Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/408/15-к
Провадження №1-кп/503/130/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у піготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 лютого 2015 року за №0000089, з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, не депутата, раніше судимого:

- 05 листопада 2010 року Кодимським районним судом Одеської області за ст.ст. 309 ч.2 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , після звільнення з місць позбавлення волі був узятий на облік як раніше засуджена особа, яка формально підпадає під адміністративний нагляд. 19 червня 2014 року Малиновський районний суд міста Одеси встановив відносно ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 24 місяці, визначивши такі обмеження: заборонити вихід з будинку, за місцем проживання в період з 22 години до 5 години наступного дня; заборонити перебувати в кафе, ресторанах та барах, де реалізуються спиртні напої на розлив; заборонити виїзд за межі населеного пункту в особистих справах без дозволу керівництва територіального РВ УМВС України; з`являтись на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць щопонеділка. Протягом строку дії адміністративного нагляду в період з 03 січня 2015 року по 16 лютого 2015 року, діючи умисно, без поважних причин, залишав своє місце проживання, як у межах населеного пункту в якому проживає, тобто в АДРЕСА_1 , так і здійснив виїзд за межі населеного пункту в місто Одесу без дозволу органу, який здійснює нагляд. Тобто самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Починаючи з 07 лютого 2015 року на реєстрацію до Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області не з`являвся.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

25 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Кодимського району ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Підозрюваний ОСОБА_3 , свою вину у сформульованій йому підозрі визнав повністю та беззастережно. Також сторонами угоди узгоджене кримінальне покарання, яке має бути призначене ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, а саме покарання у виді арешту строком на два місяці, та отримано згоду підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 та частини четвертої ст 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Злочин, який передбачений ст. 395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до частини другої статті 12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно, громадський порядок не порушує, скарг на нього не надходило, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

До помякшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Перевіривши зміст угоди по визнання винуватості, вислухавши прокурора та обвинуваченого, суд визнає укладення угоди сторонами добровільним, тобто таким, що не є нанаслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачння, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачні ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням йому узгодженого покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, а саме - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за яким йому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити мирову угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000089 між прокурором прокуратури Кодимського району Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, призначвиши йому покарання у виді 2(двох) місяців арешту.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1