Справа № 4-2488/08
ПОСТАНОВА

14 листопада 2008 року м. Київ

Суддя
Печерського районного суду м. Києва Фінагєєв В.О., при секретарі Літвіновій
О.І., за участю прокурора, скаржника та його представника, розглянувши скаргу
ОСОБА_1 на постанову прокурора першого
наглядового відділу управління нагляду за розслідуванням кримінальних справ
слідчими органів прокуратури Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України про порушення
кримінальної справи від 29.08.2008 року
по справі № 49-2551, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою та просив
суд винести постанову, якою визнати недодержання прокурором першого на­глядового відділу управління нагляду за
розслідуванням кримінальних справ слідчими ор­ганів прокуратури Головного
слідчого управління Генеральної прокуратури України стар­шим радником
юстиції Базуркаєвим О.А. вимог ст. ст. 2, 94, 97, 98 КПК України при по­рушенні кримінальної справи № 49 -2551 за фактом
ніби-то відкритого викрадення чужого майна /грабіж/ службовими особами і не
встановленими працівниками ТОВ ВТФ „Дайна", поєднаного з
насильством, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, поєдна­ного з
проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в
особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченому ст.186 ч.5 КК
України. Задовольнити скаргу і скасувати постанову про порушення кримінальної
справи №49-2551 за фактом ніби-то відкритого викрадення чужого майна /грабіж/
службовими особами і не встановленими працівниками ТОВ ВТФ „Дайна", по­єднаного
з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, поєднаного
з проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в
особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченому ст.186 ч.5 КК
України. Винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за
заявами ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за ознаками злочину, передбаченому ст.186, 187 КК
України.

Свою скаргу скаржник
обґрунтовує тим, що на момент порушення кримінальної справи у прокурора не було достатніх приводів та
підстав до порушення справи. Також прокурором було порушено вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України при винесенні
оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні
скаржник та його представник скаргу
підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити, пославшись на
обставини викладені в скарзі.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, просив
суд відмовити в її задоволенні та суду пояснив, що при порушенні кримінальної справи за ознаками злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України, прокурор діяв у
відповідності з вимогами кримінально-процесуального законодавства України та
відповідно до своїх повноважень,
передбачених ст.ст. 94, 97, 98, 130 КПК України, маючи для того приводи та достатні дані, які вказують на наявність ознак
злочину.

Розглянувши скаргу, дослідивши в судовому засіданні
матеріали, на підставі яких прокурором прийнято рішення про порушення
кримінальної справи, заслухавши пояснення скаржника, його представника та
прокурора, приходжу до висновку про обґрунтованість скарги, оскільки у
прокурора на час порушення кримінальної справи не було достатніх, передбачених законом підстав для винесення постанови про
порушення кримінальної справи по ч. 5 ст. 186 КК України від 29.08.2008 року

Відповідно до ст. 4 КПК України прокурор зобов'язаний в
межах своєї компетенції порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення
ознак злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події
злочину, осіб, винних у вчиненні злочину, і до їх покарання. Згідно ст. 98
цього Кодексу при наявності приводів і підстав (ст. 94 КПК України) прокурор
зобов'язаний винести постанову про порушення кримінальної справи.

За змістом ст. 186 КК України злочином, передбаченим ст.
186 ч. 5 КК України є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в
особливо великих розмірах або організованою групою.

Таким чином законом передбачено обов'язкову ознаку
вказаного складу злочину, а саме вчинення грабежу в особливо великих розмірах чи організованою групою.

Вивченням матеріалів на підставі яких прокурором прийнято
рішення про порушення кримінальної справи встановлено, що вони не містять даних
про відкрите заволодіння чужим майном саме в особливо великих розмірах чи
вчинене організованою групою.

Як на підставу до порушення кримінальної справи саме по
ч. 5 ст. 186 КК України прокурор в постанові про порушення справи вказує на
вчинення злочину в особливо великих розмірах. В той час відповідно до
матеріалів на підставі яких він приймав таке рішення, встановлено що посадові
особи ТОВ «Дайна» та інші невстановлені особи відкрито з застосуванням
насильства до водія ОСОБА_3. злили з автоцистерни бензин А-76 на суму 150404
грн., що на думку прокурора є особливо великим розміром.

Факт злиття бензину, який належав ТОВ «Мартель ЛТД»
невстановленими особами та посадовими особами ТОВ «Дайна» з застосуванням
насильства до водія ОСОБА_3. підтверджується зібраними в ході перевірки даними,
що містяться в матеріалах, які були досліджені в судовому засіданні, а саме
поясненнями самого ОСОБА_3., актом судово-медичного дослідження, поясненнями
працівників міліції, які були на місці конфлікту, поясненнями директора ТОА
«Мартель ЛТД» та іншими даними.

Однак відповідно до примітки до ст. 185 КК України у статтях
185-187 цього кодексу в особливо великих розмірах визнається злочин, що
вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення
злочину.

Таким чином, на момент заволодіння бензином в січні 2008
року особливо великим розміром вважалось 515/2 х 600 = 154500 грн., в той час
як бензин коштував 150404 грн., а отже матеріали на підставі яких прокурор
порушив справу не містили достатніх даних, які вказували на ознаки злочину,
передбаченого саме ч. 5 ст. 186 КК України.

В зв'язку з викладеним судом встановлено, що в прокурора на
момент прийняття рішення про порушення кримінальної справи не було передбачених
ч. 2 ст. 94 КПК України підстав до порушення кримінальної справи, а отже
постанова є незаконною та підлягає скасуванню з відмовою в порушенні
кримінальної справи по даному факту відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України.

Вимоги скаржника про відмову в порушенні кримінальної справи
по ст. 187 КК України задоволенню не підлягають, оскільки справа за цією
статтею КК Украхни не порушувалась і постанова про порушення кримінальної
справи по цій статті не оскаржувалась.

Вимоги скаржника в частині визнання недодержання прокурором
вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України задоволенню не підлягають, оскільки ст.
236-8 КПК України чітко визначено, які рішення за результатами розгляду скарги
може прийняти суд. Оскільки зазначеною статею не передбачено визнання
недорежнання норм закону прокурором - вимоги скарги в цій частині задоволеню не
підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 94, 95, 97, 98, 236-7,
236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора першого наглядового відділу
управління нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів
прокуратури Головного слідчого управління
Генеральної прокуратури України про порушення кримінальної справи від
29.08.2008 року по ст. 186 ч. 5 КК України
по факту відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчинений службовими
особами і не встановленими працівниками ТОВ ВТФ «Дайна», поєднаний з
насильством, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, поєднаний з
проникненням в сховище, вчинений за попередньою змовою групою осіб та в
особливо великих розмірах по справі №
49-2551.

За
даним фактом по ч. 5 ст. 186 КК України в порушенні кримінальної справи
відмовити

В решті
вимог скаргу залишити без задоволення.

Копію
постанови направити прокурору та особі, яка подала скаргу.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути
подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва. Подача апеляції не зупиняє
виконання постанови.

Суддя: