Кримінальне провадження № 1-кп/331/685/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
у складі: головуючого судді Татарінова
В.І., судді Стратій Є.В., судді
Беклеміщева О.В., при секретарі
Андрієнко С.О., за участю прокурора
Сухового В.В., захисника обвинуваченого
ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі
суду в місті Запоріжжі кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бриги,
Лудзенського району, Республіки
Латвія, росіянина, громадянина України,
який має неповну середню освіту,
пенсіонера, зареєстрований та мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15
ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2013 року, приблизно о 23 годині 00
хвилин, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись за місцем свого
мешкання - в квартирі АДРЕСА_1, маючи
прямий умисел, спрямований на вбивство
своєї дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, під
час раптово виниклої сварки, на ґрунті
тривалих особистих неприязних
відносин, взяв в приміщенні кухні ніж,
після чого зайшов до кімнати вказаної
квартири, де знаходилась ОСОБА_2 та
наніс їй зазначеним ножем не менше
п'яти ударів в область правої руки,
лівої ноги та тулубу, спричинивши тим
самим потерпілій поранення в області
правого променевозап'ястного суглоба,
поранення в області лівого стегна, які
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я; два
проникаючих поранення в області
правого підребер'я з утворенням
гематоми в корені брижі зі скупченням
крові в черевній порожнині, які
кваліфікуються як тяжкі тілесні
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент спричинення; проникаюче
поранення грудної клітини зліва з
перетином хрящової частини п'ятого
ребра з пошкодженням жирового привіску
перикарда зі скупченням крові в
плевральній порожнині, яке
кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент спричинення, після чого,
вважаючи, що виконав усі дії, необхідні
для настання смерті ОСОБА_2 вийшов до
іншої кімнати та спричинив собі
зазначеним вище ножем удар в область
черевної порожнини з метою скоєння
суїциду. Однак, злочин не було
закінчено тому, що смерть ОСОБА_2 не
настала з причин, які не залежали від
волі ОСОБА_3, оскільки потерпілій
своєчасно була надана необхідна
медична допомога. Тим самим, ОСОБА_3,
скоїв закінчений замах на умисне
вбивство ОСОБА_2

Суд, керуючись ст. 349 КПК України,
враховуючи думку учасників судового
провадження, ухвалив визнати
недоцільним дослідження доказів, щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обсяг доказів підлягаючих дослідженню
обмежено судом допитом обвинуваченого,
потерпілої та дослідженням матеріалів
характеризуючих його особу.

Будучи допитаним, у ході судового
розгляду, обвинувачений ОСОБА_3
повністю визнав свою вину, розкаявся у
скоєному та суду пояснив, що в 14 серпня
2013 року протягом дня вживав вдома
спиртні напої, приблизно о 23-00 год
додому повернулась його дочка, яка
сказала щоб він лягав спати і
закінчував вживати спиртні напої. Так
як він перебував в стані алкогольного
сп'яніння, її слова образили його, він
взяв ніж і пішов в кімнату до дочки,
навіщо взяв ніж він не пам'ятає. Він
почав висловлювати їй претензії з
приводу того що вона пізно прийшла
додому, що вона йому відповіла він не
пам'ятає, але її слова його образили,
тому він вирішив її вбити, а після вбити
себе. З цією метою він вдарів її кілька
разів ножем, вона впала на ліжко,
вирішивши що вона вже не виживе, він
пішов на кухню і завдав собі ножем один
удар у область живота.

Будучи допитаною, у ході судового
розгляду, потерпіла ОСОБА_2, пояснила
суду, що 14 серпня 2013 року вона пішла на
ринок за продуктами зі своєю подругою,
повернулась додому приблизно о 15-00 год.,
побачила, що батько вживає алкогольні
напої, залишивши продукті, вирішила
піти з дому прогулятися. Повернулася
додому приблизно о 23-00 год. батько
продовжував вживати алкогольні напої,
повідомивши його, що вона повернулася,
пішла перевдягатися, він їй щось
говорив, що саме вона не зрозуміла,
оскільки він був у стані алкогольного
сп'яніння, вона йому відповіла, щоб він
йшов відпочивати, але він продовжував
щось говорити, вона його не слухала.
Згодом батько зайшов до її кімнати з
ножем, і вдарив її ним кілька разів,
вона впала, але свідомість не втратила.
Після того як вона впала батько пішов,
на кухню, вона викликала швидку,
зайшовши на кухню побачила, що батько
лежить на підлозі в крові.

Крім того, пояснила, що батька вона
пробачає, ніяких претензій до нього не
має, призначити йому покарання на
розсуд суду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як
закінчений замах на умисне вбивство,
тобто умисне протиправне заподіяння
смерті іншій людині.

При призначенні виду та розміру
покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд
враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого правопорушення, його
наслідки, дані про особу
обвинуваченого, відношення самого
обвинуваченого до вчиненого,
пом'якшуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає, що
він вину в інкримінованому йому
кримінальному правопорушенні визнав
повністю, щиро розкаявся у вчиненому,
своїми правдивими показаннями сприяв
становленню істини у справі.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_3, суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, особу
обвинуваченого: раніше не судимий, вину
у скоєнні злочину визнав, щиро
розкаявся, є інвалідом 3 групи, та
вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе
тільки в умовах ізоляції його від
суспільства, але наявність декількох
обставин, що пом'якшують покарання та
істотно зменшують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням думки
потерпілої, дає суду підстави
призначити покарання більш м'яке, ніж
передбачено санкцією ч. 1 ст. 115 КК
України. У зв'язку з чим, суд вважає за
можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 69 КК
України

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню
з обвинуваченого, оскільки експертиза
проводилася державною установою.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 373,
374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК
України і призначити йому покарання із
застосуванням ст. 69 КК України у
вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований
відносно засудженого ОСОБА_3 до
набрання вироком законної сили у
вигляді тримання під вартою - залишити
без змін.

Строк відбуття покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 26.09.2013
року.

Речовий доказ:

- два змиви речовини бурого кольору з
АДРЕСА_1, два фрагменти тканини з
нашаруванням речовини бурого кольору з
АДРЕСА_1, ніж з нашаруванням речовини
бурого кольору з АДРЕСА_1, жіночий
сарафан з пошкодженням та нашаруванням
речовини бурого кольору з АДРЕСА_1,
зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2; чоловічі
брюки з ременем та чоловіча футболка з
нашаруванням речовини бурого кольору з
5-ї клінічної лікарні м. Запоріжжя,
передані на відповідальне зберігання
до камери зберігання речових доказів
Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, відповідно до
квитанції №0002180 від 30.10.2013 року -
підлягає знищенню.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Жовтневий районний суд м.
Запоріжжя протягом 30 днів з дня
проголошення вироку.

Головуючий:
В.І. Татарінов

Суддя:
Є.В. Стратій

Суддя:
О.В. Беклеміщев