Справа № 1-1762007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2007 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді -
Камбулова Д.Г.

при секретарі -
Майбоженко А.М

з участю прокурорів - Турика М.П.

з участю захисника -ОСОБА_3.

за участю потерпілого -ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м. Новосибірськ
(Російська Федерація), росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що зареєстрований та
проживає за адресою: м. АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2006 близько 15 години 10 хвилин в м. Києві, на першому поверсі біля
ліфту, у під»їзді №2 пАДРЕСА_1, ОСОБА_1, з метою
нанесення умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, на ґрунті неприязнених стосунків зі своїм сусідом ОСОБА_3, які виникли під розмови, умисно наніс останньому
удар невстановленим слідством тупим предметом в область лівого
плечового суглобу, внаслідок чого ОСОБА_3 впав на підлогу лівою стороною
тулуба.

Під час того, як ОСОБА_3 лежав на підлозі,ОСОБА_1 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення
потерпшому умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості, наніс один удар
ногоюОСОБА_2 в обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2745/3 від 17.01.2007, у
ОСОБА_3 виявлено вивіх лівої плечевої кістки
з відривом великого бугорку та кровопідтік на віці правого ока.

По ступеню тяжкості вивих лівої плечової кістки з відривом великого бугорку
відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, який не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я на строк більше 21 дня; кровопідтік на віці правого ока відноситься
до легких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менше двох травматичних дій
тупим предметом та могли бути спричинені 01.10.2006.

В судовому
засіданні підсуднийОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України не визнав, не
визнав цивільні позови, заявлені прокуратурою Оболонського району м. Києва в інтересах Київської міської клінічної
лікарні №8 та позов потерпілогоОСОБА_3про
стягнення на його користь завданої матеріальної та моральної шкоди, та користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63
Конституції України відмовився давати показання.
Відповідаючи на питання учасників процесу вказав, що 01.10.2006 року, приблизно
15 год. на першому поверсі під»їзду
АДРЕСА_1в м. Києві не перебував, вважає, що потерпілий
його оговорює, ніяких протиправних дій відносно потерпілого він не вчиняв. Просить
суд його виправдати.

Допитаний під час судового слідства потерпілийОСОБА_4 суду показав, що між
ним та підсудним у 2000 році виникли особисті неприязнені стосунки, через те,
що у 2000 році він давав свідчення по кримінальній справі, яка була порушена
відносноОСОБА_1 якого в подальшому було визнано винним та засуджено до
позбавлення волі. Після звільнення ОСОБА_1. з місць позбавлення волі він дорікав йому на це, неодноразово ображав як його, так
і членів його родини, але вони на його образи не
реагували. Приблизно 27-28 вересня 2006 рокуОСОБА_1 вкотре його образив, та
висловив погрозу його життю. 01.10.2006 року, приблизно о 15 год. 10 хв., він зайшов у друге парадне по місцю
свого мешкання, де біля ліфту зустрів ОСОБА_1., який став безпричинно його ображати, але він не звертаючи на нього увагу, намагався
викликати ліфт. Несподівано для нього,ОСОБА_1,
знаходячись зліва від нього наніс удар у ліве плече, та від цього удару він
впав лівою стороною тулуба на підлогу, та втратив свідомість. Прийшовши до свідомості, він намагався підвестись, але відчув ще один
удар, який наніс йомуОСОБА_1 ногою по голові в
область правого ока, після чого вибіг з парадного під»їзду. Відчувши біль у
лівому плечі він піднявся до своєї квартири, яка знаходиться на четвертому
поверсі. В квартирі знаходилась його

2

дружина, яку він попросив викликати швидку допомогу, через біль у правому
плечі. Дружині він повідомив, що тенісні ушкодження
йому завдавОСОБА_1 Лікар швидкої допомоги порадив йому їхати в лікарню, на що
він погодився, де й у нього виявили перелом лівої плечової кістки. Просить задовольнити його цивільний позов про стягнення
на його користь 880 гривень завданої матеріальної шкоди та 10000 гривень
завданої моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_5. показала суду, що у 2000 році у
її чоловіка та у ОСОБА_1. виникли неприязнені стосунки на
грунті свідчень її чоловіка по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1.ОСОБА_1 неодноразово ображав як її, так і її
чоловіка. 01.10.2006 року, приблизно о 15 год. 20 хв. додому повернувся її чоловік, який скаржився на
біль у лівому плечі та голові. Під правим оком чоловіка був синець. Зі слів її
чоловіка на першому поверсі їх парадногоОСОБА_1 завдав йому
тілесні ушкодження. На його прохання вона викликала швидку допомогу, та за
результатами медичного обстеження у чоловіка був виявлений перелом лівого плеча. Вказує на те, що після звільнення з місць
позбавлення волі у ОСОБА_1. з більшістю сусідів виникли
неприязнені відносини, таОСОБА_1 постійно їх ображає.

З показань свідка ОСОБА_6., оголошених та перевірених в судовому засіданні
(а.с. 44), вбачається, що 01.10.2006 вона працювала у складі бригади швидкої
допомоги № 71. Близько 15 години 40 хвилин їй поступив виклик
про те, що за адресою м. АДРЕСА_1у чоловіка травма голови.

Прибувши на виклик за вказаною адресою, вона виявила ОСОБА_3при огляді
якого були виявлені тілесні ушкодження: гематома та
садно в області правої вилиці та підозра на перелом верхньої треті
лівої плечової кістки.

