В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2014 Справа №607/573/14-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження №0000560 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 28 вересня 2013 року о 01 год. 00 хв. та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком повертались від автомобільної заправної станції, що розташована по вул. Митрополита А.Шептицького, м. Тернопіль до свого місця проживання по АДРЕСА_1 .

Проходячи по АДРЕСА_2 Пекар ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження на узбіччю дороги зустріли ОСОБА_8 , який стояв поруч із належним йому автомобілем "Fiat" р.н. НОМЕР_1 .

Побачивши, що до нього наближаються зазначені особи, ОСОБА_8 підійшов до них та у грубій формі почав вимагати цигарку. Обурившись від нахабної поведінки ОСОБА_8 у ОСОБА_3 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження без попередньої змови раптово виник злочинний умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебуваючи в громадському місці - на вулиці Шептицького, с. Петриків, Тернопільського району, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, з метою власного самоутвердження, висловлюючись нецензурною лайкою, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно, умисно у відповідь на усну вимогу ОСОБА_8 надати йому цигарку, нанесли потерпілому тілесні ушкодження руками та ногами.

Так, ОСОБА_3 , підійшовши ближче до ОСОБА_8 , кулаками обох рук наніс йому декілька ударів в обличчя, від чого останній впав на землю. У цей момент до ОСОБА_8 підбігла особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та нанесла йому декілька ударів правою ногою по тулубу в область живота та спини.

В результаті учинення ОСОБА_3 протиправних дій щодо ОСОБА_8 , йому спричинені тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани лівої брови, синця повіки лівого ока, закритого перелому кісток носа та об`єктивну неврологічну симптоматику закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, які належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 27 вересня 2013 року він разом із ОСОБА_9 перебував на зупинці громадського транспорту в с. Петриків, Тернопільського району. Коли він запитав ОСОБА_9 чи не має у нього сигарет, то він відповів, що не має. Тоді він запропонував йому піти на автозаправну станцію, що розташована в м. Тернопіль, по вул. Шептицького.

Коли вони близько 01 години повертались із вказаної автозаправної станції, то проходячи повз автомобіль "Fiat" почули вимогу дати цигарку від ОСОБА_8 . Вказана вимога була сказана у зверхньому тоні, що обурило його та ОСОБА_9 . Тоді він підійшов до ОСОБА_8 і наніс йому удар кулаком руки в обличчя, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_9 , який в той час підбіг наніс декілька ударів ногою по тулубу ОСОБА_8 . В цей час на подвір`ї будинку навпроти перебував знайомий ОСОБА_8 , який це все бачив. Даний конфлікт тривав не більше 2-х хвилин, після чого вони розійшлись по своїх домівках.

Про вчинене ним щиро жалкує, просить суд суворо його не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розміру цивільного позову, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд прийшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного його молодий вік, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, майновий стан, зокрема те, що обвинувачений не працює.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину повністю, розкаявшись у вчиненому, його молодий вік, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боки потерпілого.

Тому, цивільний позов прокурора прокуратури Тернопільського району про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 2004 (дві тисячі чотири) гривень, затрачених на лікування потерпілого від злочину підлягає до задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду у зв`язку із неявкою потерпілого в судові засідання. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 право звернення до суду з цивільним позов в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов прокурора прокуратури Тернопільського району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 2004 (дві тисячі чотири) гривень, затрачених на лікування потерпілого від злочину (р/р0001 в ГУДКСУ в Тернопільській області; Код ; МФО 838012, одержувач обласний бюджет Тернопільської області, код надходження 24060300).

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 право звернення до суду з цивільним позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_11