Справа №333/73/15-к
провадження 1-кп/333/123/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянки України, українки, має середню освіту, не заміжня, офіційно не працевлаштована, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима в силу ст.89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.12.2014 року, приблизно о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в торговому залі супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м.Запоріжжя пр.Леніна 1-г, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з торгових стелажів з алкоголем, взяла пляшку віскі «Ханкі Баністер» об`ємом 0,7 літри вартістю 133 гривні 33 копійки без НДС, при цьому вказану пляшку сховала під куртку, після чого направилась до виходу з магазину, де пройшовши касову зону при цьому не розплатившись за вищевказану пляшку віскі. Далі, ОСОБА_5 покинула торгівельну зону магазину, вважаючи, що виконала усі дії які були необхідні для доведення злочину до кінця, однак прямуючи до виходу з супермаркету, була затримана працівниками охорони супермаркету «АТБ».
Описаними діями ОСОБА_5 ТОВ «АТБ-маркет» було завдано матеріальну шкоду у розмірі 133 гривні 33 копійки.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України за ознаками, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
На підставі ч.1 ст.471 КПК України під час судового розгляду, надійшла угода про примирення від 25 грудня 2014 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5

Відповідно до угоди обвинувачена ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначеного покарання, а саме ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року обмежання волі.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потрепілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду на відповідність до вимог КПК України, правильність кваліфікації злочину за ч.1 ст.155 КК України, який є злочином середньої тяжкості, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права чи свободи сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПУ України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, умови угоди не суперечать приписам ч.6 ст.474 КПК України, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Крім цього, суд переконався що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, та також обвинувачена і представник потерпілого ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки, затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст.314,373,374,473,474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25 грудня 2014 року укладену між обвинуваченої ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався.
Речові докази:
- пляшка віскі «Ханкі Баністер» об`ємом 0,7 літри, яка передано на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ « АТБ -Маркет» повернути за належністю;

- диск з записом камер відеоспостереження з супермаркету «АТБ-Маркет», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в провадженні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1