А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.08.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/777/299/14 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 13.06.2014.
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, не судимого визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на тринадцять років.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання ОСОБА_6 з 01.12.2013.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній, тримання під вартою.
Вирішено долю речових доказів: вилучені у ОСОБА_6 : джинсову сорочку, кофту, джинси та куртку, а з квартири: простирадло та рушник, опечатані відповідно в поліетиленовий пакет та спеціалізований пакет № 1923144, здані в кімнату зберігання речових доказів Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ухвалено знищити.
Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що він 30.11.2013, в період з 17 по 21 год., в спальній кімнаті власної квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари стиснутими в кулак руками в область голови та тулуба, після чого взяв в руки скляну пляшку з під пива ємністю 0,5 л, якою наніс декілька ударів в область голови потерпілій, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді:
1) ран правої щоки та верхньої губи справа, лівої і правої скроневих ділянок, потиличної ділянки дещо справа, правої вушної раковини і завушної ділянки справа; синці в ділянках тильної поверхні правої кисті, правої щоки та чола справа, підборіддя справа, правої та лівої орбітальних ділянок, верхньої третини правого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, нижньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень;
2) переломи ребер: 2-6 по середньо-ключичній лінії справа; 2-7 по середньо-ключичній лінії зліва; 7-10 по лопаточній лінії справа, з крововиливом в навколишні м`які тканини, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;
3) тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу під м`які покриви голови; крововилив під м`які мозкові оболонки; дрібно крапкові крововиливи в речовину головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Від отримання тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми голови та тулуба, яка супроводжувалась множинними переломами ребер справа і зліва, субархноїдальним крововиливом та ускладнилась забоєм, набряком речовини головного мозку, які являються безпосередньою причиною смерті, потерпіла померла на місці; в разі надання їй своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, згідно висновку проведеної комісійної судово-медичної експертизи № 6 від 13.02.2014 ОСОБА_7 вижити не могла.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що свою вину згідно вказаного вироку визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. На момент злочину він не усвідомлював, що робив і не мав умисного наміру це скоювати, оскільки потерпіла була його матір`ю, він любив її, не пам`ятає своїх дій.
Посилаючись на це та те, що він не перешкоджав розслідуванню провадження, не ухилявся від кримінальної відповідальності, сприяв розкриттю злочину, вперше вчинив злочин, є людиною похилого віку та дуже хворим внаслідок падіння отримав тяжкі травми, які суттєво вплинули на стан його здоров`я та працездатність, просить апеляційний суд пом`якшити йому покарання.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка просила залишити апеляцію без задоволення, а вирок від 13.06.2014 щодо ОСОБА_6 , як законний і обґрунтований без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено у кримінальному провадженні, що не заперечувалося сторонами, вищевказаним діянням ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
Дана обставина, зокрема, стверджується як частковим визнанням своєї вини обвинуваченим, так і наведеними у вироку показаннями свідків, висновками судових експертиз.
У зв`язку із цим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано судом за ч.1 ст.115 КК України, що відповідає матеріалам кримінального провадження.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вбачається, що при призначенні покарання слід додержувати вимоги п.1 ч.1 ст.65 КК України. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Призначаючи покарання з обранням його виду і міри, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зокрема його негативну характеристику, з якої також слідує, що ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями (Т.2, а.п. 24), обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Хоча суд і не визнав такою ж обставиною вчинення ОСОБА_6 злочину щодо особи похилого віку, (п.6 ч.1 ст.67 КК України потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ця обставина є такою, що вкрай негативно характеризує особу обвинуваченого, як і те, що вказаний особливо тяжкий злочин обвинувачений вчинив проти своєї матері.
З цих підстав суд правомірно призначив ОСОБА_6 покарання, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, оскільки таке буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Доводи обвинуваченого про стан його здоров`я, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття голослівні, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження обвинувачений частково визнав свою вину, показавши в суді, що нічого не пам`ятає, не знає, як таке сталося. Тому суд правильно не знайшов обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
З огляду на викладене, твердження апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.65 КК України є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалений щодо нього вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 13.06.2014 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який перебуває під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Судді: