154/2050/15
1-кп/154/247/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000436 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, професійно-технічна, не працюючого, раніше судимого:

1)30.05.2012 року Володимир-Волинським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

2)28.09.2012 року Володимир-Волинським міським судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

за ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Володимир-Волинського суду від 30.05.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, під час відбування покарання, 14 квітня 2015 року, близько 14 години, знаходячись по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом обміну, повторно заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки Нокіа-206, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 500 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим частково та показав, що дійсно, 14.04.2015 року, він обмінявся мобільним телефоном з потерпілим, якого в цей же день через ОСОБА_6 здав в ломбард за 200 грн., які в подальшому витратив на власні потреби. Мав намір в подальшому телефон забрати та повернути потерпілому, однак не мав на це коштів. Свій телефон він в потерпілого забрав.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними по справі доказами.

Так потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 14.04.2015 року ОСОБА_4 запропонував обмінятись на декілька днів мобільними телефонами, на що він погодився. Приблизно через тиждень, при зустрічі ОСОБА_4 попросив повернути його мобільний телефон що він і зробив, однак його телефон обвинувачений не повернув, не дивлячись на його вимогу. Зрозумівши що ОСОБА_4 наміру повертати телефон не має і здав його в ломбард, звернувся в міліцію. Цивільний позов підтримав в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 500 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_6 стверджується, що за проханням ОСОБА_4 , він здав в ломбард телефон марки Нокіа-206, за що отримав 200 грн., які віддав ОСОБА_4 . Останній не просив його викупляти згодом даний телефон з ломбарду.

Довідкою Ломбарду Скарбниця підтверджено здачу ОСОБА_6 14.04.2015 року телефону марки Нокіа-206.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив обмін телефонами між потерпілим та обвинуваченим, який останній через його брата здав в ломбард. Через деякий час він побачив в обвинуваченого його власний телефон.

Таким чином, показання потерпілого та свідків, подальші дії обвинуваченого, котрі виразились в здачі отриманого в потерпілого телефону в ломбард без подальшого його викупу та відібрання в потерпілого його власного телефону спростовують твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру заволодіти майном потерпілого, шляхом його обману.

Дії обвинуваченого, котрі виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), та вчинення таких дій повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинений ним злочини відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, характеризується негативно.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, остаточне покарання суд йому визначає на підставі ст. 71 КК України.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди суд задовольняє повністю, оскільки його підставність підтверджується матеріалами справи. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди суд задовольняє частково, в сумі 500 грн., виходячи з засад справедливості, розумності та понесених потерпілим душевних страждань.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.05.2012 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку у законну силу ОСОБА_4 залишити попередньо обрану домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 500 гривень завданої матеріальної та 500 гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1