Справа № 1-6/2002 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-о/795/5/2015
Категорія - перегляд за нововиявленими обставинами Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Чернігівської області від 18 березня 2002 року відносно останнього,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду Чернігівської області із заявою про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 18 березня 2002 року за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві засуджений просить визнати нововиявленими обставинами наступні факти:

- не було встановлено дійсної мети візиту потерпілих ОСОБА_10 до с. Ведильці Чернігівського району, вони не були знайомі з ОСОБА_11 , до якого, мовби, вони приїхали на весілля і який не відзначав ніякого весілля 25 листопада 2001 року. Потерпілі ОСОБА_12 прибули до с. Ведильці до братів ОСОБА_13 щоб повернути грошові кошти, які вони давали в борг ОСОБА_14 ;

- свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надали суду неправдиві свідчення, оскільки являються сестрами та одночасно родичками засудженого ОСОБА_17 . Свідки діяли з метою поліпшити становище останнього, хоча насправді він ( ОСОБА_18 ) особисто нікого не бив, а лише відтягував ОСОБА_19 від потерпілих, намагаючись припинити сутичку між ними;

- йому було невідомо про те, що в багажнику знаходиться труп ОСОБА_20 , якби він знав, то ніколи б не сів до автомобіля. Потерпілого ОСОБА_21 він також не вбивав та не приймав участі у його вбивстві, його вина полягає лише в тому, що він нікому не розповів про цей злочин;

- неправдиві показання щодо місця вбивства потерпілих давав за порадою захисника, хоча, насправді, ОСОБА_20 було вбито біля будинку ОСОБА_22 , а ОСОБА_21 - в лісі.

З урахуванням всіх викладених ним нововиявлених обставин просить визнати його невинуватим у хуліганських діяннях; у змові на вбивство потерпілих ОСОБА_10 ; в розбійному нападі на потерпілих; у вбивстві потерпілих. Строк покарання повинен бути призначений з врахуванням пасивної участі в угоні транспортного засобу та вимушеної допомоги у прихованні злочину. Призначене покарання повинно було бути з врахуванням вимог ст. 68 КК України та застосуванням ст. 66 КК України у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ст. 44 КК України звільнити його з зали суду, як особу, що відбула строк покарання.

Загалом, його прохання до апеляційного суду зводиться до того, що він просить дослідити всі обставини скоєння злочинів з урахуванням доказів, які встановлені в рішенні суду 1 інстанції на підставі нововиявлених обставин.

Вироком Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області від 18 березня 2002 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за п.п.1, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього особистого майна; за ч.3 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього особистого майна. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено останньому покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого який підтримав подану ним заяву та просив, на підставі ст. 466 КПК України, передослідити всі обставини, які судом 1 інстанції були не повністю досліджені та дана неправильна правова оцінка його діям, його захисника, яка підтримала подану Прищепою заяву з викладених в ній підстав; захисника засудженого ОСОБА_23 , який просив залишити заяву без задоволення, так як доводи заявника по новим обставинам справи безпідставні; думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви засудженого, перевіривши матеріали провадження та доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 459 КПК України, законодавцем чітко визначено перелік обставин які є нововиявленими.

Ретельно дослідивши зазначені в заяві обставини, колегія суддів вважає, що жодна з зазначених в заяві обставин не є нововиявленою у розумінні приписів ст. 459 КПК України, заявником не наведено обставин, що могли б вплинути на судове рішення.

Усі обставини, на які посилається ОСОБА_18 , вимагаючи визнати його невинуватим у хуліганських діяннях щодо потерпілих ОСОБА_10 , у змові на вбивство, в розбійному нападі та у вбивстві потерпілих, були відомі останньому не тільки на момент судового розгляду, а й під час досудового розслідування.

Посилання засудженого на іншу мету приїзду потерпілих в с.Ведильціц, яка встановлена у вироку суду, не на весілля, а до засудженого ОСОБА_23 , як на нововиявлену обставину - не заслуговує на увагу і не є такою, так як не спростовується тими аргументами, які наводить засуджений, а крім того, мета їх приїзду, як стверджує ОСОБА_18 , не на весілля, а до товариша не впливає на мету самого ОСОБА_18 на здійснення зазначених злочинів.

При розгляді даної справи по першій інстанції ОСОБА_18 визнав свою вину в скоєному повністю, не визнавав вини тільки в скоєнні злочину, передбаченому ст.194 ч.2 КК України, давав визнавальні показання з усіма подробицями щодо обставин скоєних злочинів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, узгоджувалися з іншими доказами по справі і, зокрема, з тими показаннями свідків, на які ОСОБА_18 посилається в заяві, як на не правдиві. В своїй касаційній скарзі до Верховного Суду України не оспорював фактичні обставини справи та свою участь в скоєному, просив тільки пом`якшити йому міру покарання. Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 2002 року вирок апеляційного суду від 18 березня 2002 року щодо його залишений без змін.

Всі ті докази, на які посилається засуджений в своїй заяві, не є нововиявленими, вони були предметом дослідження суду по першій інстанції, їм дана правова оцінка і переоцінювати такі докази, які досліджувалися і перевірялися судами і по ним винесені рішення у суду не має законних підстав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вказану заяву ОСОБА_18 необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 459, 467 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Чернігівської області від 18 березня 2002 року відносно останнього залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4