Провадження 1-КП/643/95/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003762 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з середньо освітою, не працюючого, раніше судимого 13.12.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, 24.01.2013 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 28 днів, 11.07.2014 року Орджонікідзевським районнім судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України 3 роки, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2014 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою з числа його знайомих, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходились біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, №33. В цей час біля вказаного будинку проходила раніше не знайома йому ОСОБА_5 , яка рухалась в напрямку будинку № 35 по вул. Блюхера в м. Харкові. ОСОБА_4 разом зі вказаною невстановленою особою, діючи умисно та протиправно, маючи намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групи вказаних осіб, підійшли до ОСОБА_5 .

Не встановлений спільник з виконання злочинних дій ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому по досягнутому спільному умислу роль, став позаду останньої, при цьому схопив її лівою рукою за шию, а правою рукою схопив за праву руку потерпілу та став утримувати її з метою придушення волі ОСОБА_5 до опору проти злочинних дій.

В цей час, вказана невідома особа, виконуючи відведену йому роль, діючи у групі з ОСОБА_4 за допомоги останнього та бажаючи досягти виконання єдиного злочинного наміру, а саме відкритого заволодіння чужим майном, зірвав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 9,7 грамів, довжиною 60 см, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 268 від 19.08.2014 - 2735,98 грн. з золотим кулоном 585 проби, вагою 2,3 грама, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 268 від 19.08.2014 - 648,74 грн. з шиї ОСОБА_5 , після чого, зняв з її руки золотий браслет 585 проби, вагою 10,3 грам, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 268 від 19.08.2014 - 2905,22 грн. та поклав до кишені власного одягу. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , став намагатися заволодіти сумкою ОСОБА_5 , яка була повішена на ліву руку потерпілої та потерпіла з метою не допустити заволодіння належною її сумкою з майном і документами, що знаходились у сумці, зігнула свою ліву руку та притиснула сумку до свого тіла спереду, чим перешкоджала ОСОБА_4 заволодіти вказаним майном. ОСОБА_4 з метою залякати і примусити потерпілу ОСОБА_5 віддати йому сумку, кулаком своєї руки двічі наніс несильні удари по тілу потерпілої в область шлунку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1576-С/14 від 22.08.2014, за результатами нанесення ОСОБА_4 ударів потерпілій, не спричинено тілесних ушкоджень. Згідно висновку судово-медичної експертизи, за результатами застосований фізичних дій вказаної невстановленої особи, потерпілій ОСОБА_5 спричинено пошкодження у вигляду синців розгинальної частини верхньої третини лівого передпліччя, а на правій задній поверхні шиї наявне садно продовжної форми, що викликало незначні швидкоминучі наслідки і є тілесними ушкодженнями легкого ступеню тяжкості.

Шкоди здоров`ю та погрози для життя потерпілої за результатами застосування правопорушниками фізичних заходів до потерпілої ОСОБА_5 експертним дослідженням не встановлено.

ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа продовжували вживати фізичні заходи з метою заволодіти більшою кількістю майна потерпілої ОСОБА_5 , однак в цей час повз вказаного місця проїжджали на службовому автомобілі працівники міліції, які перебували при виконанні службових обов`язків і намагались запобігати діям ОСОБА_4 та невстановленої особи.

Побачивши прибуття працівників міліції, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа з місця скоєння злочину зникли, захопивши викрадене у потерпілої майно з ювелірних виробів. Викрадене майно з місця скоєння злочину винесено вказаною невстановленою особою. З метою ухилитись від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 спільно зі вказаною невстановленою особою швидко рухались у невідомому напрямку.

Прибувши на місце події працівники міліції з 5-ї роти полку патрульної служби ХМУ ГУМВС України в Харківській області вжили заходів переслідування осіб, які вчинили злочин. За результатами переслідування було затримано лише ОСОБА_4 , у якого при затриманні не виявлено викраденого у потерпілої майна.

Таким чином, ОСОБА_4 та вказана невстановлена особа реалізували свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, чим спричинено потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та невстановлена особа заволоділи майном потерпілої ОСОБА_5 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 268 від 19.08.2014 року вартістю на суму 6289 гривень 94 копійки, чим потерпілій спричинено майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 11.07.2014 року засуджений за вчинення корисливого злочину, не працює.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисливого злочину та вчинив новий корисливий злочин у період іспитового строку, що вказує на небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлені.

При таких встановлених обставинах, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою останній притягається до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі, оскільки суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе умовах без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання, призначеного вироком Орджонікінзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд залишає раніше обраний - тримання під вартою.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 , суд задовольняє в повному обсязі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) місяць, остаточно призначивши покарання ОСОБА_4 у вигляді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_4 22.07.2014 року.

Речові докази: сумку чорного кольору з лаковим покриттям вважати такою, що повернуто потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7000,00 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.), в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000,00 грн. (тридцять тисяч 00 грн.).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1