Справа № 11-789/2007 Головуючий у 1 інстанції : Сова Т.Г.
: ст.307 ч.2 КК України Доповідач : Шахова О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
складі:

головуючого-судді - Щербакова
О.С.

суддів - Шахової О.Г., Григор"євої В.Ф.

з участю
прокурора - ГапєєвоїН.П.

захисника
- адвоката ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах засудженого, на
вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2007 року.

Цим
вироком: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

року
народження, уродженець с.
Блистова Менського району, Чернігівської області, українець,
громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий приватним
підприємцем, в силу ст.89 КК України не судимий, мешканець АДРЕСА_1,

засуджений
за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного
йому майна.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь
держави судові витрати
за проведення судово-хімічної експертизи, в розмірі 146 грн. 46 коп..

Доля речових
доказів вирішена відповідно
до вимог ст.81
КПК України.

Судом ОСОБА_1 визнаний винним
в тому, що 18 травня 2007 року близько 11 години, неподалік від с Феськівка
Менського району умисно незаконно збув ОСОБА_4 речовину рослинного походження
зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним
засобом - каннабісом (марихуаною), вагою 88,8 гр. Того ж дня, близько 12 години
на дорозі Феськівка-Мена працівниками міліції був зупинений автомобіль ВАЗ
21081, державний номерний знак НОМЕР_1,
де в ході огляду в одязі ОСОБА_4 був виявлений та вилучений пластиковый пакет з особливо
небезпечним наркотичним засобом - каннабісом, вагою 88,8 гр., котрий ОСОБА_1
незаконно перевозив з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_4

В апеляціях:

засуджений
ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації злочину, просить вирок суду змінити,
пом"якшити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України , з
урахуванням пом'якшуючих покарання обставин: щирого каяття, на досудовому
слідстві надавав правдиві покази, активно сприяв розкриттю злочину, позитивні
характеристики по місцю проживання, вагітна дружина.

Адвокат
ОСОБА_3, який діє в інтересах засудженого, також просить вирок суду змінити в
частині призначеного покарання, оскільки призначене судом покарання ОСОБА_1 є
несправедливим внаслідок його суворості, бо виправлення та перевиховання
засудженого можливе і без ізоляції від суспільства. Вважає, що були підстави
для застосування ст.75 КК України і звільнення ОСОБА_1 від призначеного
покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України. Крім того, вважає,
що кваліфікація дій його підзахисного за ст.307 ч.2 КК України викликає
сумніви, оскільки він ніколи збутом наркотичних засобів не займався, злочин
скоїв вперше, а факт збуту наркотичних засобів це прикра випадковість, яка
сталась з ОСОБА_1

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтримали
апеляції і просили їх задовольнити з вказаних в них підстав, думку прокурора,
який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи
та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляції підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду
про винність засудженого ОСОБА_1 у скоєнні злочину за зазначених у вироку
обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими у
судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну
оцінку в їх сукупності та взаємозв'язку. Сам засуджений як на досудовому
слідстві,

так і в судовому засіданні
визнавав свою причетність до придбання, зберігання перевезення з метою збуту
наркотичного засобу та його збуту.

Але,
призначаючи покарання ОСОБА_1, суду необхідно було виходити з вимог ст. 65 КК
України, зокрема, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного
та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, якщо такі є. Однак,
рішення суду не в повній мірі грунтується на визначених ст. 65 КК України
засадах призначення покарання.

Суд, при
призначенні покарання засудженому, враховуючи характер і ступінь небезпечності
вчиненого злочину, особу винного зазначив, що враховує пом"якшуючі та
обтяжуючі обставини покарання засудженого, але які саме - не вказав. Хоча,
виходячи з матеріалів справи у ОСОБА_1 відсутні обтяжуючі покарання обставини.
Тільки з тексту мотивувальної частини вироку можна зробити висновок, що суд
вважав обтяжуючими покарання обставинами те, що ОСОБА_1 в силу ст. 89 КК не
судимий та невизнання засудженим вини в скоєному і зазначив, що підстави для
застосування ст. 69 КК України відсутні.

