Дата документу Справа № 331/4820/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4820/15 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/768/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, який має середню освіту, не працюючий, одружений, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід домашній арешт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 197 441 грн. 49 коп.

Згідно вироку 11 квітня 2014 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись на автостоянці, розташованій на території лікеро-горілчаного заводу по вул. Артема, 53 в м. Запоріжжя, діючи всупереч волі потерпілого, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем Мерседес білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , та виїхав на ньому на вул. Горького, після чого, продовжуючи керувати зазначеним автомобілем, знаходячись на перехресті вул. Горького та вул. Лепіка в м. Запоріжжі, виконуючи поворот наліво, не впорався з керуванням та в`їхав у бетонний стовп електропередачі. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальні збитки на суму 148 285 грн. 11 коп., що в 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та є значною матеріальною шкодою.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та необґрунтованого звільнення від відбування покарання з випробуванням. Просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_10 належним чином повідомлений про розгляд справи в апеляційній інстанції та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Заслухавши доповідача, доводи представника потерпілої в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про м`якість покарання, та необхідність постанови нового вироку щодо ОСОБА_13 за ч.2 ст. 289 КК України та призначенні покарання на яке вказано в апеляції, пояснення обвинуваченого, який в дебатах та в останньому слові висловив думку щодо законності вироку місцевого суду, його захисника, який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі на оспорюються, а тому, з врахуванням вимог ч.1 ст. 404 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання, яке, на думку представника потерпілої є м`яким і не відповідає вимогам закону, то колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не виконав вимоги ст. 65 КК України та обрав вид покарання із застосуванням ст. 75 КК України, який є несправедливим через мякість, тобто не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачено, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 289 КК України, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, об`єм обвинувачення, що майнова шкода не відшкодована, думку представника потерпілого щодо покарання, дані про особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в ЗОНД та КУ ОКПБ не перебуває, сімейний стан, має на утримання малолітню дитину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Проте, перелічивши ці обставини, суд не надав їм належної оцінки і не врахував в достатній мірі, що відповідно до положень ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_8 є тяжким, заподіяна шкода не усунута, незважаючи на те, з огляду на те, що кримінальне правопорушення скоєне 11 квітня 2014 року.

За таких обставин, вирок у частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 апеляційний суд враховує обставини, які впливають на призначення покарання: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий згідно з вимогами ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, має дитину- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України- у вигляді 4 років позбавленням волі без конфіскації майна. За обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів визнає щире каяття ОСОБА_8 та активне сприяння розкриттю злочину, наявність неповнолітньої дитини. Таке покарання, на думку колегії судів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України,колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді: 1 2 3