Справа № 11-66/11 Головуючий у І інстанції Савченко О.А.
Категорія - ст.122 ч.1 КК України Доповідач Григорєва В. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Акуленко С.О., Щербакова О.С.

з участю прокурора - Сороки Г.В.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, працюючий, головою ФГ „ОСОБА_3 V, раніше не судимий, мешканець с. Гориця, вул. Попудренка, 23, Менського району Чернігівської області,

засуджений:

за ст.122 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 роки не вчинить новий злочин, зобовязавши його періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу, при зміні місця проживання - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 25.10.2009 року, близько 15 год. 40 хв., перебуваючи на полі, яке знаходиться між с. Гребля Менського району та смт. Березна Менського району, в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли між ним та ОСОБА_4, умисно наніс декілька ударів гумовою палицею по правій руці та по інших частинах тіла останньої, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ліктьової кістки в середній третині без зміщення уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 316 від 16.12.2009 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Також у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці лівого плеча та лівої сідничної ділянки, які згідно того ж висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

25.10.2009 року, близько 15 год. 50 хв., ОСОБА_3, перебуваючи на автодорозі, яка знаходиться між с. Гребля Менського району та смт. Березна Менського району, в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли між ним та ОСОБА_5, умисно наніс декілька ударів гумовою палицею по руках та ногах останньої, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої ліктьової кістки з помірним зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 415 від 24.12.2009 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Також у ОСОБА_5, мають місце тілесні ушкодження у вигляді: забою м'яких тканин в ділянці лівої кисті, які згідно того ж висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати, як незаконний, а матеріали кримінальної справи направити на додаткове розслідування. Посилається на те, що вирок суду постановлений всупереч нормам кримінального, кримінально-процесуального права та істотним його порушенням. Зазначає, що в ході досудового слідства було порушено право на захист, оскільки копію постанови про порушення кримінальної справи йому було направлено тільки через два місяці, коли всі слідчі дії по справі були виконані. В звязку з цим він не зміг на початковій стадії досудового слідства реалізувати своє право на оскарження цієї постанови до суду в порядку ст. 236-7 КПК України. Вважає, що в порушення норм КПК України, як органом досудового слідства так і судом безпідставно не перевірені висунуті ним версії, які виправдовують його в предявленому обвинуваченні. Звертає увагу на те, що органом досудового слідства та судом не були виконані вимоги ст. 22 КПК України, а тому справа розслідувана та розглянута судом не всебічно, не повно та не обєктивно.

Заслухавши доповідача по справі, засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити з указаних у ній підстав, вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, оскільки порушені вимоги ст. 22 КПК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим та справедливим, а апеляцію - безпідставною, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою, та яким суд дав належну юридичну оцінку в їх сукупності.

Цей висновок суду ґрунтується на показаннях потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які у судовому засіданні підтвердили факт їх побиття гумовою палицею ОСОБА_3, внаслідок чого їм заподіяні умисно середньої тяжкості тілесні ушкодження, свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, які також на полі збирали моркву і їх та потерпілих побив гумовою палицею засуджений, на перевірених у судовому засіданні показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, даних ними в ході досудового слідства, якими підтверджуються фактичні обставини справи, на даних протоколах предявлення фотознімків для впізнання особи, які вказують на ОСОБА_2, як особу причетну до вчинення зазначеного злочину, на протоколах очних ставок засудженого з потерпілими та свідками, в яких останні стверджують, що даний злочин щодо потерпілих вчинив ОСОБА_3, а їх показання підтверджуються висновками судово медичних експертиз.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України не визнав та показав, що він не причетний до вчинення цього злочину, оскільки він не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Він дійсно обробляв поле, що розташоване між с. Гребля та смт. Березна Менського району, яке він взяв в оренду. На вказаному полі у 2009 році він вирощував моркву. 25.10.2009 року, в період часу між 15 та 16 годинами, він не перебував на орендованому ним полі, але не може вказати місце, де він перебував того дня, посилаючись на те, що пройшло досить багато часу з того дня. Він вважає, що свідки і потерпілі помилково вказали на нього, як на особу, яка завдала їм тілесні ушкодження.

