Справа № 444/1952/13-к
Провадження № 1-кп/444/105/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Жовківський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мікула В.
Є.,

з участю: секретаря
Брунець Н.М.

прокурора
Леськів А.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Жовкві
Львівської області справу на підставі
обвинувального акту по кримінальному
провадженню, внесеному до єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№0000204 від 01.03.2013 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця м. Яворів, жителя АДРЕСА_1, з
середньою освітою, громадянина
України, одруженого, неповнолітніх
дітей та інших непрацездатних осіб на
утриманні не має, працюючого, такого, що
раніше не судився,

- за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на початку лютого 2013 року на
торговому ринку, що в м. Яворові
Львівської області, придбав у
невстановленої слідством особи
цигарки, на яких було наклеєно акцизні
марки, та які 19.02.2013 року були вилучені
під час проведення митного огляду
автомобіля на митному посту
Рава-Руська, що згідно висновку
судово-техніко криміналістичної
експертизи виготовлені не
підприємством, яке здійснює
виготовлення марок акцизного збору для
маркування тютюнових виробів, а
виготовлені комбінованим способом з
використанням поліграфічного
обладнання, способом плоского та
високого друку.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 після роз'яснення
суті обвинувачення, визнавши себе
частково винуватим, та заперечив
вищезазначені обставини та пояснив, що
на початку лютого 2013 року він поїхав на
ринок, що у м. Яворів Львівської
області, де придбав за низькою ціною у
незнайомої йому особи тютюнові вироби.
Під час купівлі та розмови із нею не
цікавився питанням заниженої вартості
цигарок і не зрозумів, що той
виготовляє та збуває фальсифіковані
тютюнові вироби. Через деякий час
вирішив поїхати в Республіка Польща з
метою працевлаштування і взяв з собою
дружину. За межі кордону часто не
їздить та не знає належної процедури
проходження митного контролю. Цигарки
були в автомобілі марки АУДІ на якому і
прямував в Республіка Польща. Дружина
про наявність тютюнових виробів нічого
не знала до моменту огляду
транспортного засобу на митному посту.
Особу, яка продала йому цигарки він
більше не бачив, хоча і перебував на
даному ринку з працівниками
правоохоронних органів при проведенні
відтворення на місці події. Також
повідомив, що добровільно видав всі
цигарки при огляді вищезгаданого
автомобіля.

У скоєному щиро кається, однак свою
вину визнає частково, оскільки нічого
не знав про підроблені акцизні марки,
які були на куплених тютюнових виробах.
Просить врахувати пояснення та суворо
його не карати.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3, яка являється дружиною
обвинуваченого та допитана в судовому
засіданні за клопотанням захисника
пояснила, що її чоловік їхавши в
Республіку Польща запропонував
поїхати їй також на що вона погодилась,
оскільки там ще ніколи не була.
Прямуючи за кордон свідкові нічого не
було відомо про наявність в автомобілі
цигарок, які швидше придбав її чоловік.
Додатково пояснила суду, що ОСОБА_1
рідко їздив за межі України.

Із висновку судово-техніко
криміналістичної експертизи №195 від
14.03.2013 року, вбачається, що вилучені у
ОСОБА_1 марки акцизного збору, які були
наклеєні на цигарки, виготовлені не
підприємством, яке здійснює
виготовлення марок акцизного збору для
маркування тютюнових виробів
вітчизняного виробництва для ДПА
України. Виготовлені комбінованим
способом з використанням
поліграфічного обладнання способом
плоского та високого друку.

а.с.34-43.

Таким чином, суд приходить до
висновку про часткову винуватість
обвинуваченого ОСОБА_1 у скоєнні
пред'явлених йому кримінальних
правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК
України, суд визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин
справи, які ніким не оспорюються,
обмежившись допитом обвинуваченого,
дослідженням висновків експертиз та
характеризуючих обвинуваченого
матеріалів справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1
кваліфіковано не вірно за ч.1 ст.199 КК
України, оскільки в судовому засіданні
не найшло свого підтвердження що
обвинувачений свідомо вчиняв дії щодо
виготовлення, зберігання, придбання,
перевезення, пересилання, ввезення в
Україну з метою збуту або збут
підроблених грошей, державних цінних
паперів чи білетів державної лотереї.

Суб'єктивна сторона злочину
характеризується двома обов'язковими
ознаками: виною у формі прямого умислу
та спеціальною метою. Зміст умислу при
вчиненні цього злочину полягає в
усвідомлені особою
суспільно-небезпечного характеру
вчинюваного діяння і бажанні діяти
таким чином.

Виготовлення підроблених грошей чи
державних цінних паперів може бути
кваліфіковане за ст. 199 КК лише за
наявності в діях винної особи мети
збуту. Метою злочину виступає
прагнення до відчуження (випуску в
обіг) предметів, зазначених у
диспозиції статті. Відсутність такої
мети вказує на відсутність складу
злочину, передбаченого ст. 199 КК.

