Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/122/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Юма, Карелія, Росія, фіну, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз засудженого вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

відмовлено в застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2014 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є умисними тяжкими, та у зв`язку з тим, що останній вже був звільнений умовно-достроково і знову вчинив тяжкий злочин, а тому на підставі п «б» ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» відсутні підстави для задоволення його клопотання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача, у дебатах прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року амністія застосовується на підставі ст. 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Пунктом «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово судимий, а саме: 22.05.2003 року вироком Городянського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, згідно постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 18.08.2003 року вищевказаний вирок залишений без змін, звільнений умовно-достроково за постановою Корюковського районного суду Чернігівської області від 07.11.2005 року з невідбутим строком 10 місяців 15 днів; 11.04.2006 року вироком цього ж суду за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; 16.07.2010 року вироком Охтирського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений 05.07.2013 року по відбуттю строку покарання; 08.05.2014 року вироком Долинського районного суду Кіровоградська область від 08.05.2014 року за ч.2 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, є умисними тяжкими.

Крім того, після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за постановою Корюковського районного суду Чернігівської області від 07.11.2005 року з невідбутим строком 10 місяців 15 днів, ОСОБА_7 знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , оскільки останній має судимості за умисні тяжкі злочини, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, та вже був звільнений умовно-достроково і знову вчинив тяжкий злочин.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишає без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26листопада 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2