АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1374/15 Справа № 188/565/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000256 за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року, ухвалений щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186,

ч.1 ст.296 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого ОСОБА_11

захисника - ОСОБА_12

представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року:

- ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначене покарання, за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.296 КК України- арешт на 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладанням на нього певних обов`язків в силу ст.76 КК України.

Стягнуто з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 на користь :

- потерпілого ОСОБА_6 - 70 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 500 грн. витрат на правову допомогу, а загалом 3070 грн.

- потерпілого ОСОБА_7 - 75 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди , 2500 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди та 500 грн. витрат на правову допомогу, а загалом - 3075 грн.

Вироком суду вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, стягнути з ОСОБА_9 на користь:
- ОСОБА_6 1070 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. - спричиненої моральної шкоди, а всього 6070 грн.;
- ОСОБА_7 157 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 5000 грн.- спричиненої моральної шкоди, а всього 5157 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що судом безпідставно позовні вимоги потерпілих задоволені не в повному обсязі, та не враховані їх витрати, пов`язані з перевезенням в ніч вчинення злочину. Тоді як ці обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_13 про отримання ним від ОСОБА_6 вартості дизельного паливу на суму 300 грн. при перевезенні його та ОСОБА_14 автомобілем «Мітсубісі», також розпискою ОСОБА_15 про отримання ним від батьків потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 700 грн. Вказані розписки були приєднані до позовної заяви, але суд при винесені вироку та вирішені цивільних позовів не надав їм належної оцінки та відмовивши в задоволенні вказаних позовних вимог не обґрунтував належним чином своє рішення. Також, представник потерпілих звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в вироку не знайшли відображення кількість нанесених обвинуваченим ударів та їх локалізація.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 , визнано винним та засуджено за те, що він 13 квітня 2015 року приблизно о 20.00 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в с.Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, побачивши ОСОБА_6 , безпричинно, став чіплятись до нього та наніс потерпілому удари по ногах дерев`яну палицю, і наручним годинником в область перенісся. Після цього ОСОБА_9 , продовжуючи хуліганські дії, став погрожувати потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосуванням вогнепальної зброї, яка ніби то знаходиться у нього в кишені, та примусив їх зайти на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де за допомогою іншої дерев`яної палиці, наніс ОСОБА_7 по спині не менше 5 ударів. та металевою частиною молотка наніс ОСОБА_6 удар в передпліччя лівої руки, а ОСОБА_7 - один удар в область плеча, та не менше 2-х ударів по спині та декілька ударів по різним частинам тіла, спричинивши, кожному з потерпілих, легкі тілесні ушкодження.

Під час вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 , знаходячись поряд домоволодіння АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1769 грн., та майном потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 1112 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовольнити.

Обвинувачений, його законний представник та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих, просили вирок суду залишити без змін.

Прокурор вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як убачається з матеріалів судового провадження і технічного запису процесу, у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_11 не визнали цивільного позову потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, при цьому потерпілі та їх представники підтримували позовні вимоги в повному обсязі, тоді як суд, без дослідження доказів щодо заявленого позову, дійшов висновку про його часткове задоволення.

Крім цього, потерпілими та їх представником оспорюються певні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, щодо кількості нанесених обвинуваченим ударів та їх локалізацію. Тобто по суті оспорюється одна із складових інкримінованого обвинуваченому злочину його об`єктивна сторона.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не виконавши вимог ст. 349 КПК України, порушив права учасників кримінального провадження, що з огляду на положення ст. 412 цього ж Кодексу є безумовною підставою для скасування вироку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що розгляд провадження місцевим судом відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та позбавлений можливості винести свій вирок.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, з урахуванням загальних засад кримінального провадження та з метою забезпечення прав всіх учасників цього провадження, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4