Предметом злочину, відповідно до
пункту 2 ППВСУ "Про практику розгляду
судами кримінальних справ про
виготовлення або збут підроблених
грошей чи цінних паперів" від 12 квітня
1996 р. № 6 є: підроблена національна
валюта України у вигляді банкнот чи
металевої монети; підроблена іноземна
валюта; підроблені державні цінні
папери; підроблені білети державних
лотерей. У цьому складі злочину предмет
злочину виступає обов'язковою ознакою.

Підробленість - є соціальною
ознакою предмета злочину, саме у ній
полягає шкідлива для об'єкту злочину
властивість цих предметів. Вона може
утворювати як повну імітацію грошового
знака чи цінного папера, так і істотну
фальсифікацію справжніх грошових
знаків чи цінних паперів. Якість
відтворення грошей чи державних цінних
паперів має передбачати такий ступінь
графічної та кольорової точності
зображання, який дає винній особі
підстави вважати можливим їх
перебування у обігу (п. 5 ППВСУ "Про
практику розгляду судами кримінальних
справ про виготовлення або збут
підроблених грошей чи цінних паперів"
від 12 квітня 1996 р. № 6).

А отже й його діях відстній склад
злочину передбачений ч. 1 ст. 199 КК
України та він підлягає випраданню за
даною статтею.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1
кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 204 КК
України, оскільки в судовому засіданні
він визнав свою вину за вчинення даного
злочину, а саме незаконне придбання,
транспортування, зберігання,
виготовлення з метою збуту тютюнових
виробів, які є підакцизним товаром.

У відповідності до ст.12 КК України,
злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_1, є
злочином невеликої тяжкості.

При визначенні виду і міри
покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд
враховує тяжкість скоєного ним
злочину, обставини справи та дані, що
характеризують його особу, а також з
врахуванням наведеного перспективи
його виправлення і перевиховання, та
попередження з його боку нових
злочинів. Так зокрема, при обранні
покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд
враховує те, що останній по місцю
проживання та роботи характеризуються
позитивно, на обліку в лікаря психіатра
не перебуває, тимчасово не працює.

Як обставину, яка пом'якшує покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
його щире каяття у скоєному та сприяння
розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували
покарання обвинуваченому ОСОБА_1 судом
не встановлено.

Згідно ч. 4 ст.74 КК України особа, яка
вчинила злочин невеликої або середньої
тяжкості, може бути за вироком суду
звільнена від покарання, якщо буде
визнано, що з урахуванням бездоганної
поведінки і сумлінного ставлення до
праці цю особу на час розгляду справи в
суді не можна вважати суспільно
небезпечною.

Обираючи міру покарання підсудному,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винуватого,
який позитивно характеризується за
місцем проживання, раніше не судимий,
обставини справи, які пом'якшують
покарання, щире каяття у вчиненому
злочині, суд враховує обставини, що
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а саме щире каяття у
вчиненому. Згідно ст. 12 КК України
вчинений злочин невеликої тяжкості, а
тому вважає за можливе з застосуванням
ч. 4 ст. 74 КК України, звільнити від
покарання, встановлені в санкції
статті 204 ч. 1 КК України.

Згідно вимог ст.100 КПК України питання
про речові докази вирішується вироком
суду. Речі, вилучені з обігу, речі, які
не мають цінності і не можуть бути
використані знищуються. З висновків
експерта вбачається, що вилучені у
обвинуваченого ОСОБА_1 тютюнові вироби
не відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ, і
виготовлена з порушенням
технологічних вимог і вимог державного
стандарту не заводським способом,
вилучені у обвинуваченого ОСОБА_1
акцизні марки наклеєні на цигарках
виготовлені не підприємством, яке
здійснює виготовлення марок акцизного
збору для маркування тютюнових
виробах, а виготовлені комбінованим
способом з використанням
поліграфічного обладнання способом
плоского та високого друку, тобто
підлягають вилученню з обігу, не мають
цінності і не можуть бути використані,
а відтак, суд приходить до висновку, що
їх слід знищити .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати не винуватим у
пред'явленому обвинувачені за ч.1 ст.199
КК України та виправдати;

ОСОБА_1 визнати винуватим у
пред'явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 204
КК України та призначити покарання у
вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.
(вісім тисяч) гривень з конфіскацією
продукції;

на підставі ч. 4 ст. 74 КК України
звільнити ОСОБА_1 від призначеного
покарання з урахуванням бездоганної
поведінки і сумлінного ставлення до
праці цю особу на час розгляду справи в
суді не можна вважати суспільно
небезпечною;

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу -
не обирати.

Речові докази по справі: сигарети
/протокол а.с. 171 -173/ які знаходяться на
зберіганні в камері схову речових
доказів СУДПС у Львівській області -
знищити.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги всіма учасниками
судового провадження протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК
України, набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору. Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя
Мікула В. Є.