Справа № 11а-1138 2007 р. Головуючий
286 ч.2 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця "16" дня

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого -
Годуна В. А.

Суддів -
Раєнка В.І., Буженко Н.В.

З участю
прокурора - Литвиненка О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями
державного обвинувача по справі з доповненнями до неї, та захисника в інтересах засудженого ОСОБА_1
на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від «07» травня 2007
року.

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, -

засуджений
за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років
позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК
України до 3 років позбавлення волі; за
ст. 286 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення
волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України засуджений
звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Запобіжний захід
залишено у вигляді підписки про невиїзд.

З
ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2
стягнуто 4486 грн. на відшкодування матеріальних збитків і 4000 грн. за
моральну шкоду, а також 500 грн. за
юридичні послуги.

ОСОБА_1
визнаний винним і засуджений за те, що
знаходячись на вул. Набережній біля бару «Лазурний» в смт. Лазурне Скадовського
району Херсонської області біля 1 години 11.09.2002 року, за попередньою змовою з невстановленою особою
на ім'я ОСОБА_9, умисно і незаконно
заволодів транспортним засобом - належним ОСОБА_3 автомобілем «Бедфорд»
д.н.НОМЕР_1 і зник з місця вчинення злочину на даному автомобілі, завдавши потерпілому матеріальних збитків на 670
грн., а також за те, що
перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння і за

2

попередньою
змовою з ОСОБА_4 біля 23 години
10.02.2003 року через дах проник до гаражу,
що розташований на подвір'ї будинку по АДРЕСА_1 і вчинив крадіжку
належного потерпілій ОСОБА_5 майна на загальну суму 1950 грн.

Окрім
вказаного також: і за те, що керуючи в
стані алкогольного сп'яніння біля 23 години 45 хвилин 7.05.2004 року мотоциклом
Ява-350 і рухаючись з пасажиром ОСОБА_6 зі сходу на захід по об'їзній дорозі смт.
Лазурне і при здійсненні повороту на вул.
Шевченка не впорався з керуванням,
що потягло за собою відключення фари освітлення. Продовжуючи в таких
умовах рух порушив ПДР, виїхав на
зустрічну смугу руху і в темний час вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2, який рухався по своїй смузі руху у
зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення потерпілий отримав тілесні ушкодження
від яких загинув на місці.

В
апеляціях: захисник в інтересах засудженого просить вирок суду скасувати, а справу повернути на додаткове
розслідування, посилаючись на порушення
органами слідства та судом вимог ст. 22
КПК України, оскільки на його думку
досудове та судове слідство проведені з грубими порушеннями норм КПК України та
КК України, неповно та однобоко, оскільки по обвинуваченню ОСОБА_1а за ст.
ст. 289 ч.2 та 286 ч.2 КК України слідство і суд не спробували
твердження засудженого про те, що під
час наїзду на потерпілого мотоциклом керував не він, а ОСОБА_6,
який і вчинив наїзд; не дав належної оцінки зібраним за цим епізодом
доказам та висновкам експертиз.

За
епізодом заволодіння належним ОСОБА_3 автомобілем «Бедфорд» як слідство так
і суд кваліфікували дії ОСОБА_1а за ознакою попередньої змови та групи осіб
фактично відсутні докази, які б свідчили
не тільки по вчинення ОСОБА_1 вказаного злочину за наведеними кваліфікуючими
ознаками, але й причетність його самого
до цього злочину. Особа на ім'я ОСОБА_9 не розшукувалася і не перевірялася на
причетність до даного злочину. Захисник також вказує на те, що судом грубо порушені вимоги ст. 273 КПК України, оскільки його неодноразові клопотання про
направлення справи на додаткове розслідування,
заявлені під час судового розгляду,
вирішувалися судом без удаления до нарадчої кімнати, що на думку адвоката є підставою відповідно
до ст. 367 ч.1 п.3 КПК України для
скасування вироку суду. Державний обвинувач по справі в апеляції з доповненнями
ставить питання про скасування вироку суду та направленні справи на новий
судовий розгляд за тих підстав, що судом
допущені грубі порушення вимог ст. 22
КПК України, а призначене засудженому
покарання не відповідає вимогам ст. 65
КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції державного
обвинувача по справі з доповненнями до неї та прохав її задовольнити, а також частково задовольнити апеляцію
захисника засудженого, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляцій,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляції державного обвинувача по справі та захисника в інтересах
засудженого підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

3

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як обставини, що
виправдовують, так і ті, що викривають обвинуваченого. Ці вимоги
Закону органами досудового слідства та судом не виконані, а тому вирок суд неможливо визнати законним і
обґрунтованим і він підлягає скасуванню,
а справу належить направити на додаткове розслідування зі слідуючих
підстав.

