Справа №1-49/07 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007
року Рівненський
районний суд Рівненської області

в складі
головуючого Бокій В.Ю.

при
секретарі Соломицькій Л.М.

за
участю прокурора Ідрісова P.M.

адвокатів ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі в місті Рівне справу про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.н.,
уродженця м.Здолбунів Рівненської області, українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, невійськовозобов"язаного, неодруженого, не
працює, жителя АДРЕСА_1 неодноразово судимого, останній раз 14 червня 2006 року Рівненським
районним судом Рівненської області за ст. ст.186 ч.2 , 75 КК України до
чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, за ст. 121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5. 2 жовтня 2006 року біля 13.30 перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння у себе в АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних
стосунків під час сварки наніс своїй співмешканці ОСОБА_6. чисельні удари
руками і ногами по тілі та по голові, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження які
спричинили смерть потерпілої.

ОСОБА_5. винним себе визнав частково і показав, що вони разом із ОСОБА_6.
проживали біля двох років. На грунті вживання спиртних напоїв у них виникали
сварки, але бійок не було. Другого жовтня 2006
року вранці в його квартирі в смт.Квасилів він, ОСОБА_6. та ОСОБА_7. розпивали
спиртні напої. Під час розмови ОСОБА_7. повідомила, що ОСОБА_6. йому зраджує
через що між ним та потерпілою виникла сварка, під час якої він наніс кілька ударів
в голову та груди, а коли ОСОБА_6. впала то ще два рази ударив ногами по тілу.

Вину свою визнає частково, оскільки заподіяти своїй співмешканці тяжкі
тілесні ушкодження не хотів. Крім того рахує, що травма головного мозку могла
виникнути від удару головою об трубу опалення, або ж ще 28-29 вересня 2006 року коли
ОСОБА_6. побила ОСОБА_7.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, винність ОСОБА_5.
підтверджується слідуючими доказами.

Потерпіла ОСОБА_4, показала, що її дочка ОСОБА_6. біля
двох років співмешкала із ОСОБА_5. і вони проживали в смт.Квасилів. Біля 15.00 другого жовтня
їй зателефонував ОСОБА_5. і сказав, що дочка впала, втратила свідомість, а він
викликав медичну допомогу. Вона прийшла до квартири ОСОБА_5. де вже була її
свекруха ОСОБА_8. Дочка лежала на дивані і на її обличчі в нижній частині були
синці.

Приблизно через годину, оскільки вона виходила, повернулась до квартири
ОСОБА_5. і довідалася, що дочку забрали до лікарні де вона вночі померла.

Протягом спільного життя ОСОБА_5. зловживав спиртними напоями, погрожував
дочці, бив її. Має до підсудного претензії морального характеру.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_9.,
яка також показала, що ОСОБА_6. приходила до неї за продуктами і скаржилась
на поведінку ОСОБА_5.

Із показів ОСОБА_7.
оголошених в судовому засіданні (а.с. 33-34)
видно, що в кінці вересня 2006
року вона проживала в смт.Квасилів у своєї подруги ОСОБА_6. Дійсно 02.10.06 р. після
розпивання спиртних напоїв вона повідомила ОСОБА_5., що ОСОБА_6. йому зраджує.
Через це почалася сварка і ОСОБА_5. почав бити ОСОБА_6. коли та сиділа на
підлозі. Бив руками і босими ногами в різні частини тіла та в голову. Вона
вийшла в кімнату, а коли повернулась, то допомогла ОСОБА_5. перенести ОСОБА_6.
яка була без свідомості до кімнати, положити на диван і ОСОБА_5. викликав
медичну допомогу та повідомляв родичів.

Дані покази підтверджуються протоколом очної ставки (а.с. 51-53) проведеної між
підсудним та ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_7. показала, що в кінці вересня 2006 р. вона була у квартирі бувшого чоловіка ОСОБА_10. куди
також прийшли ОСОБА_5. та ОСОБА_6. які були в стані алкогольного сп'яніння І
намагалися влаштувати сварку та скандал, але ніякої бійки не було, вони
покричали і пішли.

Аналогічні
покази ОСОБА_10. оголошені в судовому засіданні (а.с. 41).

Такі ж покази в
судовому засіданні дав свідок ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_12. показав, що він у складі бригади «Швидкої допомоги» 2 рази виїжджав за
викликом на вул.Молодіжну в смт.Квасилів до хворої ОСОБА_6. у якої була
припухлість у правій висковій частині та розбитий рот і яка відмовилась від
госпіталізації. Через 2 години
поступив повторний виклик і ОСОБА_6. доправили до лікарні. Це було біля 16.00 і ОСОБА_6. була
ще жива, було видно, що її били неодноразово.

Згідно протоколів огляду місця події (а.с. 5, 7-9) злочин було вчинено на кухні АДРЕСА_1

Згідно висновків судово-медичних експертиз, основних та додаткових (а.с. 29-30) при проведенні
дослідження тіла ОСОБА_6. виявлені ушкодження: крововилив під тверду мозкову
оболонку в правій лобно-тим'яній ділянці, множинні синці та садна на тілі.
Смерть ОСОБА_6. настала внаслідок забою-компресії головного мозку, внаслідок
закритої черепно-мозкової травми, не могли виникнути при само падінні з
послідуючим ударом об металеву трубу. Виявлені тілесні ушкодження могли
виникнути не більше як за добу до смерті.

Дані висновки в судовому засіданні повністю підтвердив судово-медичний
експерт Крамар В.І., який також пояснив, що існує прямий причинний зв'язок між
нанесеною травматичною дією в ділянці голови, забою головного мозку та смертю
потерпілої. Всі тілесні ушкодження могли виникнути протягом доби.

При проведенні відтворення обстановки і обставин події (а.с. 43-47)
ОСОБА_5. на місці показав і розповів яким чином він наносив удари потерпілій.

Згідно висновків судово-психіатричної експертизи (а.с. 69-71) ОСОБА_5. на
момент вчинення злочину психічними захворюваннями не страждав і не страждає,
міг правильно оцінювати ситуацію та відтворювати інформацію про неї.

Оцінюючи у сукупності всі докази по справі, суд рахує, що вина ОСОБА_5.
доведена повністю і його дії органами досудового слідства за ст.121 ч.2 КК
України кваліфіковані вірно як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило
смерть потерпілої.

Доводи ОСОБА_5. про те, що ОСОБА_6. могла отримувати в
результаті удару об ірубу опалення черепно-мозкову травму, або що вона її
отримала 28 чи 29 вересня 2006 року внаслідок дій ОСОБА_7. надумані, нічим не
підтверджуються і спростовуються в

повному
обсязі показами самого ОСОБА_5., свідків, висновками судово-медичних експертиз,
відтворенням обстановки і обставин події.

Наносячі умисно удари руками та ногами у життєво - важливі органи
ОСОБА_6., ОСОБА_5. усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій,
передбачав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і хоча не бажав, але свідомо
допускав настання небезпечних наслідків.

Цивільний позов по справі ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди суд
рахує можливим задоволити в розмірі 12000
грн. виходячи із завданих їй моральним болем в зв'язку із смертю дочки та
антисоціального способу життя який вела ОСОБА_6.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, який є тяжким, думку потерпілої, особу
ОСОБА_5. який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за
вчинення умисних злочинів, вчинив злочин в період відбуття покарання,
характеризується негативно, вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння, не
працював, частково відшкодував моральну шкоду заподіяну потерпілій. Крім того
суд враховує і ту обставину, що однією із причин вчинення злочину та його
наслідків була антисоціальна поведінка та спосіб життя які тривалий час вели як
ОСОБА_5. так і ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 121
ч.2 КК України і призначити покарання вісім років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати
покарання невідбуте ОСОБА_5. яке було йому призначене згідно вироку
Рівненського районного суду від 14
червня 2006 року і
остаточне покарання ОСОБА_5 призначити десять років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_5
попереднім тримання під вартою, а строк покарання рахувати з 06 жовтня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_412000
грн. моральної шкоди.

Речовий доказ по справі, відеокасету VHS № 06106F11 Е-65 повернути
слідчому відділу Рівненського РВ УМВС України.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом п"ятнадцяти
діб з дня його проголошення, а ОСОБА_5. в той же строк з моменту отримання
копії вироку.