В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/4765/13-к

Провадження № 1-кп/126/192/13

30 грудня 2013 року Бершадський
районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді Куйбіди
А.І.

секретаря Тупиці
В.В.

за участю прокурора
Сосонської А.І.

захисника ОСОБА_1

законного представника

потерпілого ОСОБА_2

представника Служби у справах
дітей

Бершадської районної

державної адміністрації
Ясинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бершадь кримінальне
провадження № 0001152 про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України,
непрацюючого, з середньою технічною
освітою, одруженого, раніше
несудимого, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 18.11.2013 року
біля 18 год. 00 хв. в с. Маньківка
Бершадського району Вінницької
області між ОСОБА_3 та його
малолітнім сином ОСОБА_4 виникла
суперечка. В ході даної суперечки
ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, умисно почав
наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4
руками в область голови, заподіявши
йому тілесні ушкодження у вигляді
забою м'яких тканин та синців на
обличчі, синців на правому надпліччі
та на передній поверхні грудної
клітки, які згідно висновку експерта
№160 від 19.11.13 року відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що не
потягли за собою короткочасний
розлад здоров'я. Також має місце
перелом п'ятої п'ястної кістки
правої кисті, які згідно висновку
експерта №160 від 19.11.13 року
відносяться до середнього ступеня
важкості тілесних пошкоджень, за
критерієм тривалості розладу
здоров'я.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за
ст. 122 ч.1 КК України, оскільки він
умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4
середньої тяжкості тілесне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121
цього Кодексу, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я
або значну стійку втрату
працездатності менш як на одну
третину.

В даному кримінальному провадженні
26.12.2013 року між потерпілим ОСОБА_4 та
обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено
угоду про примирення відповідно до
вимог ч.1 ст. 468 КПК України, за умовами
якої потерпілий та обвинувачений
дійшли згоди щодо формулювання
обвинувачення, кваліфікації дій за ст.
122 ч.1 КК України щодо узгодженого
покарання у виді одного року
позбавлення волі та на підставі ст.
75 КК України звільнення
обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік,
обов'язку щодо наслідків укладення та
затвердження угоди, передбачених ст. 473
КПК України, щодо наслідків
невиконання угоди, передбачених ст. 476
КПК України та щодо умисного
невиконання угоди про примирення.

Прокурор Сосонська А.І. в судовому
засіданні пояснила, що вважає, що при
укладенні угоди про примирення
дотримані вимоги та правила КПК
України та КК України, просила угоду
про примирення затвердити і призначити
обвинуваченому узгоджене в угоді
покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 та законний
представник потерпілого ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні просили
затвердити укладену угоду про
примирення та призначити узгоджене
сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе
винним у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1
КК України, в обсязі обвинувачення, дав
згоду на застосування узгодженого виду
та розміру покарання у разі
затвердження угоди та просив угоду про
примирення затвердити та призначити
узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін
кримінального провадження,
переконався, що укладення сторонами
угоди про примирення від 26.12.2013 року є
добровільним, скарги обвинувачений під
час кримінального провадження не
подавав.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення
угоди про примирення або про визнання
винуватості може ініціюватися в
будь-який момент після повідомлення
особі про підозру до виходу суду до
нарадчої кімнати для ухвалення
вироку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Судом встановлено у судовому
засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України. При
цьому судом з'ясовано, що обвинувачений
цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5
ст. 474 КПК України, наслідки укладення
та затвердження даної угоди,
передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України,
характер обвинувачення, вид покарання,
а також інші заходи, які будуть
застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене суд
встановив, що вина обвинуваченого у
інкримінованого йому злочині є
доведеною та ніким не оспорюється, а
тому за вчинений злочин обвинувачений
підлягає покаранню, яке узгоджене
сторонами в угоді про примирення від
26.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення між
потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим
ОСОБА_3, укладену в м. Бершадь 26 грудня
2013 року.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у
виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання з іспитовим
строком один рік.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

СУДДЯ
КУЙБІДА А.І.