АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/947/15 Справа № 204/5419/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000140 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2015 року щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - повернуто прокурору для належного оформлення,
за участю:
прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

її представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою обвинувальний акт повернуто прокурору Красногвардійської районної прокуратури м. Дніпропетровська, для усунення виявлених недоліків. Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, суд вказав на суперечливе і незрозуміле формулювання обвинувачення. Суд також вказав на неконкретизованість обвинувачення, що є порушенням права обвинуваченого ОСОБА_9 на захист.

В апеляційній скарзі:
Захисник ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою.
Вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки 13.02.2015 року обвинуваченому ОСОБА_9 було вручено новий обвинувальний акт, а 30.03.2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська було винесено ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту від 30.07.2013 року. На думку захисту, станом на 30.03.2015 року у судді були відсутні правові підстави щодо повернення обвинувального акту від 30.07.2013 року, оскільки його було змінено та викладено в іншій редакції. На думку захисника, суд мотивуючи ухвалу грубо порушив принцип рівності учасників кримінального провадження, зайнявши однобоку позицію захисту прав обвинуваченого ОСОБА_9 . Також не погоджується з висновками суду і з огляду на те, що як в обвинувальному акті від 30.07.2013 року, так і в обвинувальному акті від 13.02.2015 року повно викладено всі обставини справи, про що свідчить ухвала судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська,- ОСОБА_12 від 13.08.2013 року (Т.1, а.к.п. 71-72). Вважає, що суд на порушення вимог закону не обрав обвинуваченому запобіжний захід, що призвело до неправомірного відчуження та ремонту речового доказу по справі- автомобілю ДЕУ Ланос, власником якого стала дружина підозрюваного. Крім цього, обвинувачений, будучи обізнаний про винесення ухвали про накладення арешту на домоволодіння від 29.07.2013 року діючи, на думку захисту, з метою уникнення відповідальності по відшкодуванню збитків, завданих потерпілій, навмисно уклав договір його дарування своїй дружині ОСОБА_13 та дочці ОСОБА_14 . Просить колегію суддів визначити щодо обвинуваченого заставу, достатню для покриття заподіяної шкоди у розмірі 400 000, 00 грн., але не менше ніж 97 440, 00 грн. Окрім наведеного, захисник прохає суд, звернути увагу на той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 є колишнім працівником міліції та може впливати на свідків, потерпілих та інших осіб, намагатися уникнути справедливого покарання у інший спосіб.
Просить суд скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідити у якості доказів матеріали кримінального провадження № 0000140, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та призначити заставу достатню для покриття збитків за цивільним позовом, та тимчасово обмежити обвинуваченому право користування та керування транспортними засобами, із вилученням посвідчення водія відповідної категорії.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу суду залишити без змін. На його думку, обвинувальний акт від 30.07.2013 року не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки прокурором не встановлено, які саме пункти Правил дорожнього руху порушив його підзахисний (п.п.12.2, 12.3 чи п.п.5.35.1-5.35.2, 18.1).
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції, аналогічну думку адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і самої потерпілої ОСОБА_7 , думку захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 і самого обвинуваченого, які прохали суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК Україниобвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ст.314, 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд не може вдаватись до аналізу та оцінки доказів щодо їх допустимості.
Але як вбачається з ухвали, суд на данному етапі розгляду матеріалі впровадження в підготовчому засіданні, неприпустимо вдався до оцінки того, що в обвинувальному акті ніби-то відсутні дані, а саме, що не зазначено, коли та де саме настала смерть пішохода ОСОБА_15 . При цьому суд не врахував вимоги Закону, що без дослідження в установленому порядку зібраних доказів безпосередньо в судовомузасіданні, суд не має права на етапі підготовчого засідання надавати оцінку наявним доказам, та, зокрема, тому, які саме пункти Правил дорожнього руху порушив обвинувачений (п.п.12.2, 12.3 чи п.п.5.35.1-5.35.2, 18.1).
Посилання суду, нанеконкретизованість обвинувачення і , як наслідок, на порушення права обвинуваченого ОСОБА_9 на захист- є безпідставним, остільки з обвинувального акту видно, що він складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, для приведення його у відповідність згідно з вимогами ст. 291 КПК України, а тому дане рішення не можна визнати законним, ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.
Що стосується доводів представника потерпілого ОСОБА_6 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та призначення застави достатньої для покриття збитків за цивільним позовом, та тимчасово обмежити обвинуваченого правом керування транспортними засобами із вилученням посвідчення водія відповідної категорії, то в цій частині його доводи необхідно залишити без задоволення, остільки відповідно до вимог Закону лише за ініціативою прокурора може вирішуватись питання щодо обрання запобіжного заходу, а питання щодо обмеження підозрюваного права на керування транспортними засобами, вилучення водійського посвідчення, не належить на даному етапі розгляду скарги до компетенції апеляційного суду.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України ,колегіясуддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати, та призначити щодо ОСОБА_9 новий судовий розгляд в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4