Справа
№ 11a - 485 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Сосновська Л.І.
Категорія ст. 122 ч.1 КК України. Доповідач Коротченко В.В.
__________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ_______________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі головуючого-судді
Бевза Ю.Л.,

суддів
Коротченка В.В., Новіцького Е.Й.,

з участю
прокурора Замороз О.Р.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією потерпілогоОСОБА_2 на вирок
Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2007
року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с. Верблюжка Новгородківського району
Кіровоградської області, українця, громадянина України, з початковою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого вАДРЕСА_1, раніше не судимого, засуджено по
ст. 122 ч.1 КК України до 2 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75, 104 КК України звільнено засудженого від
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На
підставі ст. 76 КК України
ОСОБА_1.3обов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця роботи, проживання або навчання, періодично з'являтись для реєстрації в
зазначений орган.

ОСОБА_1.
визнано винним і засуджено за те, що він
21 серпня 2006 року, близько 24
години, в с Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської
області на грунті неприязних відносин умисно спричинив потерпіломуОСОБА_2
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В
апеляції потерпілийОСОБА_2 просить змінити вирок суду в частині
відшкодування, заподіяної йому
шкоди, стягнувши з цивільного
відповідача понесені витрати на лікування,
транспортні витрати на загальну суму 2 346, 8 гривень, а також збільшити розмір моральної шкоди до 3
000 гривень.

Заслухавши
доповідача, потерпілого, який підтримав свого апеляцію, думку прокурора та засудженого, цивільного відповідача, які вважали апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає.

При
розгляді справи судом першої інстанціїОСОБА_1 свою вину визнав повністю і
пояснював, що він 21 серпня 2006 року в
с Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області на вул. Гагаріна разом з братом зустрів
потерпілого, з яким у них виникла сварка
та бійка. Повернувшись додому вони розповіли про бійку матері, з якою пішли доОСОБА_2. , який сидів на вулиці. Між потерпілим та його
братом виникла

бійка і вони впали на землю, через
що він вдарив потерпілого палицею по нозі,
після чого вони посадили потерпілого на лавочку, ОСОБА_2. пізніше відвезли до лікарні.

ПотерпілийОСОБА_2
суду пояснював, що 21.08.2006 року між
ним та братами ОСОБА_1виникла сварка та бійка,
після чого брати ОСОБА_1пішли додому. Приблизно через 30 хвилин до нього
підійшли брати ОСОБА_1разом з матір'ю,
яка почала сваритись та лізла битись.ОСОБА_5замахнувся на нього палицею
і між ними виникла бійка, через що вони
впали на землю. Засуджений палицею вдарив його по коліну лівої ноги, він відчув сильний біль, пізніше батько відвіз його до лікарні.

Про
обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень пояснили свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6

СвідокОСОБА_7.
давав пояснення про те, що 21.08.2006
року йому зателефонував його син і повідомив,
що зламав ногу, він взяв
автомобіль і відвіз сина дол. лікарні,
від сина йому стало відомо, що
його побили і зламали ногу.

Свідок ОСОБА_8
підтвердив, що відвозив потерпілого до лікарні.

Крім
того, вина ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, за який його засуджено
підтверджується доказами, які містяться
в висновках судово-медичної експертизи про те,
що у потерпілого мали місце середньої тяжкості тілесні ушкодження, протоколі огляду місця події, протоколі огляду дерев'яної палиці.

Суд
першої інстанції, дослідивши всі докази
по справі, правильно дійшов до висновку
про винність ОСОБА_1. в вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК
України.

Призначаючи
покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував, щоОСОБА_1 раніше не судимий, позитивно характеризується, є неповнолітнім, щиро розкаявся, виховується в багатодітній сім'ї без батька.

Дослідивши
докази по справі в частині цивільного позову,
суд першої інстанції правильно стягнув з цивільного відповідача на
користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень та матеріальні
збитки на загальну суму 2 425, 8
гривень.

ОСОБА_1.
вчинив злочин середньої тяжкості в неповнолітньому віці, не заперечує проти застосування до нього
Закону України « Про амністію», тому він
повинен бути звільнений від покарання.

Керуючись ст.
ст. 362, 365 КПК України, колегія
суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілогоОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Ногородківського районного суду Кіровоградської області від 30
березня 2007 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

На
підставі ст. 1 п.б Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року ОСОБА_1

Івана
Петровича звільнити від покарання.