Незважаючи на таку позицію засудженого, його вина в інкримінованому злочині, за який його засуджено, підтверджується показаннями потерпілих, свідків, висновками судово медичних експертиз, протоколами предявлення фотознімків для впізнання особи та протоколами проведених очних ставок.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 підтверджується, що тілесні ушкодження їй спричинив саме ОСОБА_3, а не інша особа. З її показань у судовому засіданні вбачається, що 25.10.2009 року, близько 15 год. 00 хв., вона разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поверталася з поминок з с. Гребля додому. За вказаним село вони помітили людей, які збирали моркву на полі. Вони переодяглися дома та близько 15 год. 20 хв. приїхали на поле збирати моркву. Там збирали моркву її знайомі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Через 15-20 хвилин вона помітила, що ОСОБА_8 тікає по полю від невідомого їй на той час чоловіка з гумовою палицею у руках Вона пізніше дізналася, що то був ОСОБА_3 Він біг за ОСОБА_8 з гумовою палицею у руках та наносив нею удари. Потім ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 та почав і їй наносити удари палицею по різних частинах тіла. Від ударів остання впала на землю. ОСОБА_8 сказав ОСОБА_2, що в його дружини хворе серце, тоді він зі словами про те, що в неї теж хворе серце, підійшов до неї та почав бити її по різним частинам тіла. Вона сказала йому, що звернеться в міліцію, то це дужче розлютило ОСОБА_2 і він почав наносити удари ще з більшою силою. Потім він припинив її бити, забрав у них моркву, яку вони назбирали на полі. Вона і ОСОБА_7 сіли в автомобіль ОСОБА_8 та поїхали додому. По дорозі вони обігнали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які поїхали з поля, як тільки ОСОБА_3 почав їх бити. Коли вони їхали з поля в бік смт. Березна, то за ними, на автомобілі жовтого кольору, їхав ОСОБА_3. Вона наступного дня звернулася за медичною допомогою до лікарні і у неї було виявлено перелом правої руки.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 підтверджується, що тілесні ушкодження їй спричинив саме ОСОБА_3. З показань ОСОБА_5 вбачається, що 25.10.2009 року, близько 15 год. 00 хв., вона разом зі знайомою ОСОБА_6 збирали моркву на полі між с. Гребля та смт. Березна. Також на полі перебували ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 На це поле десь через 15-20 хвилин приїхав автомобіль жовтого кольору і зупинився поблизу того місця, де збирали моркву сімя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 З вказаного автомобіля вийшли два чоловіки, один з яких тримав в руках гумову палицю. Як потім вона дізналася, чоловік, що тримав палицю, був ОСОБА_3, який почав цією палицею наносити удари ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Вона здогадалась, що це, мабуть, господар поля, на якому вони без його дозволу збирали моркву. Вона та ОСОБА_6 швидко сіли на велосипеди та поїхали в бік смт. Березна. Вони відїхали на деяку відстань, коли вона побачила, що їх наздоганяє вказаний автомобіль. Автомобіль їх обігнав та зупинився, перегородивши їм проїзд. З автомобіля вийшов ОСОБА_3, тримаючи в руках гумову палицю. Він підійшов до неї та ОСОБА_6 і відібрав моркву, яку вони назбирали, та поклав її в автомобіль. Після чого ОСОБА_3 почав відбирати в неї велосипед, але вона намагалася його втримати, тоді ОСОБА_3 почав наносити їй удари гумовою палицею по руках, ногах та інших частинах тіла. Відчуваючи сильний біль від ударів, вона відпустила велосипед. ОСОБА_3 підняв велосипед та поклав до багажнику автомобіля. Потім ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6, яка в руках тримала велосипед, нанісши останній декілька ударів гумовою палицею, також забрав в неї велосипед. Після чого ОСОБА_3 сів в автомобіль та поїхав в напрямку смт. Березна, але не доїхавши до селища, автомобіль розвернувся і знову поїхав в їхньому напрямку. В цей час з боку с. Гребля їхав її знайомий ОСОБА_9 В,М., який побачивши її, зупинився, щоб підвезти. Коли машина ОСОБА_9 порівнялася з автомобілем ОСОБА_2Ю, то ОСОБА_9 сказав, що він його знає, подав йому знак, щоб той зупинився, але ОСОБА_3 проїхав повз них. Після цього ОСОБА_9 підвіз її та ОСОБА_6 додому. Від отриманих ударів в неї дуже боліло все тіло, а особливо ліва рука, тому наступного дня вона звернулася за медичною допомогою до лікарні, де їй повідомили, що в неї перелом руки.

Факт заподіяння ОСОБА_3 умисно середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 підтверджується аналогічними показаннями свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, яка зазначила, що 25.10.2009 року, близько 15 год. 00 хв., вона та її знайома ОСОБА_5 збирали моркву на вказаному полі. На полі перебували ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 Через 15-20 хвилин на поле приїхав автомобіль жовтого кольору. З автомобіля вийшли два чоловіки, один з яких тримав в руках гумову палицю. Потім вона дізналась, що чоловік з гумовою палицею, це був ОСОБА_3 Він почав наносити удари палицею ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Вони з ОСОБА_5 без дозволу збирали моркву, тому вирішили втекти з поля. Вони велосипедами поїхали додому. Їх автомобілем обігнав ОСОБА_3 та зупинився, перегородивши їм проїзд. З автомобіля вийшов ОСОБА_3 з гумовою палицею, відібрав у них моркву, яку вони назбирали та положив її в автомобіль. Потім ОСОБА_3 почав відбирати велосипед у ОСОБА_5, але вона не бажала віддати його і міцно тримала, тоді він почав наносити удари гумовою палицею по руках, ногах та інших частинах тіла останньої. Після цього він висмикнув з рук ОСОБА_5 велосипед та поклав до багажнику автомобіля. Потім ОСОБА_3 підійшов до неї і аналогічним способом забрав у неї велосипед, нанісши їй декілька ударів гумовою палицею.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні, показанням потерпілої ОСОБА_4, підтверджується, що 25.10.2009 року, близько 15 год. 20 хв. приїхали на поле збирати моркву, де поблизу них збирали моркву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Через деякий час на поле приїхав автомобіль жовтого кольору, в салоні автомобіля знаходилося двоє чоловіків. Чоловік, який сидів за кермом, як потім вона дізналася, що це ОСОБА_3, вибіг з автомобіля з гумовою палицею і почав бити по різним частинам тіла почергово її чоловіка, потім них з ОСОБА_4 Потім ОСОБА_3 позабирав у них корзини з морквою. Вони сіли в автомобіль і поїхали додому. По дорозі вони обігнали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на велосипедах втекли з морквою з поля. ОСОБА_10 по дорозі скаржилася на біль в руці. З поля ОСОБА_3 та невідомий чоловік виїхали на автомобілі за ними.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами у справі.

Рапортом оперативного чергового Менського РВ УМВС України в Чернігівській області від 26.10.2009 року, з якого вбачається, що 26.10.2009 року до чергової частини Менського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшло повідомлення від чергової медсестри Менської ЦРЛ про те, що за медичною допомогою звернулися мешканці смт. Березна ОСОБА_5, з діагнозом: уламковий перелом лівого відростка лівої ліктьової кістки та перелом другої пясткової кістки лівої кисті та ОСОБА_11, з діагнозом: перелом правої ліктьової кисті (а.с.5).

Протоколом впізнання особи по фотознімках від 13.03.2010 року, яким підтверджується, що в присутності понятих потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_2, як особу, яка 25.10.2009 року спричинила їй тілесні ушкодження. С.Ю.(а.с.42-43).