Кримінальна
справа за фактом протиправного заволодіння належним ОСОБА_3 автомобілем «Бедфорд» порушена
11.09.02 року щодо невстановлених осіб /т.1 а.с. З/.

З тексту
клопотання адвоката від 25.09.2002 року /а.с. 4/ вбачається, що справа за даним фактом розслідувалася
відносно ОСОБА_1

У
подальшому органи досудового слідства в процесуальних документах
вказували, що вказаним автомобілем
заволодів ОСОБА_1 самостійно /а.с. 5,
б/.

02.01.2003
року прокурор Скадовського району дав вказівку слідчим органам змінити
обвинувачення відносно ОСОБА_1а, вживши
кваліфікуючу ознаку ст. 289 КК України -
вчинення передбаченого даним Законом злочину за попередньою змовою з іншою
особою, однак не навів підстав для обґрунтування
свого рішення /т.2 а.с. 7/. З подальших матеріалів справи вбачається, що за даним епізодом був притягнутий до
кримінальної відповідальності ОСОБА_7 /т.2 а.с. 35-41/ та ОСОБА_8, відносно
якого відмовлено в порушенні кримінальної справи 23.12.2002 року за ст. 289 ч.3 КК України за даним епізодом на
підставі ст. б п.2 КПК України. Таким
чином незрозуміло на підставі яких доказів ОСОБА_1 пред'явлене обвинувачення за ст. 289 ч.3 КК України за кваліфікуючою
ознакою даної статті - попередня змова та група осіб. В подальшому ОСОБА_1
вказував у своїх показаннях, що
заволодів вказаною машиною з участю чоловіка на ім'я ОСОБА_9, а в подальшому відмовився від цих своїх
показань. Будь-яких оперативно-пошукових та слідчих дій для встановлення
вказаної особи та перевірки показань засудженого в цій частині проведено не
було, а тому незрозуміло з якою
конкретно невідомою особою ОСОБА_1 вчиняв злочин, передбачений
ст. 289 ч.3 КК України. Не усунув цю прогалину і суд під час проведення
судового слідства.

За
вказаним епізодом органам досудового слідства належить належним чином
перевірити всі обставини протиправного заволодіння належним Черігі автомобілем
шляхом проведення оперативно-розшукових та слідчих дій, а також перевірити твердження засудженого про
його непричетність до вказаного злочину.

За
епізодом порушення ОСОБА_1 ПДР внаслідок чого настала смерть потерпілого
ОСОБА_11 органи досудового слідства належним чином не перевіривши твердження
засудженого про те, що на момент ДТП мотоциклом
керував не він, а пасажир мотоциклу
ОСОБА_10, обґрунтувавши обвинувачення за вказаним епізодом ОСОБА_1а
на. підставі показань самого ОСОБА_10,
який стверджував, що під час ДТП мотоциклом
ОСОБА_1 та на висновках СМЕ /т. 1 а.с.
195-207/ про причини смерті потерпілого та на висновку, що характер і локалізація тілесних
ушкоджень виявлених у
ОСОБА_1а не виключає
отримання їх при

4

знаходженні
за кермом мотоцикла. Однак сам по собі такий висновок не є достатньою підставою
для пред'явлення обвинувачення без сукупності інших доказів і має бути належним
чином оцінений як слідством, так і судом
відповідно до вимог СТ. 22 КПК України.

Як
слідством так і судом також не прийняті до уваги висновки стаціонарної
судово-психіатричної експертизи /т.2 а.с. 58-62/ відносно ОСОБА_1а відповідно
до яких ОСОБА_1 фактично визнаний обмежено осудним, що відповідно до СТ. 20 КК України за певних обставин може
тягнути за собою застосування до нього інших мір, що також не було перевірено.

Приймаючи
до уваги, що за наведеними епізодами
обвинувачення ОСОБА_1а слідство проведено неповно, однобоко та з грубим порушенням норм
матеріального і процесуального права,
які не були усунуті і під час судового слідства по справі, та враховуючи, що суд під час розгляду справи допустив грубі
порушення ст. 271 КПК України, дана справа підлягає направленню на додаткове
розслідування у зв'язку з необхідністю,
проведення по ній значного об'єму оперативно-розшукових та слідчих
дій, у тому числі і таких, які виходять за межі компетенції суду.

На
підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
державного обвинувача по справі з доповненнями та захисника в інтересах
засудженого частково задовольнити, вирок
місцевого Скадовського районного суду від 7 травня 2007 року відносно ОСОБА_1 -
скасувати, а справу направити на
додаткове розслідування прокурору Скадовського району.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Ухвала
касаційному оскарженню не підлягає.