Справа № 397/63/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка подання начальника Олександрівського ВЦ №104 про зарахування часу слідування під вартою до виправного центру засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого:

- 09.03.1995 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст. 19, ч.3 ст. 140, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.12.2000 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 101, ст. 45 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки та штрафом 170 грн.;

- 06.09.2004 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 08.02.2008 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 10 днів;

- 11.12.2009 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2014 року невідбута частина покарання 02 роки 01 місяць 28 днів замінена на обмеження волі, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ВЦ - ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Адміністрація Олександрівського виправного центру № 104 звернулися до суду з поданням про зарахування часу слідування під вартою до виправного центру засудженому ОСОБА_3 , обґрунтовуючи це тим, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2014 року на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_3 замінено не відбуту частину покарання 2 роки 1 місяць 28 днів на обмеження волі, та засуджений був направлений до місця відбування покарання в порядку, установленому для осіб, засуджених до обмеження волі. При цьому представник ВЦ просить зарахувати час слідування під вартою до виправного центру з часу вступу в законну силу ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2014 року, тобто з 08.10.2014 року до дати прибуття у виправний центр засудженим, тобто до 11.12.2014 року.

У судовому засіданні представник адміністрації Олександрівського виправного центру (№104) підтвердив факти, викладені у поданні, і просить суд вирішити питання щодо зарахування часу перебування під вартою засудженому.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 пояснив, що після винесення ухвали про застосування до нього ст.82 КК України про заміну покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, він продовжував відбувати покарання у вигляді позбавлення волі. Потім його направили по етапу в Олександрівський ВЦ (№ 104).

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника адміністрації Олександрівського виправного центру (№104), думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, засудженого ОСОБА_3 , вважає подання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, однак при цьому суд вважає помилковим думку представника установи про зарахування часу відбуття покарання з часу вступу ухвали в законну силу. Суд знаходить, що зараховувати час знаходження в місцях позбавлення волі, в час відбуття покарання у вигляді обмеження волі потрібно з часу винесення ухвали Уманським міськрайонним судом Черкаської області. Суд вважає, що ухвала суду являється актом прямої дії та, є законною, ухвала ніким не оскаржена, тому суд вважає, що з часу винесення ухвали Уманським міськрайонним судом Черкаської області 30.09.2014 року ОСОБА_3 набув статус особи, яка заслуговує на відбуття покарання у вигляді обмеження волі. З часу винесення ухвали суду, виконання ухвали суду покладається на керівництво пенітенціарного закладу, де відбуває покарання особа засуджена до позбавлення волі. На думку суду керівництво пенітенціарного закладу повинно було виконати негайно ухвалу суду, або в разі її незаконності оскаржити. Згідно статті 539 КПК України ч. 5 оскарження ухвали призупиняє її виконання. Не виконувати ухвалу суду у працівників пенітенціарного закладу права не було.

При цьому суд посилається на практику Європейського суду, а саме:

1) Лябіта проти Італії
(Labitа v Іtаlу) [GС], 26772/95, 6 квітня 2000 року.
172. … у цій справі затримка зі звільненням заявника тільки по часті була пов`язана з потребою виконати відповідні адміністративні формальності. Додаткова затримка зі звільненням заявника з 00:25 до ранку 13 листопада 1993 року була викликана відсутністю реєстратора. Тільки після того, як той повернувся, стало можна перевірити підстави для подальшого ув`язнення заявника й проведення адміністративних формальностей, пов`язаних із його звільненням...

173. З огляду на ці обставини, подальше тримання заявника під вартою після його повернення у в`язницю Терміні Імерезе ( ОСОБА_6 ) не було першим заходом у виконанні постанови про його звільнення і отже не потрапляло до сфери застосування підпункту (с) пункту 1 чи якогось іншого підпункту статті 5.

174. Отже, з цієї причини є порушення пункту 1 статті 5 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст.58 Кримінально-виконавчого кодексу України у строк покарання за правилами, передбаченими ст.72 Кримінального кодексу України, зараховується час слідування під вартою до виправного центру.

За правилами п.б ч.1 ст.72 Кримінального кодексу України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ст. 539 Кримінально-процесуального кодексу України суд вирішує питання, пов`язані з виконанням вироку.

Суд знаходить, що з часу винесення ухвали 30.09.2014 року по 11.12.2014 року ОСОБА_3 , набувший статусу особи, яка заслуговує на відбування покарання у вигляді обмеження волі та повинний за ухвалою суду її відбувати, відбував покарання у вигляді позбавлення волі та у відповідності зі статтею 72 КК України йому необхідно зарахувати в час відбуття покарання виходячи з розрахунку за за вересень 01 день, за жовтень 31 день, за листопад 30 днів, за грудень 11 днів, а всього 73*2=146 діб.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.2 ст.58 КВК України, п.б ч.1 ст. 72 КК України, ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Подання адміністрації Олександрівського виправного центру (№ 104) у відношенні засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 час знаходження в місцях позбавлення волі, та час слідування під вартою до виправного центру з 30.09.2014 року по 11.12.2014 року, а саме 73 доби, що за правилами ст. 72 ч.1 КК України становить 146 діб.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 діб з дня проголошення, в апеляційний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: (підпис):
Копія вірна:
Голова Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1