ВИРОК
Іменем України
Дата документу 19.02.2015
19 лютого 2015 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, працюючого водієм у ПП « ОСОБА_6 », маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -
20.05.2013 року близько 22 години 30 хвилин, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої остання на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин схопила ніж зі столу, та погрожуючи ним, намагалася нанести удар ОСОБА_5 . У цей момент ОСОБА_5 з метою самозахисту відбив удар ножем та, перевищуючи межі необхідної оборони, а саме маючи намір на заподіяння шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту, але не маючи наміру на позбавлення життя потерпілої, з метою припинення протиправних дій самої потерпілої, умисно наніс два удари кулаком правої руки в область живота потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота: ізольовані крововиливи в м`які тканини живота в кількості двох, поперечний розрив тонкої кишки, крововиливи в кишку в місці розриву, розрив брижі тонкої кишки з крововиливом в місці розриву, крововилив в сальник; перелом хрящової частини 2-го ребра справа з крововиливом в м`які тканини, які згідно висновку судово - медичної експертизи №580 від 21.06.2013 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_7 1976 року народження ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у реанімаційному відділенні 2-ї МКЛ в м. Полтава.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, позбавлення права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку, переконавшись в добровільності їх позиції, та за їх згодою, визнав недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, учасники процесу вважали за можливе з`ясування фактичних обставин за відсутності представника потерпілої ОСОБА_8 , яка не з`явилась в судове засідання, надавши заяву про проведення судового розгляду за її відсутність.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно
особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Допитаний у суді ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 є його дружиною. Протягом останніх трьох років вона періодично зловживала спиртними напоями. 20.05.2013 року близько 21.00 години він приїхав з роботи додому. Дружини вдома не було і зв`язок з її мобільним телефоном був відсутній. З`ясувавши, що вона знаходиться у своєї знайомої на ім`я ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_2 , він приїхав туди та виявив, що його дружина спить у нетверезому стані. Він відвіз її додому та завів у будинок. При вході в їх будинок знаходиться невелика кухня та вхід у іншу кімнату. В той час поки він вмикав світло в сусідній кімнаті, його дружина схопила ніж та кинулась на нього. При цьому вона кричала навіщо він її забрав від ОСОБА_9 та вимагала купити ще горілки і цигарок. Потерпіла розмахувала ножем вліво-право та кидалась на нього. Він схопив її за зап`ястя руки, у якій вона тримала ніж та намагався його відібрати, однак дружина ніж не випускала. Після цього він правою рукою двічі наніс їй удари в живіт і вона випустила ніж. ОСОБА_5 підібрав ніж, відніс його на кухню, після чого вклав дружину на диван. Протягом наступних трьох днів дружина будь-яких скарг на біль йому не виказувала і лише 24 травня поскаржилась на біль в животі. У зв`язку з цим вони звернулись в лікарню, дружина пройшла обстеження і її госпіталізували. Наступного дня йому повідомили, що дружина померла. У вчиненому щиро розкаявся. Повідомив, що наніс тілесні ушкодження дружині з метою відібрати у неї ніж, так як в будинку також перебувала його матір та неповнолітня дитина. При цьому не мав намір заподіяти смерть потерпілій.
Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України, оскільки встановлено, що він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження у разі перевищення меж необхідної оборони.
Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. У відповідності до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, його особу, який працює водієм у ПП ОСОБА_10 , за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання не виявлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» так як він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно яких він не позбавлений батьківських прав. ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, просить звільнити його від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», обмеження у застосуванні якого, передбачені ст. 8 вказаного Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - відсутні.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Речовий доказ ніж, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області знищити.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення.
СуддяОСОБА_1