Справа № 615/361/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2015 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000104 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківського району Харківської області, українця, особи без громадянства, що не працює, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України,

в с т а н о в и в:

02.03.2015 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 30.01.2015 року, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, діючи із корисливих мотивів, з метою одержання матеріальних благ, а саме отримання грошових коштів на відшкодування витрат, понесених внаслідок отримання тілесних ушкоджень, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно повідомив неправдиві відомості про те, що 30.01.2015 року близько 17:00 години по АДРЕСА_2 , невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження в область правої ключиці, що не відповідало дійсності. Вказана заява 30.01.2015 року зареєстрована в журналі єдиного обліку Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) за №218 та в подальшому по даному факту було внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 31.01.2015 року та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Такі дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 2 ст. ст. 383 КК України завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину з корисливих мотивів.

Крім того, 31.01.2015 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на завідомо неправдиві показання із корисливих мотивів, з метою одержання матеріальних благ, а саме отримання грошових коштів на відшкодування витрат, понесених внаслідок отримання тілесних ушкоджень, будучи ознайомлений з вимогами ст. 384 КК України про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, про що поставив свій підпис у протоколі допиту потерпілого від 31.01.2015 року, був допитаний в якості потерпілого та надав по кримінальному провадженню №0000104 від 31.01.2015 року завідомо неправдиві показання про те, що 30.01.2015 року близько 17:00 години по АДРЕСА_2 , йому нанесли тілесні ушкодження в область правої ключиці невідомі особи, однак під час досудового розслідування було встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав внаслідок падіння із паркану.

Такі дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 2 ст. ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання потерпілого під час досудового розслідування, вчинене з корисливих мотивів.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27.02.2015 року між прокурором Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно умов якої, ОСОБА_4 запропоновано призначити покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, визнав вину в повному обсязі, з узгодженим покаранням згодний. Пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Вивчивши обвинувальний акт, зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд прийшов до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Згідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України. Вказані злочини відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, а тому є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену сторонами ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2015 року між прокурором Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000104 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України.

ОСОБА_4 на підставі обвинувального акту визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1