОСОБА_8., 12 листопада 2004
року ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_4. без дозволу зайшли до них у квартиру і
висловлювали на їх адресу образи, на вимогу вийти з квартири - відмовилися,
схопивши ОСОБА_8 за волосся викручували їй руки, а ОСОБА_4. завдала удари
дерев'яним бруском ОСОБА_7. по голові та обличчю.

Ці показання узгоджуються між собою, а також з іншими доказами у справі,
зокрема показаннями свідка ОСОБА_10., даними висновків судово-медичних
експертиз про характер та тяжкість спричинених потерпілим тілесних ушкоджень,
механізм їх спричинення та час утворення.

Непереконливими є викладені в касаційній скарзі захисника доводи щодо необгрунтованості засудження ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. та ОСОБА_4 за вчинення ними інкримінованих злочинних дій, а також
стосовно того, що судом не здобуто доказів винності його підзахисних у
скоєному.

Як видно із перевірених матеріалів
справи, суди першої та апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи,
аналогічні вказаним, і визнали їх безпідставними, та такими, що спростовуються
зібраними по справі доказами. Наведене судом спростування відповідає фактичним
обставинам справи.

Твердження у касаційній скарзі захисника про те, що при розгляді справи
судом апеляційної інстанції мало місце неправильне застосування кримінального
закону і ОСОБА_5. та ОСОБА_6. були позбавлені права на застосування амністії, є
безпідставними, оскільки
засудженими не було заявлено
клопотань з цього питання.

Як вбачається із матеріалів справи, щодо ОСОБА_5. та ОСОБА_6. був
застосований Закон України «Про амністію» від 31 травня 2005 року, про що
свідчить постанова Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від
16 лютого 2007 року ( арк. с. 412).

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили
під сумнів законність та обгрунтованість судових рішень, не встановлено.

Покарання засудженим призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, з
урахуванням ступеню тяжкості вчинених
ним злочинів, даних про особу кожного із засуджених та обставин, що впливають
на відповідальність.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів.

у х в а л и л а :

касаційну скаргу захисника ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Судді:

Коновалов
В.М. Кривенда О.В. Канигіна Г.В.