АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/1817/15-к
Номер провадження: 11-кп/791/524/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 27 дня року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого :ОСОБА_2
Суддів: При секретарі: З участю прокурора: Захисника - адвоката: Засудженого: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000917 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 08 квітня 2015 року щодо :
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Херсона, громадянина України,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
в силу ст.89 КК України, такого, що не має судимостей,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до п.2,3,4 ст.76 КК України покладені на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 10.03.2015 року близько о 14:00 годині, знаходячись на маршрутному таксі № 47, між зупинками « Херсонський педагогічний університет» і зупинки на перехресті вул. Чорноморської та вул. 40 років Жовтня, умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон « Fly IQ452 Quad» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2 : НОМЕР_2 , вартістю 2300.00 грн, який належить ОСОБА_9 , після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 2300.00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.04.2015 року щодо ОСОБА_8 змінити, призначити засудженому ОСОБА_8 покарання, з урахуванням вимог ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. Врешті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, засудженого ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора задовольнити, в судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, в останньому слові ОСОБА_8 залишився на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому, а також кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах і учасниками судового провадження не оспорюється.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд врахував відповідно до п.1,2 ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття у скоєному та добровільне повернення викраденого майна. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до положень ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідно санкцією статті ( санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Оскільки санкцією ч.1 ст.185 КК України найбільш суворим покарання за видом і розміром є три роки позбавлення волі, то відповідно до ст.69-1 КК України покарання, призначене ОСОБА_8 не могло перевищувати (2/3 від 3) двох років позбавлення волі.

За таких обставин судом не дотримано порядку призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.69-1 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, апеляційну скаргу прокурора задовольнити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 покарання з урахуванням вимог ст.69-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.04.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_8 , засудженим за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3