Протоколом впізнання особи по фотознімках від 13.03.2010 року, яким підтверджується, що в присутності понятих потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_2, як особу, яка 25.10.2009 року спричинила їй та ОСОБА_6 тілесні ушкодження та забрала в них велосипеди (а.с.44-45).

Протоколом впізнання особи по фотознімках від 13.03.2010 року, яким підтверджується, що в присутності понятих свідок ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_2, як особу, яка 25.10.2009 року спричинила їй та ОСОБА_5 тілесні ушкодження та забрала в них велосипеди (а.с.46-47).

Протоколом впізнання особи по фотознімках від 24.03.2010 року, яким підтверджується, що в присутності понятих свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_2, як особу, яка 25.10.2009 року спричинила їй тілесні ушкодження, а також побила її чоловіка ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.48-49).

Протоколом впізнання особи по фотознімках від 24.03.2010 року, яким підтверджується, що в присутності понятих свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_2, як особу, яка 25.10.2009 року спричинила тілесні ушкодження йому, його дружині ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.50-51).

Протоколом очної ставки від 17.06.2010 року між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5, під час проведення якої остання підтвердила, що вона впізнала ОСОБА_2, так як саме він 25.10.2009 року спричинив їй тілесні ушкодження та забрав велосипед (а.с.73-75).

Протоколом очної ставки від 17.06.2010 року між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4, під час проведення якої остання підтвердила, що вона впізнала ОСОБА_2, так як саме він 25.10.2009 року спричинив їй тілесні ушкодження на полі між с. Гребля та смт. Березна, де вона збирала моркву разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 79-80).

Протоколом очної ставки від 17.06.2010 року між ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_6, під час проведення якої остання підтвердила, що вона впізнала ОСОБА_2, так як саме він 25.10.2009 року на автодорозі між с. Гребля та смт. Березна, завдаючи ударів гумовою палицею, спричинив їй та ОСОБА_5 тілесні ушкодження та позабирав у них велосипеди (а.с.76-78).

Протоколом очної ставки від 05.08.2010 року між ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_7, під час проведення якої остання підтвердила, що вона впізнала ОСОБА_2, так як саме він 25.10.2009 року на полі між с. Гребля та смт. Березна, завдаючи ударів гумовою палицею, спричинив тілесні ушкодження її чоловікові ОСОБА_8, ОСОБА_4 та їй (а.с. 85-86).

Протоколом очної ставки від 05.08.2010 року між ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_8, під час проведення якої останній підтвердив, що він впізнав ОСОБА_2, так як саме він 25.10.2009 року на полі між с. Гребля та смт. Березна, завдаючи ударів гумовою палицею, спочатку побив його, потім дружину ОСОБА_7, а потім ОСОБА_4 та позабирав у них корзини з назбираною ними морквою (а.с.87-89).

Висновком судово-медичної експертизи № 316 від 16.12.2009 року, яким підтверджується, що у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ліктьової кістки в середній третині без зміщення уламків, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя на термін більше трьох тижнів. Синців в ділянці лівого плеча та лівої сідничної ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від ударів гумовою палицею, для цього необхідно нанести не менше трьох ударів. Малоймовірне утворення даних тілесних ушкоджень при падінні із висоти власного зросту на тверду поверхню (а.с.100-101).

Висновком судово-медичної експертизи № 415 від 24.12.2009 року, яким підтверджується, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої ліктьової кістки з помірним зміщенням уламків, що міг утворитися від дії тупого предмету та відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоровя на термін більше трьох тижнів. Крім того у потерпілої мають місце тілесні ушкодження у вигляді: забою мяких тканин в ділянці лівої кисті, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від ударів гумовою палицею, для цього необхідно нанести не менше двох ударів. Малоймовірне утворення даних тілесних ушкоджень при падінні із висоти власного зросту на тверду поверхню (а.с.105-106).

