Справа №573/362/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Черкашина
Номер провадження 11-кп/788/7/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року у кримінальній справі №1-249/2005р. залишена без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року, яким він був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що при постановленні даного вироку до уваги були взяті неправдиві покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що в подальшому виявилось при перегляді іншого судового провадження за участю тих же осіб, але в іншому статусі. Крім того, на думку заявника, з 2005 по 2009 рік співробітники Білопільського РВ УМВС України в Сумській області фабрикували та підробляли докази про скоєння ним ряду злочинів, яких він не вчиняв, зокрема, під час його затримання 27 серпня 2009 року у іншій кримінальній справі йому був призначений адвокат ОСОБА_10 , який раніше підтримував обвинувачення у кримінальній справі 1-249/2005 р., а ОСОБА_9 під час затримання 26 серпня 2009 року був призначений адвокат ОСОБА_11 , який був адвокатом у ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи 1-249/2005 р., а ще раніше виконував обов`язки начальника СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області. Прокурор Білопільського району ОСОБА_12 затвердив сфабрикований обвинувальний висновок у справі №05040356, яка була розглянута судом лише 02 грудня 2005 року, хоча він перебував під вартою у ІТТ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області п`ятдесят діб, що судом не було взято до уваги під час розгляду справи у 2005 році. Одні і ті ж самі працівники Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші, а також екс-прокурор ОСОБА_10 знову приймали участь під час досудового розслідування по обвинуваченню ОСОБА_6 , а також «вибивали» покази із свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відносно нього як у 2005 році, так і у 2009 році. Крім того, 31 серпня 2009 року старшим слідчим слідчого відділу СУ ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_15 було винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно нього та ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. На думку заявника, всі вищевказані дії в період із серпня 2005 року і по даний час, були заплановані та створені навмисно працівниками Білопільського РВ УМВС України в Сумській області з метою позбавлення його волі. Крім того вказує, що зізнався у вчиненні злочинів, за які засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року, до яких насправді непричетний, під тиском та погрозами з боку працівників міліції, а відбуваючи покарання за вироком вирішив розповісти дійсні обставини справи, які могли вплинути на вирок суду, але в момент його постановлення суду не були відомі.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 р. вказана вище заява ОСОБА_6 була залишена без задоволення у зв`язку з тим, що зазначені ним обставини не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на положення ст.459 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та невмотивовану, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, ухвалити судове рішення, яким зобов`язати суд першої інстанції розглянути по суті питання про перегляд постановленого щодо нього вироку, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції необґрунтовано було відмовлено в задоволенні його клопотання про витребування з Апеляційного суду Сумської області матеріалів кримінальної справи №1-1/11 на підтвердження наведених ним нововиявлених обставин, що, в свою чергу, суттєво вплинуло на законність оскаржуваної ним в даному випадку ухвали суду. Наголошує про незаконну повторну участь ОСОБА_10 як захисника в кримінальній справі №1-4/2010, тоді як по справі 1-249/2005 останній приймав участь як прокурор.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року скасувати, а кримінальне провадження по справі №1-249/2005 відносно ОСОБА_6 закрити, мотивуючи свої вимоги тим, що на момент постановленого вироку від 02 грудня 2005 року, не були відомі обставини щодо наявності у нього перелому руки, в зв`язку з чим він фізично не міг скоїти крадіжки, за які був засуджений даним вироком, а судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування відповідних відомостей з Білопільської ЦРЛ. Звертає захисник також увагу на те, що покладені в основу вироку покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , є неправдиві, оскільки при засудженні ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України, останні обмовляли його. Крім того, як по справі 2005 року, так і по справі щодо засудження ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України, процесуальні документи складались одними і тими ж працівниками міліції, які зловживали своїми службовими обов`язками, а саме «вибивали» з її підзахисного визнавальні покази, що призвело, в свою чергу, до постановлення незаконного вироку суду від 02 грудня 2005 року.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подані ним та захисником апеляційні скарги, захисника ОСОБА_7 на підтримку поданих по даному кримінальному провадженню апеляційних скарг, думку прокурора про відсутність підстав для їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому, згідно з ч.3 цієї статті обставини, передбачені у п.п.2 і 3, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Що стосується перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, то він не допускається.

Розглядаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року за нововиявленими обставинами та приймаючи рішення про залишення її без задоволення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені заявником факти не є підставами, передбаченими ст.459 КПК України, за наявності яких вирок підлягає перегляду.

Такі висновки районного суду, на думку колегії суддів, належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону і фактичним обставинам кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2006 року даний вирок відносно ОСОБА_6 було залишено без зміни, а апеляцію ОСОБА_6 без задоволення.

На думку колегії суддів, ті обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, як на підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, не підтверджуються жодними доказами та фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Так, судом першої інстанції цілком обґрунтовано не було визнано в якості підстав для перегляду вироку суду від 02 грудня 2005 року за нововиявленими обставинами доводи ОСОБА_6 з приводу того, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 його обмовили, а працівники міліції, зловживаючи своїм службовим становищем при досудовому розслідуванні, сфальсифікували матеріали справи та створили штучні докази по епізодам інкримінованих ОСОБА_6 крадіжок, оскільки ці обставини, відповідно до вимог ч.3 ст.459 КПК України, не були встановлені відповідним вироком суду, що набрав законної сили.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції, що інші доводи ОСОБА_6 , не є підставою для задоволення його скарги про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, оскільки ці доводи будь-якими об`єктивними доказами не підтверджені, обвинувальним вироком чи матеріалами кримінальної справи не встановлені, інших ґрунтовних доводів, які б свідчили про незаконність чи необґрунтованість вироку Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року заявник не навів.

Цілком вірно судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 з приводу витребування з апеляційного суду Сумської області матеріалів кримінальної справи №1-4/10 за вироком від 07 травня 2010 року, оскільки даний вирок суду був скасований ухвалою ВСУ від 12 серпня 2010 року, а кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд, за результатами якого був постановлений вирок апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року, який набрав законної сили, та за яким ОСОБА_6 на даний момент відбуває покарання. А тому, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в цій частині є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи останнього з приводу незаконної повторної участі ОСОБА_10 як захисника в кримінальній справі №1-4/2010, тоді як по справі 1-249/2005 останній приймав участь як прокурор, оскільки як було зазначено вище, постановлений вирок по кримінальній справі №1-4/2010 від 07 травня 2010 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ст.ст.187 ч.3, 15ч.2, 194 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, був скасований, а при ухваленні вироку від 28 грудня 2011 року, за яким ОСОБА_6 відбуває покарання на даний момент, ОСОБА_10 участі не приймав.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 з приводу безпідставної відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про витребування з Білопільської ЦРЛ медичної документації на підтвердження наявності у останнього перелому руки на період вчинення інкримінованих йому епізодів крадіжки, за які його було засуджено вироком суду від 02 грудня 2005 року, з огляду на те, що за змістом заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами про цю підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 не заявляв, а перевірка його алібі на час вчинення злочинів фактично має характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, що, в свою чергу, суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це поставлено питання в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7

.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду Сумської області від 02 грудня 2005 року у кримінальній справі №1-249/2005р. залишена без задоволення залишити без змін, апеляційні скарги ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

.