АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1032/15 Справа № 209/5929/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 02.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 10 днів позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2011 року у вигляді 20 днів позбавлення волі і остаточно до відбування призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 30 днів;
- 29.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 дня позбавлення волі призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.11.2011 року і остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 день,
якого було визнано винним і засуджено за ч.4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2014 року, призначивши остаточне покарання - 8 років 6 місяців позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за таких обставин.

28.09.2014 року, о 16 годині 40 хвилин він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості в районі лівобережного парку біля ґрунтової дороги, що веде від з`їзду з нового мосту до вул. Харьковська, в м. Дніпродзержинську, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужого майна, а саме велосипеда Салют, який належав ОСОБА_9 , напав на останнього, тримаючи у руці ніж та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я. Коли ОСОБА_9 відмовився передати свій велосипед ОСОБА_8 , він з метою заволодіння цим велосипедом умисно наніс удар ножем ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника та брижі поперечно-ободочної кишки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, яке згідно висновку експерта № 1076-Е від 29.09.2014 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.
В апеляції:

· прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Постановити свій вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що йому належить. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду від 29.07.2014 року у вигляді 1 року позбавлення волі та остаточно до відбуття призначити - 11 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке йому належить. Зазначає, що в порушення ч.2 ст.59, ч.4 ст.187 КК України, суд не призначив обвинуваченому додаткове покарання, що є обов`язковим при вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, встановлених судом є обґрунтованим, кваліфікація його дій за ст.187 ч.4 КК України є правильною та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій при перевірці матеріалів кримінального провадження не виявлено.
Що ж стосується тверджень прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, тому заслуговують уваги.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Перевіряючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог и вищевказаного закону. Зокрема, у вироку не зазначено, які обставини ним враховані, що впливають на можливість призначення йому фактично мінімальної міри покарання як за вчинений злочин так і за їх сукупністю вироків.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд послався на ті обставини, що обвинуваченим вчинено злочин, якій відноситься до категорії особливо тяжких, на дані, які характеризують його особу, вказавши при цьому, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, не має постійної роботи, вчинив злочин щодо особи похилого віку, злочин скоїв у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Виходячи з наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, разом з тим призначив йому за скоєне мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.187 ч.4 КК України і за яке він засуджується.
На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання судом першої інстанції за кримінальне правопорушення так і за сукупністю вироків не є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому суд, пославшись на ті обставини, що він не відбувши покарання за попереднім вироком знову вчинив кримінальне правопорушення фактично залишив їх поза увагою, крім того залишив поза увагою наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме того, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічного злочину.
На переконання колегії суддів призначення ОСОБА_8 майже мінімального покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України є необґрунтованим і не мотивованим.
Зважаючи на характер вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке хоч і не виходить за межі встановлені законом, але за своїм розміром є явно несправедливим, внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, відповідно до ст.420 КПК України, колегія суддів визначає вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню за м`якістю призначеного обвинуваченому покарання, з постановленням свого вироку в частині призначення покарання, передбаченого санкцією ст.187 ч.4 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на більш тривалий термін чим визначено судом, разом з тим приходить до висновку про можливість його виправлення за менш короткий термін, запропонований прокурором.
Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.59, ч.4 ст.187 КК України суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не застосував додаткову міру покарання, що є обов`язковою при вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину у вигляді конфіскації майна, що належить ОСОБА_8 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 413 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Визнати ОСОБА_8 винним за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2014 року у вигляді 1 року позбавлення волі і остаточно призначити йому покарання 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений і на нього може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому в той самий строк з моменту отримання ним копії вироку апеляційного суду

Судді