справа № 1-213/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Музики І.І.

захисника адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, 28.04.1979

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області, українця, громадянина України, з професійно

технічною освітою, одруженого, такого, що має малолітню дитину,

працюючого слюсарем - електриком дільниці з ремонту та

обслуговування електрообладнання вагонного депо Дарниця ДТГО

«Південно - Західна залізниця», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. Польова б. 26 АДРЕСА_1,

раніше судимого 30.07.2010 року Броварським міськрайонним

судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років

позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим

строком 2 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння злочину проти власності, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, за наступних обставин.

16.01.2011 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння в приміщенні залізничного вокзалу станції «Бобрик», розташованої в с. Шевченково Броварського району Київської області, ОСОБА_3 побачив, що наглядно знайомий ОСОБА_2 користується мобільним телефоном, після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаною річчю. Реалізовуючи протиправний намір та застосувавши до ОСОБА_2 фізичне насильство, що не є небезпечним для життя й здоров»я потерпілого і виразилось у нанесенні ударів в обличчя, усвідомлюючи, що вчинювані ним дії відбуваються в умовах очевидності для власника майна, підсудний відкрито заволодів належними останньому мобільним телефоном марки «Самсунг Х-480» вартістю 140 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Лайф» ціною 15 грн. та грошима в сумі 9 грн. З відкрито викраденим чужим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 164 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, пояснив, що ввечері 16.01.2011 року, вживши після конфлікту з дружиною горілку і вино, він зі знайомим ОСОБА_4 прибув до залізничного вокзалу станції «Бобрик», щоб дізнатися розклад руху електропоїздів. Побачивши в приміщенні вокзалу п»яного односельця ОСОБА_2 з мобільним телефоном у руці, а також перебуваючи в стані сильного алкогольного сп»яніння, яке перешкоджало контролюванню своїх дій, він вирішив заволодіти чужою річчю. Реалізовуючи злочинний умисел і не замислюючись про наслідки, він наблизився до потерпілого, завдав йому декілька ударів кулаком в обличчя та, подолавши таким чином волю ОСОБА_2 до опору, забрав з його руки мобільний телефон «Самсунг», а з кишені верхнього одягу гроші в сумі 9 грн., чужим майном розпорядився на власний розсуд. Про себе підсудний повідомив, що проживає з батьками, дружиною і 9-річною донькою, яка страждає на хронічні застудні захворювання, з 1997 року працює на залізниці, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «Пролапс метрального клапану. ЗЧМТ», у стані алкогольного сп»яніння втрачає можливість надавати адекватну оцінку своїм діям, неправомірність скоєного усвідомив і належні висновки зробив.

Враховуючи те, що підсудним, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, вчинене повторно, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_2, що претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить ізолювати його від суспільства на передбачений законом мінімальний строк, дані про особу ОСОБА_3, який скоїв умисний злочин у період іспитового строку та через п»ять місяців після засудження за вчинення грабежу, з 1997 перебуває на диспансерному обліку в Шевченківській медамбулаторії сімейної медицини з діагнозом «Пролапс метрального клапану», в 1998 році переніс закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, до затримання проживав з дружиною й донькою Аліною, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка страждає на хронічний компенсований аденотонзиліт, часто хворіє застудними захворюваннями і пневмоніями, позитивно характеризується за місцем проживання та виключно позитивно - за місцем роботи, загалом на залізничному транспорті працював з березня 1997 року, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 202 від 16.02.2011 року страждає на алкоголізм та потребує лікування від вказаного захворювання.

Пом»якшуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено, обтяжуючою покарання ОСОБА_3 обставиною є скоєння злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з вимог ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України, згідно яких вчинення протягом іспитового строку нового злочину є підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд приходить висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2010 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, тому покарання йому необхідно призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речовий доказ - мобільний телефон «Самсунг Х-480» з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Лайф», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_2, необхідно залишити в користуванні власника.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2010 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 24.01.2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області.

Речовий доказ - мобільний телефон «Самсунг Х-480» з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Лайф», що переданий на зберігання потерпілому - залишити в користуванні власника ОСОБА_2

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя О.Ф.Кічинська