УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/4685/15-к

23.04.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ВК №61: ОСОБА_4

представника лікарської комісії: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в режимі відеоконференції подання Херсонської виправної колонії №61 (далі за текстом - Херсонська ВК №61) про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 , -

встановив:
Херсонська ВК №61 звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 , зазначивши, що хвороба, якою він страждає, є невиліковною та включена до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Прокурор заперечив проти задоволення подання, мотивуючи свою позицію даними про особу засудженого та тяжкістю вчиненого ним злочину.

Представник ВК №61 при вирішенні подання поклалася на розсуд суду.

Представник лікарської комісії підтвердив, що засуджений ОСОБА_6 страждає на захворювання органів дихання з легеневою недостатністю ІІІ стадії. Вказав, що ця хвороба включена до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Зазначив, що стан засудженого на даний час є важким. Просив подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 просив подання задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Засуджений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Семенівка Ржаксинського району Тамбовської області РФ, росіянин, без громадянства, освіта середня, не одружений, до взяття під варту не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий.

У Херсонській ВК №61 відбуває покарання, призначене вироком Березівського районного суду Одеської області від 29.10.2007 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України на 11 років позбавлення волі. Кінець строку 02.10.2017 року.

Згідно медичного висновку спеціальної лікарської комісії УДПтСУ у Херсонській області від 08.04.2015 року засуджений ОСОБА_6 хворіє на ряд хвороб, а саме: ЗНУ нижньої долі правої легені з МТS в лімфовузли межистіння, хронічне обструктивне захворювання легень: хронічний обструктивний бронхіт в стадії загострення. Пневмофіброз, хронічне легеневе серце, легенева недостатність ІІІ ст., ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Стенокардія напруги, з яких така хвороба, як захворювання легень з легеневою недостатністю ІІІ стадії, включена до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 (п. 9).

За змістом ч. 2 ст. 84 КК України при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання за хворобою особи, яка має тяжку хворобу, крім психічної, що перешкоджає відбуванню покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставин.

Зазначене кореспондується і з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу №8 від 28.09.73 року, із змінами, згідно з якими факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

При цьому, в Узагальненні практики застосування судовими інстанціями при здійсненні судочинства у кримінальних справах законодавства про звільнення від покарання або від його подальшого відбування осіб, які після вчинення злочину або постановлення вироку захворіли на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, у 2011 році та першому півріччі 2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що суди при вирішенні питання про звільнення засудженого у зв`язку з тяжкою хворобою повинні врахувати обставини, які при можливому звільненні від покарання або від його подальшого відбування можуть поставити засудженого у безвихідне становище (відсутність постійного місця проживання, рідних чи близьких, тощо).

За показаннями представника лікарської комісії після призначення засудженому ОСОБА_6 протитуберкульозного лікування останній відмовився від лікування та жодних протитуберкульозних препаратів протягом відбування ним покарання у ВК №61 не приймав, на даний час приймає лише симптоматичне лікування. Такі показання узгоджуються з даними, які містяться у дослідженій у судовому засіданні історії хвороби засудженого, а також з даними, що містяться у вказаному вище висновку спеціальної лікарської комісії, у якому зазначено, що після прибуття засудженого 09.09.2014 року до ВК №61 та відповідного обстеження відносно нього було розпочато лікування в інтенсивній фазі, однак до лікування хворий відносився негативно АБП не приймав. Діагноз, що став підставою для направлення до суду подання, був встановлений рішенням ЛКК 07.04.2015 року.

З довідки про стягнення та заохочення, що міститься в матеріалах справи, видно, що за весь період відбування покарання до ОСОБА_6 сорок три рази застосовувалися стягнення, зокрема такі суворі види стягнень, як поміщення в ДІЗО, карцер та ПКТ, тридцять дев`ять з яких за даними довідки на даний час погашені і не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується негативно. Так, у характеристиці ОСОБА_6 вказано, що він перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник режиму утримання. Не працевлаштований за станом здоров`я та за власним небажанням працювати, соціально - корисні зв`язки втрачено.

Зі змісту вказаного вище вироку відносно ОСОБА_6 видно, що його визнано винним у вбивстві, його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України 2001 року.

За положеннями ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин є особливо тяжким злочином.

З огляду на наведене, суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б давали підстави для задоволення направленого відносно ОСОБА_6 подання і приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 84 КК України, суд
постановив:
У задоволенні подання Херсонської виправної колонії №61 про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: ОСОБА_1