31.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/427/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000110 з обвинуваченням:

· ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, виховуючого малолітню дочку, 2013 року народження, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2011 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 06 вересня 2011 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 .

Будучи обізнаним про рішення суду, ОСОБА_5 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 06 вересня 2011 року до 01 березня 2012 року, а також з 01 жовтня 2012 року до 13 січня 2015 року виплат аліментів не здійснював; а в період часу з 01 березня 2012 року до 01 жовтня 2012 року виплати аліментів здійснював не регулярно і не в повному обсязі; на попередження державного виконавця не реагував, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини на надавав, внаслідок чого у нього станом на 13 січня 2015 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 29 989, 18 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою визнав повністю та підтвердив, що ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, пояснюючи це матеріальними складнощами.

Винність ОСОБА_5 у вчиненому злочині, поряд з його показаннями підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 тривалий час не сплачував аліменти та не надавав іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, -

- копією виконавчого листа № 2-3185/2011р. за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 06 вересня 2011 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 7), -

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с. 8), -

- копіями попереджень державного виконавця про необхідність усунення заборгованості зі сплати аліментів (Т.1, а.с. 14), -

- довідкою Ленінського відділу державної виконавчої службі Дніпропетровського міського управління юстиції про наявність у ОСОБА_5 станом на 13 січня 2015 року заборгованості зі сплати аліментів у сумі 29 989, 18 грн. (Т.1, а.с. 9).

Аналізуючи докази, які зібрано у справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини; а його умисні дії правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який не є тяжким; його каяття та прийняття мір до часткового відшкодування заборгованості зі сплати аліментів, що є обставинами, які пом`якшують покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_5 задовільно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину.

З огляду на це, поряд з тим, що покарання ОСОБА_5 , яке відповідає характеру вчиненого діяння, має бути призначене у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану йому довіру та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1