Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/554/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференцзв`язку матеріали кримінального провадження № 0000031 за апеляцією прокурора на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2015 року стосовно

неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

неповнолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачених за ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, якою

повернуто обвинувальний акт та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню №0000031 до прокуратури Голованівського району Кіровоградської області в зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру повернуті прокурору для усунення недоліків, оскільки не відповідають вимогам ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду прокурор у своїй апеляції просить скасувати ухвалу суду, призначивши новий судовий розгляд.

Вважає, що зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту та клопотання необґрунтовані, про те що обвинувальний акт не містить фактичних обставин та мотивів вчинення кримінального правопорушення, що за переконанням суду позбавляє можливості ОСОБА_9 належно усвідомлювати та захищатися від обвинувачення.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, зокрема щодо обставин, які характеризують об`єктивну сторону інкримінованого кримінального правопорушення та впливають на доведеність винуватості.

Стверджує, що фактичні обставини кримінального правопорушення, підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. В ухвалі суду взагалі не зазначено яким саме вимогам кримінального процесуального кодексу України не відповідає клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , однак, судом, за відсутності будь-яких підстав, постановлено необгрунтовану ухвалу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляції, захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , які згодні із рішенням суду та просили залишити без зміни ухвалу суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Висновок суду про невідповідність обвинувального акту у даному кримінальному провадженню вимогам ст.ст. 291, 109 КПК України, через що його слід повернути прокурору для усунення порушень КПК України є обґрунтованим, ґрунтується на вимогах процесуального закону та не спростований доводами апеляції.

Так, у положеннях п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вивченням обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню №0000031 за підозрою неповнолітнього ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та неповнолітнього ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, встановлено, що обвинувальний акт технічно виготовлений таким чином, що не можливо із нього встановити формулювання обвинувачення, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними.

Так, обвинувальний акт не містить викладу усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Місцевим судом обґрунтовано вказано недоліки, встановлені в обвинувальному акті, а саме:

- не конкретизовано у кого з неповнолітніх виник умисел на вчинення злочину;

- не розмежовані дії кожного з них;

- не зазначено яке саме насильство погрожували застосувати до потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Більш того, у обвинувальному акті та клопотанні, у порушення вимог ст. 91 КПК України не викладено суб`єктивну сторону та фактичні об`єктивні обставини події, а саме коли, де, з якою метою був придбаний чи взятий ніж і т.п.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.42 КПК України обвинувачені мають право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення їх обвинувачують.

Оскільки вказані відомості обов`язково зазначаються в обвинувальному акті та клопотанні, їх достовірність є гарантією права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

Водночас, складений у кримінальному провадженні обвинувальний акт, а також клопотання не містять всіх вищевказаних фактичних обставин та мотивів вчинення кримінального правопорушення, то дані обставини, позбавляють можливості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належно усвідомлювати та захищатися від обвинувачення, є грубим порушенням права на захист, яке підлягає реалізації на будь-якій стадії кримінального провадження, у тому числі під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, суд має забезпечити реалізацію права на захист та передбачених законом процедур не тільки під час судового розгляду, а в тому числі й під час підготовчого судового засідання.

Вказані положення безпосередньо вказують, що при складанні обвинувального акту необхідно не тільки формально виконати положення ст.291 КПК України, а й усі інші положення КПК України, які стосуються цього, у тому числі зазначені раніше.

Таким чином, колегія суддів визнає необґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення порушень КПК України обґрунтованою і такою, яку слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2015 року про повернення до прокуратури Голованівського району Кіровоградської області обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру за підозрою неповнолітнього ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2