АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11/790/124/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.368 КК України
УХВАЛА
Іменем України
10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, з додатковими доводами на постанову Харківського районного суду Харківській області від 11.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою суду було застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в які просить скасувати постанову суду у зв`язку з неповнотою судового слідства та порушенням кримінально-процесуального закону, а також неправильним застосуванням кримінального закону та направити справу до того ж суду на новий судовий розгляд.

Так, цей апелянт посилається на те, що 08.12.2014р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про призначення по справі комплексної судово-психіатричної експертизи оскільки матеріали кримінальної справи містять два протилежних висновки:№799 від 05.11.2012р. та №327 від 19.06.2014р., що на його думку не відповідає вимогам ст.ст.75, 203 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію в повному обсязі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.365 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як випливає з постанови Харківського районного суду Харківській області від 11.12.2014р., суд визнав доведеним винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України проте приймаючи до уваги що після вчинення злочину і станом на час розгляду справи він страждає хронічною психічною хворобою та за своїм психічним станом не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №327 від 19.06.2014р., потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, районний суд застосував до нього примусові заходи медичного характеру відповідно до ст.421 КПК України.

Згідно ч.1 ст.421 КПК України, коли встановлено, що особа після вчинення злочину захворіла на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, суддя, коли визнає за потрібне, виносить постанову про застосування до цієї особи примусових заходів медичного характеру, з зазначенням яких саме, а справа підлягає закриттю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КПК України експертиза призначається обов`язково для визначення психічного стану обвинуваченого при наявності в справі даних, які викликають сумнів щодо його осудності.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що примусові заходи медичного характеру судами мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку судово-психіатричних експертів про неосудність особи і потреби її в цих заходах.

Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.4 а.с.170-183) ОСОБА_8 знаходився на лікуванні: з 22.07.2008р. по 11.08.2008р. та з 01.10.2012р. по 05.112012р.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що кримінальна справа була назначена до судового розгляду на 24.01.2013р (т.5 а.с.7), а згідно заяви захисника (т.5 а.с.33) станом на 20.03.2013р. підсудний знаходиться в Полтавській обласній психіатричній лікарні.

Згідно виписки з історії хвороби (т.5 а.с.34) підсудний перебував на стаціонарному лікуванні з 18.02.20134р. по 27.02.2013р. у ревматологічному відділенні.

Станом на 03.04.2013р., згідно повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини (т.5 а.с.64), ОСОБА_8 з 19.03.2013р. перебуває на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній психіатричній лікарні ім.. О,Ф, Мальцева.

Виписний епікриз (т.5 а.с.94) підтверджує вищенаведений факт лікування обвинуваченого з 19.03.2013р. по 15.05.2013р.

В судовому засіданні від 25.06.2013р. (т.5 а.с.119) підсудний, згідно протоколу судового засідання скаржився на свій психічний стан, який заважає йому зосередитись.

Клопотання про призначення судової психіатричної експертизи було подано захисником 16.07.2013р. (т.5 а.с.140).

У протоколі судового засідання від 16.07.2013р. (т.5 а.с.156) зазначено, що підсудний перебуває на лікуванні у Полтавському обласному клінічному кардіологічному диспансері.

Згідно довідки з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру (т.5 а.с.168) ОСОБА_8 з 05.08.2013р. перебуває на денному стаціонарі.

В зв`язку з тривалим лікуванням обвинуваченого в психоневрологічному відділені 09.08.2013р. суд прийняв рішення надати доручення Генеральній прокуратурі перевірити психологічний стан підсудного в порядку ст.315-1 КПК України (т.5 а.с.169).

Виконуючи вищевказане рішення суду, відповідні органи надіслали на адресу суду медичну документацію (т.5 а.с.187), яка була предметом дослідження суду т.5 а.с.196), який констатував, що психіатрична експертиза по справі не проведена.

Відповідно до супровідної (т.5 а.с.198) районний суд самостійно направив постанову суду про проведення експертизи та відповідні додатки до Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні №3.

Як випливає з клопотання завідуючого відділенням (т.6 а.с.2, 13) для вирішення експертних питань необхідні відповідні медичні картки хворого, які були надані суду 09.12.2013р. (т.6 а.с.4).

Згідно повідомлення захисника (т.6 а.с.26) ОСОБА_8 з 03.02.2014р. знаходиться на стаціонарному лікуванні в Полтавському психоневрологічному диспансері.

Оскільки провести назначену судом експертизу в Харкові не представилось можливим 28.03.2014р. суд доручив проведення цієї експертизи Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні (т.6 а.с.45).

З акту судово-психіатричного експерта №327 від 19.06.2014р. (т.6 а.с.53-67) вбачається, що станом на 15.11.2012р., коли проводилась амбулаторна психолого-психіатрична експертиза №799 ОСОБА_8 хронічними психічними захворюваннями не страждає (т.6 а.с.55). Однак згідно висновку ОСОБА_8 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням яке не дозволяє йому усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому предстати перед слідством та судом не може, а потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психічного закладу зі звичайним наглядом (т.6 а.с.66-67).

Повторну судово-психіатричну експертизу, відповідно до ч.6 ст.75 КПК України суд призначає за умови коли висновок експерта буде визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.

Враховуючи приведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять даних які б суперечили судово-психіатричній експертизі №327 від 19.06.2014р. При цьому, доводи прокурора про існування психолого-психіатрична експертиза №799 як підставу для проведення повторної комплексної експертизи, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що в останній експертизі дається аналіз попередньої (т.6 а.с.55-66). Таким чином, апеляційною інстанцією встановлено відсутність сперечань у висновках цих двох експертиз.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційних доводів прокурора, а тому його апеляційну скаргу, з додатковими доводами слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.366, 377, 379 КПК України (1960), колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, з додатковими доводами залишити без задоволення, а постанову Харківського районного суду Харківській області від 11.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 без змін.

Головуючий
Судді