ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/227/15 щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченково, Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця 3-го відділення 1-ого окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , солдата,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу виконуючого обов`язкі Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.

На виконання зазначеного Указу, 04 квітня 2014 року солдат ОСОБА_5 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до наказу №69 командира військової частини НОМЕР_1 від 04 квітня 2014 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 3-го відділення 1-ого окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу зазначеної частини та на всі види забезпечення, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Являючись військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний додержуватись правил військової ввічливості, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, 24 грудня 2014 року, солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу з відпустки до місця служби - військової частини НОМЕР_1 та ухилявся від проходження військової служби до 19 січня 2015 року без поважних причин, проводячи час у вказаний період на власний розсуд, за своїм постійним місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 468-472 КПК України, у підготовчому зсудовому засіданні між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором була укладена угода про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор, кожен окремо, пояснили, що 23.02.2015 року між обвинуваченим та прокурором було добровільно укладено угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000518, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Під час складання угоди про визнання винуватості сторони ознайомилися з положеннями ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 23.02.2015 року про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором за кримінальним провадженням № 0000518 з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст.407 ч.2 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно військовослужбовця на службу без поважних причин тривалістю 10 діб але не більше місяця.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Враховуючи умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.02.2015 року за кримінальним провадженням № № 0000518 укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором.

ОСОБА_7 , на підставі угоди про визнання винуватості від 23.02.2015 року за кримінальним провадженням № 0000518, визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 407 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.

Згідно до ст. 76 КК України накласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.2 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_9