АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/500/15 Справа № 703/3024/14-к Категорія: ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду від 26 березня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Никифорівка Артемівського району Донецької області, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням терміном на 3 роки за вироком К-Шевченківського районного суду від 02.10.2013 року

визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 02.10.2013 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 5 років і 2 місяців позбавлення волі.

За ч.2 ст.186 КК України Печений ОСОБА_10 , виправданий.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 на суму 4890 грн. відмовлено.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 01.01.2014 року близько 18 год.30 хв., перебуваючи біля торгівельного кіоску, розташованого по АДРЕСА_1 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття віконного скла, проник в кіоск, звідки викрав грошові кошти в сумі 400 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_12 на вказану суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ст.185 ч.3 КК України

Крім цього, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він повторно, 26 січня 2014 року близько 20 год. за попередньою змовою та разом з ОСОБА_13 на перехресті вулиць Белінського та Веселої в м.Сміла Черкаської області, де ОСОБА_8 тримаючи за обидві руки ОСОБА_14 , долаючи його супротив, а ОСОБА_13 обшукав його кишені, тим самим відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволоділи мобільним телефоном «Самсунг ГТС 5610», вартістю 400 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 415 гривень.

Також, ОСОБА_8 обвинувачувався органами досудового розслідування в тому, що 15 лютого 2014 року, близько 18 год., перебуваючи поблизу будинку №30 по вул..Джержинського в м.Сміла Черкаської області, шляхом ривка з рук потерпілої ОСОБА_11 , відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів жіночою сумочкою вартістю 450 грн., в якій знаходився шкіряний гаманець вартістю 380 грн. та гроші в сумі 78 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 908 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України. Суд за даною нормою закону виправдав ОСОБА_8 за недоведеністю його участі в скоєнні вказаного злочину.

На вирок суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати із-за невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ОСОБА_8 ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор просить постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст..ст.186 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити покарання:

- за ст..186 ч.2 КК України 5 років і 6 місяців позбавлення волі;

- за ст..185 ч.3 КК України 4 роки і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 5 років і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..71 КК України остаточно визначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що суд не звернув уваги, що ОСОБА_8 телефонував із свого мобільного телефону з м.Сміли, тому його пояснення та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 про те, що він перебував у Києві, де брав участь у протестних акціях на майдані є неправдивими.

Суд також не звернув уваги на те, що ОСОБА_8 неодноразово змінював свої показання.

Також, суд не звернув уваги на показання свідка ОСОБА_18 , який зателефонував із ломбарду на телефон, який вказав ОСОБА_13 , що здав викрадений мобільний телефон і голос абонента був схожий на голос ОСОБА_8 .

Крім цього, суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_19 , який був присутній в якості понятого при відтворенні обставин вчинення злочинів з участю ОСОБА_20 , який підтвердив, що ОСОБА_8 сам показував яким чином він вчинив пограбування.

На апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_8 подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість та задоволити його апеляцію.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати до нього вимоги ст..ст.69,75,71 КК України і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що він свою вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, сприяв слідству, заподіяну шкоду відшкодував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги та залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, думку прокурора який не підтримав апеляцію процесуального прокурора щодо визнання винним та засудження ОСОБА_8 за ст.186 ч.2 КК України, підтримав апеляцію в частині посилення покарання за ст.185 ч.3, 71 КК України і залишення апеляції обвинуваченого без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги як прокурора так і обвинуваченого задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст..185 ч.3 КК України ґрунтується на зібраних в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ст..185 ч.3 КК України є правильною і ніхто із учасників процесу обставини справи доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого в цій частині вирок суду не оспорює.

За ст..186 ч.2 КК України ОСОБА_8 виправданий.

Суд належним чином дослідив докази щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення злочинів, передбачених ст..186 ч.2 КК України і обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів та достатньо повно мотивував своє рішення.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі, що відповідно до роздруківки вихідних телефонних зв`язків мобільного зв`язку «Київстар» печений ОСОБА_21 перебував у м.Сміла в період вчинення грабежу не може бути підставою його причетності до вчиненого злочину.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і самого обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що на час вчинення злочинів останній перебував разом із свідками в м.Києві на майдані, приймаючи участь у протестних акціях нічим не спростовані.

Не мають юридичного значення і показання свідка ОСОБА_18 , оскільки він не вказав на обвинуваченого, як особу, що вчинила злочин, а лише запропонував придбати мобільний телефон із ломбарду, куди його здав ОСОБА_13 , який нібито вчинив грабіж разом із ОСОБА_8 . ОСОБА_13 помер, тому спростувати або підтвердити цю інформацію немає можливості. Пояснення ОСОБА_18 про те, що в телефонній розмові голос нібито був схожий на голос ОСОБА_8 не може бути доказом, оскільки не лише припущення, експертизи по голосу не проведено і це взагалі не свідчить про причетність саме ОСОБА_8 до вчинених злочинів.

Неспроможними є показання і свідка ОСОБА_19 , оскільки слідча дія з участю ОСОБА_8 де був понятим ОСОБА_19 проведена з порушенням вимог КПК України.

За таких обставин всі сумніви у доведеності вини обвинуваченої особи за законом трактуються на користь обвинуваченого.

Під час розгляду апеляцій прокурор не підтримав апеляційні вимоги процесуального прокурора в цій частині, тому із врахуванням викладеного апеляційну скаргу прокурора в цій частині слід залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що немає підстав і для посилення покарання, оскільки прокурор в своїй апеляційній скарзі не навів достатніх даних, які б давали підстави для посилення покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання щодо пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому шляхом застосування вимог ст.ст. 69,75 КК України, як про це просить обвинувачений, то колегія суддів вважає, що будь-яких підстав немає.

Суд врахував всі пом`якшуючі обставини покарання і призначив за ст.185 ч.3 КК України майже мінімальне покарання, передбаченого санкцією статті.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив новий злочин в період випробувального терміну, де він був засуджений до 5 років позбавлення волі, тому у відповідності до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новим вироком, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

За попереднім вироком ОСОБА_8 був засуджений до 5 років позбавлення волі і суд не вправі переглядати попередній вирок та зменшувати призначене покарання.

Суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 на підставі ст..71 КК України остаточне покарання у виді 5 років і 2 місяців позбавлення волі і за таких обставин застосування вимог ст..75 КК України виключається за законом, оскільки застосування вимог ст..75 КК України можливе, якщо особа засуджується до 5 років позбавлення волі.

Таким чином, підстав для пом`якшення призначеного судом покарання немає, тому апеляційну скаргу обвинуваченого також слід залишити без задоволення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 слід залишити тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого на вирок Смілянського міськрайонного суду від 26.03.2015року, яким засуджено ОСОБА_8 за ст..185 ч.3 КК України із застосуванням ст..71 КК України до остаточної міри покарання у виді 5 років і 2 місяців позбавлення волі залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити тримання під вартою.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, але може бути оскаржений в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :