Справа № 1-20/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Невойта П.С.

При секретарях Ванькевич В.В., Руденко Н.М., Костюк А.В., Тимкович С.В., Галоян К.Л.

З участю прокурорів Моти Р.Д., Соколенко В.В.

Захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

Законних представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Представника відділу у справах дітей ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальну справу І про обвинувачення ОСОБА_7, 01 жовтня 1994 р.н, уродженця, м. Львів, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3,15,185 ч. 3,185 ч.2 КК України,

ОСОБА_8, 02 листопада 1993 р., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, учня 8-го класу ЛВПУКТ та Б м.Львова (колишнє СПТУ №48), який проживає за адресою: м. Львів; Мазепи, 13 кв.71, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України

та застосування до малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого

примусових заходів виховного характеру у звязку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

установив:

Малолітній ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 04.12.2008 року близько 20.00 год. він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у будинку 15 на вул. Мазепи у м. Львові проникли в приміщення загального коридору кв. № 183 та 184, а саме ОСОБА_7 разом з. ОСОБА_9 проникли у загальний к коридор, а ОСОБА_8 спостерігав за сходовою кліткою, чи не йде хтось нею, щоб попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у разі небезпеки. З загального коридору було таємно викрадено майно потерпілої ОСОБА_10, яка проживає у квартирі № 184, а саме: футбольний шкіряний мяч вартістю 75 гривень, кросівки чорного кольору шкіряні вартістю 500 гривень, кросівки білі вартістю 150 гривень, лижі дитячі пластмасові вартістю 50 гривень, дублянка з штучного хутра чорного кольору з білими вставками вартістю 900 гривень. Всього викрадено майна потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 1675 гривень.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_9 пояснив, що 04.12.2008 року він разом з ОСОБА_8, ОСОБА_7 та братами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 гуляли біля «кубіка-рубіка», який знаходиться біля будинку 15 на вул. Мазепи у м. Львові та побачили кота якого хотіли зловити, та разом з ОСОБА_8, ОСОБА_7 побігли за ним у підїзд зазначеного будинку. Коли вони дійшли до 6-7 поверху, то на ньому залишився ОСОБА_8, а він з ОСОБА_7 піднялися на девятий поверх та відкрили загальні двері до кв. №183 та № 184, щоб знайти кота. Зайшовши у загальний коридор побачили речі та вирішили їх взяти, ще побавитися. Попередньо про вчинення крадіжки вони не домовлялись. Він не затуляв руками віконце у дверях квартир, які використовуються для огляду. Він не памятає, чи були у них маски у той день, також не памятає чи був ключ у дверях. Брати ОСОБА_12 зайшли у підїзд тільки тоді, коли їх покликали. Коли поверталися з коридору, то він ніс лижі, ОСОБА_7 кросівки, а ОСОБА_8 - мяч. Вибігши з будинку, вони почали бавитися речами, які взяли у коридорі. На наступний день він, разом ОСОБА_8, ОСОБА_7 знову зустрілися біля магазину «Сільпо» та вирішили повернути викрадені раніше ними речі. Коли вони піднімалися по сходовій клітці були між восьмим і девятим поверхами, то з девятого поверху до них вийшов невідомий їм мужчина, який спитався, що вони тут роблять. Вони відповіли, що бавляться в козаки- розбійники. Однак він не повірив їм і підійшов до них і спитався, хто обікрав загальний коридор і де ключ від коридору. В цей момент з загального коридору, який вони обікрали вийшла невідома їм жінка, яка також підійшла до них, однак вони втекли. В той час він був у масці тигра, речей, які хотіли повернути, вони при собі не мали.

Суд знаходить, що факт вчинення малолітнім ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведено та стверджується наступними доказами.

Показаннями у судовому засіданні законного представника ОСОБА_3 про те, що йому зателефонували зі школи, коли забрали його малолітнього брата ОСОБА_9. Працівники міліції привезли додому ОСОБА_9 і він їм розповідав, що сталося. У його присутності жодних речей вилучено не було.

Показаннями у судовому засіданні підсудного у справі ОСОБА_8 про те, що 04.12.2008 року близько 18.30 годин він гуляв разом з ОСОБА_11 і біля будинку №15 по вул. Мазепи вони зустріли ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_12, які стояли біля під'їздуч будинку. Коли вони побачили біля підїзду кота, то за ним побігли до будинку ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_12., він же з ОСОБА_11 залишились внизу. Через деякий час їх покликав ОСОБА_9 і він з ОСОБА_11 піднялися до 8-го поверху і стали на площадці між 7 і 8-им поверхами та пізніше побігли донизу разом з усіма хлопцями. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 викрали з коридору дві пари кросівок, мяч, лижі та ключ, щодо викраденої шуби, то йому нічого не відомо. На наступний день 05.12.2008 р. року він зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та повернулися до будинку №15 по вул.Мазепи в м Львові для того щоб повернути речі та забрати насос з коридору, оскільки так хотів ОСОБА_9 і там їх затримала жінка та чоловік, власники речей. Вони вимагали повернути ключ та викрадені речі, але їм сказали, що ключ знаходиться у ОСОБА_11 і його зараз немає, після розмови вони всі повтікали від дорослих.

Показаннями у судовому засіданні законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 мами ОСОБА_5, яка показала, що 08.12.2008 року до неї зателефонували працівники міліції та просили підїхати до їхнього будинку, де зустрівшись з ними останні пояснили, що у її квартирі зберігаються викрадені кросівки, які і були вилучені. Дані кросівки її сину дав поносити ОСОБА_7.

Показаннями у судовому засіданні підсудного у справі ОСОБА_7 про те, що 04.12.2008 року він, ОСОБА_13, ОСОБА_9, брати ОСОБА_11 і ОСОБА_12 гуляти на вулиці біля будинку №15 по вул.Мазепи в м.Львові. Побачивши кота, він та ОСОБА_9 і ОСОБА_12 побігли ловити кота та забігли на 9-ий поверх. В цей час побачили, що відкриті двері у загальний коридор до квартир, то вони зайшли та взяти дві пари кросівок, мяч та лижі і ключ від дверей. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_11 знаходились на площадці між 7 та 8-им поверхами. Вже дома він віддав одні кросівки ОСОБА_8 та просив їх зберігати. На наступний день 05.12.2008 року він зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і вирішили повернулися до будинку №15 по вул.Мазепи в мЛьвові для того щоб повернути речі та ключ від дверей, який він перед тим забрав у ОСОБА_12, але там їх затримала жінка та чоловік, власники речей. Вони вимагали повернути ключ.

Показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 про те, що 04.12.2008 року вона виявила зникнення ключа від дверей загального коридору та речей, а саме дублянки, мяча, лижі дитячі та кросівки. На наступний день вона повернулася з поліклініки та побачила трьох незнайомих їй дітей: двоє з яких маж маски з вирізами для очей, а третій був у масці «лева». В подальшому разом із сусідом ОСОБА_14 вони затримали неповнолітніх. ОСОБА_9 назвав себе на прізвище Савченко. ОСОБА_8 вони відпустили для того щоби приніс ключа від загального коридору. Діти пояснювали, що вони граються у козаків-розбійників. Однак, не Дочекавшись ОСОБА_8, ОСОБА_7 Н та ОСОБА_9 втекли. В подальшому вона звернулася до міліції та подала заяву про викрадення. Працівники міліції повернули їй викрадене, окрім дублянки. Однак, жодних майнових претензій до дітей немає, та просить їх не карати.

Показаннями свідка ОСОБА_15, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні, про те, що її син ОСОБА_9 дружить з ОСОБА_7, який є їх сусідом та який на її думку погано впжває на її сина. Сина виховує сама. Про те, що ОСОБА_9 скоїв крадіжку з загального коридору, вона дізналася від працівників міліції 08.12.2008 року. За декілька днів до цього ОСОБА_13 приніс додому дитячі лижі. 08.12.2008 року працівниками міліції у неї у квартирі було вилучено дитячі лижі та маску (а.с.51-53).

Показаннями свідка ОСОБА_14, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні, про те, що 04.12.2008 року у вечірній час до нього додому зайшла сусідка ОСОБА_10 для того, щоб зясувати чи він не брав ключа від дверей загального коридору, який знаходився у коридорі. Ключа він не брав про що повідомив потерпілій. Тоді ОСОБА_10 оглянула коридор і виявила, що крім ключа пропаж ще її речі, а саме: дві пари кросівок, футбольний мяч, лижі, чорно-біла дублянка. Працівників міліції ОСОБА_10 в цей день не викликала. На наступний день, близько 10.00 годин до нього додому зайшла потерпіла і повідомила, що троє неповнолітніх хлопців від самого ранку, приблизно з 08.45 годин крутяться біля дверей в загальний коридор та біля підїзду, а в даний момент знаходяться біля дверей загального коридору. Він зразу ж разом з потерпілою вибіг на сходову клітку, і побачив, що на сходах між 8 і 9 поверхами стоять троє неповнолітніх. На головах і обличчях двох буж надіті чорні вязані маски в прорізами для очей. Затримавши хлопців, він запитав в них, до будинку №15 по вул. Мазепи у м. Львові та помітили кота, який відразу почав втікати він до підїзду. За ним у слід побігли ОСОБА_7, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_9 та через деякий час вони почули як їх кличуть. Коли вони піднялися, то він побачив ОСОБА_7Ю і ОСОБА_9 у загальному коридорі на девятому поверсі, а з ОСОБА_8 вони зустріли між поверхами.

Показаннями у судовому засіданні неповнолітнього свідка ОСОБА_11, про те що 04.12.2008 року близько 18.30 годин він разом з братом ОСОБА_14 вийшли гуляти. Вони пішли до будинку №15 по вул. Мазепи у м. Львові та помітили кота, який відразу почав втікати він них ц0 підїзду. За ним у слід побігли ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та через деякий час вони почули як їх кличуть. Коли вони піднялися, то він побачив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у загальному коридорі на девятому поверсі, а ОСОБА_8 перебував між 6 і 7 поверхами.

Показаннями у судовому засіданні законного представника неповнолітніх свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - батька ОСОБА_16, про те, що він був присутній коли слідчий у його присутності допитував синів та підписував протокол з їхніми показаннями, однак їх не перечитував. Він вже не памятає, які показання були його дітей на час проведення досудового слідства.

Протоколом ставки віч-на-віч поведеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_12, під час якої ОСОБА_12 показав, що після того ж ОСОБА_7, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_9 забігли до підїзду, то через деякий час з 8-го чи 9-го поверху їм крикнув ОСОБА_7, щоб вони піднялися на 9-ий поверх. Він з братом сів у ліфт і вони піднялися на 9-ий поверх. Коли вони вийшли з ліфта, то побачили, що двері в загальний коридор з правої сторони відчинені. ОСОБА_9 стояв посеред коридору і затуляв руками дверні глазки. ОСОБА_7, щось шукав по коридору, а ОСОБА_8 В стояв біля дверей коридору. Він подумав, що вони шукають кота і тому з братом почав спускатись по сходовій клітці. Коли вони проходили восьмий поверх їх наздогнали ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та ОСОБА_9. Вийшовши на вулицю він побачив, що ОСОБА_9 тримав в руках лижі, ОСОБА_7 тримав дві пари кросівок, а у ОСОБА_8 був футбольний мяч. Він зрозумів, що вони обікрали загальний коридор.

Під час ставки віч-на-віч поведеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_12О, ОСОБА_12 надав | показання про те, що коли ОСОБА_7 запропонував викрасти з загального коридору речі, то | присутніми були він та ОСОБА_8, а братів ОСОБА_12 не було (т.1 а.с. 172-174).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які підтвердили свої показання (т.1 а.с. 175-177).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, які підтвердили свої показання(т.1 а.с.181-183).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили свої ' показання (т.1 а.с.178-180).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які підтвердили свої показанні (т.1 а.с.184-186).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, які підтвердиш свої показання (ті.а.с.193-194).

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_8 та ОСОБА_11, які підтвердиш свої і показання (т.1 а.с.195-196).

Протоколом вилучення від 08.12.2008 року (а.с.15), згідно якого у присутності понятих з квартири 12 на вул. Мазепи у м.Львові у ОСОБА_9 вилучено одну пару лиж та маску дитячу під виглядом лева.

Протоколом огляду та постановою про прилучення речових доказів (т.1 а.с.67-70).

Згідно висновку акту комплексної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04.08.2010 року вбачається, що ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає. ОСОБА_9 виявляє достатній рівень психофізичного розвитку. Рівень психічного розвитку ОСОБА_9 відповідає його фактичному вікові. Його здатність логічно мислити та орієнтуватися в ситуації відповідає його вікові. Під час учинення інкримінованих йому дій рівень його психічного розвитку також відповідав його фактичному малолітньому вікові. Немає підстав стверджувати, що малолітній ОСОБА_9 давав показання під впливом дорослих, через свій малолітній вік ОСОБА_9 інкриміновані йому дії сприймав як забаву та не міг повністю усвідомлювати реальний зміст.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведено в повному обсязі і його дії слід вірно кваліфікувати - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, оскільки ОСОБА_9 на час вчинення злочину не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, а отже не був субєктом злочину, тому кваліфікація його дій як вчинення злочину і за попередньою змовою групою осіб є невірною та таку слід виключити з постанови слід чого про [ і закриття кримінального переслідування.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_9, такий народився 25.07.1996 року і на момент скоєння ним суспільно-небезпечного діяння не досягнув 14 років.

Згідно ч.2 ст. 22 КК України до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 385 ч.З КК України притягуються особи, яким до вчинення злочину виповнилося 14 років.

На підставі вище викладеного, беручи до уваги, що ОСОБА_9 на момент скоєння ним суспільно-небезпечного діяння не досягнув віку по досягненні якого, згідно з законом не можливою кримінальна відповідальність, проживає разом з мамою та братом, навчається, щиро кається у вчиненому, суд приходить до висновку, що кримінальну справу відносно нього слід провадженням закрити та застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього на під нагляд матері - ОСОБА_15.

Керуючись ст.ст. 7-3, 447-449 КПК України, суд

постановив:

кримінальну справу, відносно ОСОБА_9 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст185 КК України провадженням закрити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_15 протягом двох років.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_17