Проаналізувавши докази у справі, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, що докази, які були досліджені в судовому засіданні, показання потерпілих та свідків, підтверджують винуватість засудженого ОСОБА_2 у вчиненні даного злочину.

Не визнання вини засудженим не доводить його не винуватості у вчиненні зазначеного злочину, а це лише обрана засудженим позиція захисту з метою уникнення відповідальності.

Доводи засудженого ОСОБА_2 про необхідність скасування вироку і направлення справи на додаткове розслідування колегія суддів вважає безпідставними, оскільки органами досудового слідства та судом виконані вимоги ст.22 КПК України про всебічне, повне і обєктивне дослідження обставин справи.

Твердження засудженого про непричетність до вчинення даного злочину спростовується наведеними доказами по справі, а також перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 від 24.03.2010 року, якими підтверджується, що 25.10.2009 року, близько 15-16 години, з с. Домници на автомобілі він повертався додому у смт. Березна. По дорозі він підібрав двох знайомих: ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які повідомили йому, що вони на полі збирали залишки моркви і в той момент приїхав господар поля, імя та прізвище якого вони не знають. Коли вони тікали від нього на своїх велосипедах по дорозі, то він їх наздогнав на своєму автомобілі жовтого кольору, побив їх гумовою палицею, забрав моркву і їх велосипеди. Він бачив у ОСОБА_5 опухлу руку. Він повідомив їм, що він знає цього фермера, його звуть ОСОБА_3. Коли вони їхали по дорозі, то їм на зустріч їхав ОСОБА_3 на автомобілі жовтого кольору. Він йому дав сигнал фарами, але він не зупинився. В той момент, коли автомобілі розминались, то ОСОБА_6 і ОСОБА_5 повідомили йому про те, що це той чоловік, який заподіяв їм тілесні ушкодження. Це був голова фермерського господарства ОСОБА_3 (а.с.52). Докази у справі не дають підстав вважати, що даний злочин можливо вчинила інша особа, а не засуджений.

Доводи засудженого про те, що потерпіла ОСОБА_5 на ринку м. Мена вчинила з ним сварку, звинуватила його у її побитті 25.10.2009 року, а в подальшому потерпілим та свідкам були предявлені для впізнання фотознімки, то вона повідомила про цей інцидент іншій потерпілій ОСОБА_4 та свідкам, тому всі без виключення вказали на його фотокартку, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_5, що остання у той день - 25.10.2009 року від свідка ОСОБА_9 знала прізвище і імя засудженого, що їм заподіяв тілесні ушкодження голова фермерського господарства ОСОБА_3.

Щодо проведення повторної судово медичної експертизи потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки у засудженого є сумнів, що потерпілі мають середньої тяжкості тілесні ушкодження, то колегія суддів вважає, що в ході судового слідства нових відомостей чи фактів з цих питань не встановлено, тому суд обгрунтовано відхилив клопотання по цьому питанню, оскільки вказані висновки судово медичних експертиз відповідають вимогам ст.200 КПК України, які науково обґрунтовані, їх виконував експерт у професійності якого немає сумнівів і будь - яких сумнівів у правильності таких висновків немає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, в тому числі й тих, що стосуються права на захист, які б ставили під сумнів висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 та правильність кваліфікації його дій, судом допущено не було.

Колегія суддів вважає, що умисні дії засудженого ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоровя на термін більше 3 тижнів.

Міра покарання засудженому ОСОБА_2 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України у межах, установлених у санкції ст. 122 ч.1 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи засудженого, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку, за відсутності обставин, які помякшують або обтяжують покарання.

Суд правильно призначив засудженому ОСОБА_2 остаточне покарання, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, та керуючись ст. 76 КК України, зобовязавши його періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу, при зміні місця проживання - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи.

Враховуючі зазначені обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, що б потягло за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку суду та направлення справи на додаткове розслідування, не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_1 ОСОБА_13