Справа № 368/2316/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/228/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 5 » березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озерці, Володимирецького р-ну Рівненської обл., українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.11.2013р. Кагарлицький районним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, -

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків ОСОБА_9 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 13.11.2013р. та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда дитинства 2 групи, студента 3 курсу Київського національного університету будівництва та архітектури, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік, зобов`язано повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визнані винними та засуджені за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

30.10.2014р. приблизно о 23год.30хв. Петренко разом з ОСОБА_9 , перебуваючи на березі ставка, який межує з городньою ділянкою дачного домогосподарства, яке належить ОСОБА_12 та розташоване в АДРЕСА_4 , з метою пошуку яблук на садових деревах господарства, шляхом вільного доступу, зайшли на територію неогородженого дачного подвір`я зі сторони городньої ділянки та упевнившись, що власниця в господарстві відсутня та їхні дії ніхто не помітить, вони з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили в злочинну змову про вчинення таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться на території подвір`я вказаного господарства.

В подальшому, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_9 , реалізуючи свої злочинні наміри, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, вчинили крадіжку з території подвір`я металобрухт у вигляді: чавунної ванни, вагою 95кг, вартістю 2грн. за 1 кг, чавунного чана, вагою 84кг, вартістю 2грн. за 1 кг та шляхом демонтажу з будівель та споруд господарства, - саморобних алюмінієвих дощових відливів загальною вагою 29 кг, вартістю 9грн. за 1 кг, які представляють вартість для потерпілої, як металобрухт.

З викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 619грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду щодо нього змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та його особі, внаслідок суворості, призначити йому більш м`яке покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на однобічність та упередженість судового слідства, вважає що судом не було враховано те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, завдану шкоду відшкодував разом з ОСОБА_11 добровільно, ще до початку досудового слідства, в 2014 році отримав базову вищу освіту, виріс круглим сиротою та виховувався сестрою практично з 5 річного віку, а також відсутність скарг на нього з боку односельців, те що він доглядає за престарілою бабусею, та те що злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, заступник Кагарлицького міжрайонного прокурора ОСОБА_14 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану, а вирок суду без змін, оскільки вважає вирок суду законним, вмотивованим та винесеним з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та його поведінки, який вчинив злочин в період іспитового строку, а тому повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим та перевиховання ОСОБА_9 , на його думку, можливе тільки за умов ізоляції від суспільства.

Вирок щодо ОСОБА_11 не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим. Даний висновок учасниками судового розгляду не оспорюється.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 в частині суворості призначеного покарання, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що впливають на покарання, особу ОСОБА_9 дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки з врахуванням того, що кримінальне порушення він вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, його виправлення та перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, призначаючи строк покарання ОСОБА_9 , суд недостатньо врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: те, що він щире розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно разом з ОСОБА_11 відшкодували потерпілій заподіяні збитки, позитивно характеризується, невелику суму викраденого і, на думку колегії суддів, призначив покарання, яке не в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з врахуванням сукупності зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, ОСОБА_9 можливо пом`якшити покарання зменшивши строк покарання.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 405, 407,419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити. Пом`якшити покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 13.11.2013р. і остаточно вважати ОСОБА_8 засудженим на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

В решті вирок щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Судді підписи

З оригіналом згідно________________ суддя ОСОБА_3