В ч.1
ст.67 КК України вичерпно перелічені обставини, що обтяжують покарання винних
осіб і вищезазначених судом обставин закон не передбачає. Визнання чи не
визнання вини особою - це її форма захисту і не повинна обтяжувати покарання.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_1 на всьому протязі
досудового та судового слідства фактично визнавав вину в придбанні, зберіганні,
перевезенні та збуті наркотичного засобу, тільки зазначав мотив, яким він
керувався при скоєнні даного злочину-неодноразові наполягання свідка ОСОБА_4 на
придбанні для останнього наркотичного засобу. Він не заперечував мети збуту,
яка є обов"язковою ознакою суб"єктивної сторони даного злочину, а
мета вже при здійсненні незаконного збуту може бути будь-яка.

ОСОБА_1,
навіть вказував на джерело придбання наркотичного засобу, інша річ, що ні
слідство, ні суд не звернули на це уваги; сприяв розкриттю даного злочину,
розповідаючи про обставини скоєного, що свідчить і про щире каяття засудженого.

В судовому
засіданні він показував, що знайшов наркотичний засіб в занедбаній хаті, повідомляв
про це голові колгоспу, потім слідчому і міг показати цей будинок, там ще
залишалися коноплі, але слідчий ніяких дій з цього приводу не вчиняв. Сам він
наркотиків не вживав, а ОСОБА_4 віддав знайдені коноплі, так як той набрид йому
своїми проханнями знайти йому наркотичні засоби, (а.с.127-128).

Те ж саме він говорив і на досудовому
слідстві: „ відсипав з пакету трохи коноплі і дав ОСОБА_4, котрий з пластикової
пляшки почав її курити...потім він сказав, що забирає пакет з коноплею і я йому віддав
пакет, а він мені звернуті гроші ...мене доставили в Менський РВ УМВС, де я дав
добровільні пояснення з даного приводу." (а.с.26).

На а.с.П
ОСОБА_1 показував: „15 травня 2007 року біля 11 год неподалік с
Феськівка Менського району я зустрівся з ОСОБА_4, з метою передачі йому
пакету, в якому знаходився наркотичний засіб. Після цього я віддав йому
пакет".

При
додатковому допиті в якості обвинуваченого він показував, що з раніше даними
слідству показами він згоден, нічого добавити не може, особисто наркотичні
засоби не вживав. Щиро кається (а.с.70).

На
а.с.25 свідок ОСОБА_4, якому
ОСОБА_1 збув наркотичний засіб, підтвердив, що він неодноразово нагадував
засудженому за наркотичні засоби.

Суд не
дав належної оцінки визнавальним показанням ОСОБА_1 і це вплинуло на рішення
при обранні йому міри покарання.

В
судовому засіданні при розгляді апеляції засуджений ОСОБА_1 визнав свою вину в
скоєному злочині повністю, в скоєному щиро каявся.

На думку
колегії суддів, суд 1 інстанції недостатньо взяв до уваги дані про особу засудженого.
З урахуванням обставин справи, відсутності негативної інформації стосовно
поведінки засудженого в побуті та за місцем роботи, молодий його вік,
пом"якшуючі покарання обставини: щире каяття та сприяння розкриттю
злочину, відсутніть обтяжуючих покарання обставин, те, що він працює, не
зложиває спиртними напоями та наркотичними засобами і це свідчить про його
здоровий спосіб життя, на обліку в лікаря психіатра він не знаходиться, тому,
колегія суддів вважає за можливе до міри покарання призначеної судом
застосувати ст. 75 КК України, звільнивши засудженого від відбування покарання
з випробуванням. Згідно ст. 77 КК України, при застосуванні цього виду
звільнення від відбування покарання виключається можливість призначення
додаткового покарання - конфіскації майна, тому необхідно з вироку суду
виключити додаткову міру покарання - конфіскацію майна, що належить
засудженому.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 365, 366, 379 КПК України, судова колегія ,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах засудженого -
задовольнити.

Вирок
Менського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - змінити.

Вважати його
засудженим за ст. 307 ч.2 КК України до 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням,
з іспитовим строком в 3 (три) роки, з покладенням на нього обов'язків : не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1 у
вигляді утримання під вартою - скасувати, звільнити його з-під
варти з залу суду.

В іншій частині
вирок суду залишити без змін.

Повний текст
ухвали буде проголошений 22 жовтня 2007 року 0 10 годині.