КП № 1-166/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Костюка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, 02 квітня 2009 року о 23 год., знаходячись поблизу приміщення стайні, яка належить СТОВ „Двірець" по вул. Петровського, 25, в с. Двірець Житомирського району, підійшов до незамкнених воріт, руками відчинив вказані ворота, проник в середину приміщення, де вдягнув на кобилу каро-гнідої масті вагою 450 кг на загальну суму 4500 грн. вуздечку і таємно її викрав, розпорядившись нею на власний розсуд, чим спричинив СТОВ «Двірець» матеріальної шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив, що він дійсно 02 квітня 2009 року о 23 год., через незамкнені двері проник в приміщення стайні СТОВ „Двірець" , звідки таємно викрав кобилу разом із вуздечкою.

В подальшому кобила від нього втекла.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який являється тяжким, особу підсудного, який характеризується посередньо, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині, сприяння в його розкритті і повне відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи наведене, особу підсудного ОСОБА_1, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, пом′якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 2 роки, зобовязавши його не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватись.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: