У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Коновалова В.М.,

суддів Канигіної Г.В., Скотаря А.М.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 10 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
м. Києва,

раніше
судимого 26 жовтня 2001 року за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст.
ст. 69, 70 КК України на 3
роки позбавлення волі, звільненого 14 жовтня 2002 року умовно-достроково на 10 місяців 21 день,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 282 гривні 46
копійок за проведення дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї.

Постановою цього ж суду від 12 лютого 2008 року резолютивну
частину даного вироку від 29 жовтня 2007 року уточнено в порядку ст. ст. 409, 411 КПК України та
вказано вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК
України.

В апеляційному порядку справа
не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1
засуджено за те, що він 10 квітня 2007 року приблизно о 15
годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем свого
проживання в будинку АДРЕСА_1, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних
стосунків з його батьком ОСОБА_2, після спільного розпиття алкогольних напоїв,
умисно завдав останньому три удари ножем в область живота, спричинивши
колото-різані рани живота з пошкодженням внутрішніх органів. Внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1, даючи
свій аналіз обставинам справи, просить перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст.
121 КК України на ст. 123 КК України. Мотивує тим, що досудове та судове
слідство проведено однобічно та з порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, зокрема позбавлення його права на захист та оголошення вироку у його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, засуджений ОСОБА_1, визнаючи себе винним в суді
показав, як та за яких обставин він в ході інциденту з батьком - ОСОБА_2 взяв
ніж та завдав йому три удари у живіт.

З оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК
України показань потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що під час вживання алкогольних
напоїв між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 декілька
разів завдав удари ножем ОСОБА_2.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи смерть
ОСОБА_2 настала від колото-різаних пошкоджень живота з пошкодженням внутрішніх
органів, що супроводжувалися розлитим каловим перитонітом.

Винуватість ОСОБА_1 також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4; даними, що містяться у протоколі огляду місця події,
протоколі відтворення обстановки та обставин події, іншими доказами, які є у
матеріалах справи.

Уся сукупність зібраних у справі доказів була належним
чином проаналізована судом, підстав для сумнівів в об'єктивності доказів, на
які послався суд на підтвердження винуватості ОСОБА_1, з матеріалів справи не
вбачається.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковано
правильно, а покарання йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України: з
урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, його особи та конкретних
обставин справи.

Наведені у касаційній скарзі ОСОБА_1 доводи про порушення
його права на захист є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи видно, що
під час досудового слідства він відмовився від захисника, зазначивши, що свій
захист буде здійснювати самостійно, не посилаючись при цьому на відсутність
коштів (а.с. 147, 194). В суді за клопотанням ОСОБА_1 захист його інтересів
здійснював адвокат (а.с. 270).

Що стосується доводів про оголошення вироку у відсутності
засудженого ОСОБА_1, то такі дані у справі відсутні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни постановлених у
даній справі судових рішень, не виявлено.

При перевірці
даної справи не виявлено передбачених ч. 1 ст. 398 КПК України підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

В.М. Коновалов Г.В. Канигіна А.М. Скотарь