Надавши першу медичну допомогу, вона запропонувала потерпілому
госпіталізацію до лікарні, на що останній погодився.
Під час оформлення картки виклику, ОСОБА_3 на її запитання повідомив, що у під*їзді їхнього будинку, на першому
поверсі біля ліфту, його побив сусід з яким у нього та інших сусідів неприязнені стосунки. При цьому зазначив, що
вказаний сусід був колись засуджений.

На її думку отримати вказані травми самостійно не можливо, оскільки вони
розмішені з протилежних боків.

З картки виклику медичної допомоги № 1199 від
01.10.2006р. (а.с.49), видно, щоОСОБА_4 близько 15
годині 55 хвилин надана медична допомога у зв*язку з отриманням тілесних

ушкоджень у вигляді гематоми та садна в області
правої вилиці та підозри на перелом верхньої треті лівої плечевої кістки. Зі
слів хворого - його побив сусід. (а.с. 49).

Згідно акту судово-медичної дослідження №8250 від 02.10.2006р. (а.с.50),
встановлено, що ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження
01.10.2006, а саме вивих лівої плечової кістки з відривом великого бугорку та кровопідтік в області правого ока. Зі слів
потерпілого,ОСОБА_1 наніс йому удар ногою в обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2745/3 від 17.01.2007р.
(а.с.51-56), у ОСОБА_3 виявлено вивих лівої
плечової кістки з відривом великого бугорку та кровопідтік на віці
правого ока.

По ступеню тяжкості вивих лівої плечової кістки з відривом великого бугорку
відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, який не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я на строк більше 21 дня; кровопідтік на віці правого ока відноситься
до легких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менше двох травматичних дій
тупим предметом та могли бути спричинені 01.10.2006.

Враховуючи викладене, суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_3свідків
ОСОБА_6., ОСОБА_3 К.О., висновки акту
судово-медичного дослідження № 8250 від 02.10.2006 року, висновок
судово-медичної експертизи № 2745Є від 17.01.2007 року, дають суду змогу
зробити висновок, що тілесні ушкодження
завдані потерпіломуОСОБА_2 утворились внаслідок не менше двох травматичних дій завданих підсудним ОСОБА_1відноситься до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості, не є
небезпечними для життя в момент заподіяння, знаходиться у прямому причинному
зв»язку між зазначеним діянням і наслідками, у виді тілесних ушкоджень, що
завдані потерпіломуОСОБА_2 Характер дій підсудного вказують на те, що його дії
є умисними, та були спрямовані на завдання потерпілому тілесних ушкоджень
середньої тяжкості.

Будь яких
істотних порушень КПК під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій підсудного та поставили б під
сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачаються.

За таких обставин суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1. в інкримінованому
йому злочині доведена повністю.

Дії ОСОБА_1. повинні бути кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України тому що
він вчинив навмисні дії, які виразились у
нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто

3

умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків,
передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1. у відповідності зі ст.65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальних обставин, згідно
ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК
України, судом не встановлено.

Крім того судом також враховуються характеристика підсудного з місця
мешкання, інші дані, що характеризують особу підсудного,
його відношення до вчиненого, вік підсудного.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1. покарання
в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України, а
саме у виді позбавлення волі, але вважає, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства і
вважає можливим призначити підсудному покарання з застосуванням ст.75 КК
України.

ПотерпілимОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного
на його корись 880 грн. матеріальної шкоди
та 10000 гривень моральної шкоди. Вирішуючи питання по цивільному позову в частині стягнення на його користь матеріальної шкоди,
суд вважає за необхідне задовольнити його в повному обсязі,
як доведений та підтверджений матеріалами кримінальної справи
(а.с.158-160).

Визначаючі розмір моральної шкоди, суд виходить з норм цивільного
законодавства, а саме зі ст.23 ЦК України, та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Враховуючи характер і тривалість моральних і фізичних страждань
потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, обставини, за
яких заподіяно потерпілому тілесні ушкодження,
характер і ступень їх тяжкості, тривалість лікування, фізичний біль, який
відчув потерпілий під час нанесення
тілесних пошкоджень та після цього, ступень вини підсудного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо
стягнення моральної шкоди частково у розмірі 5000
гривень, тому, що сума моральної шкоди у розмірі 10000 грн., яка заявлена
потерпілим є завищеної і не відповідає фактично понесеним моральним
втратам.

Цивільний позов
заявлений прокуратурою Оболонського
району м. Києва в
інтересах Київської міської клінічної лікарні № 8 про відшкодування
витрат на лікування потерпілогоОСОБА_3у
розмірі 623 грн. 11 коп., суд вважає за необхідне задовольнити в повному
обсязі, як доведений та підтверджений матеріалами кримінальної справи.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ;

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 3
(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 3 (три) роки, зобов'язавши його повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, а
також періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
880 (вісімсот вісімдесят) гривень в
рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5000 (п»ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної
шкоди, а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5880 (п»ять
тисяч вісімсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні №8 623 (шістсот двадцять три) грн.. 11 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3шляхом перерахування коштів
на розрахунковий рахунок лікувальної установи (а.с.154).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1. до набуття вироком чинності у вигляді
підписки про невиїзд з постійного місця проживання - залишити без
змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.