Справа№ 640/7945/15-к
н/п 1-кп/640/356/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрів Володимирівської області Російська Федерація, громадянина Російської Федерації, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , в середині вересня 2011 року (більш точно дату встановити не виявилось можливим), близько 9.00 години, перебуваючи в приміщенні ХНАДУ (Харківській Національний дорожній університет), який розташований за адресою: м. Харків вул. Петровського, 25, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, з метою наживи і особистого збагачення, діючи повторно, зловживаючи довірою незнайомої йому завідуючої лабораторією ОСОБА_8 , представився механіком автотранспортного підприємства в м. Белгород РФ та повідомив, що потрапив в аварію, та щоб доїхати додому йому необхідні гроші в розмірі 1200 грн. Після чого, ОСОБА_8 , будучи переконаною в добропорядності і чесності ОСОБА_4 , та в тому, що останній поверне гроші найближчим часом, передала йому гроші в розмірі 1200 грн. Після чого ОСОБА_4 , отримавши обманним шляхом від потерпілої ОСОБА_8 гроші в розмірі 1200 грн., тим самим незаконно заволодів ними, з місця вчинення зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1200 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.11.2013 близько 13.00 години, знаходячись в приміщенні НТЦ «ХПІ», який розташований за адресою м. Харків пр. Фрунзе, 21, маючи умисел, спрямований заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, з метою наживи і особистого збагачення, діючи повторно, зловживаючи довірою незнайомого йому ОСОБА_9 , який є завідуючим навчальної лабораторії, повідомив останньому, що начебто працює завідуючим кафедри БХД «Бєлгородського технічного університету» та назвався ОСОБА_10 , у нього виникли неприємності та йому необхідно відвезти його дружину з дитиною в м. Белгород, також зазначив, що у нього немає на це грошей та попросив їх у ОСОБА_9 , обіцяючи, що поверне гроші наступного дня. ОСОБА_9 , будучи переконаним у добропорядності і чесності ОСОБА_4 , який представився ОСОБА_11 , та в тому, що гроші будуть повернуті найближчим часом, передав гроші в розмірі 600 грн. Після чого, ОСОБА_12 , отримавши обманним шляхом від потерпілого ОСОБА_9 гроші в розмірі 600 грн., тим самим незаконно заволодів ними, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 600 грн.
Крім того, ОСОБА_13 , продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку вересня 2014 року (більш точно дату встановити не виявилось можливим), біля 9.00 години, знаходячись в приміщенні ХНФУ «Фармацевтичного Університету» за адресою: м. Харків вул. Мельникова. 12, маючи умисел спрямований на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, з метою наживи і особистого збагачення, діючи повторно, зловживаючи довірою незнайомого йому завідуючого кафедрою фармакології ОСОБА_14 , представився ОСОБА_11 з Курського університету та повідомив, що приїхав з Росії в м. Полтаву на родословну могилу, та невідомі особи пошкодили його автомобіль. Також ОСОБА_12 повідомив, що йому потрібні гроші у розмірі 2000 грн. на ремонт вказаного автомобіля, щоб доїхати додому, однак у нього гроші відсутні. ОСОБА_14 , будучи переконаним в добропорядності і чесності ОСОБА_4 , вважаючи його колегою, та будучи впевненим, що ОСОБА_4 , який представився ОСОБА_11 , поверне грошові кошти найближчим часом, передав йому гроші в розмірі 2000 грн. Після чого, ОСОБА_4 , отримавши обманним шляхом від потерпілого ОСОБА_14 гроші в розмірі 2000 грн., тим самим незаконно заволодів ними, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 березня 2015 року, біля 8.30 години, знаходячись в приміщенні «ЗТП» НФаУ за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 4, маючи умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, з метою наживи і особистого збагачення, діючи повторно, зловживаючи довірою незнайомої йому завідуючої кафедрою заводської технології ліків ОСОБА_15 , представився професором Лебедевим з м. Новосибирська РФ, повідомив, пославшись на прізвища, що йому знайомі працівників університету, та він приїхав на цвинтар в м. Харкові, де невідомі особи пошкодили його автомобіль, у зв`язку з чим йому потрібні гроші в розмірі 2000 грн. на ремонт автомобіля, щоб доїхати додому, однак, в нього коштів немає. ОСОБА_15 , будучи переконаною в добропорядності і чесності ОСОБА_4 , та в тому, що гроші останній поверне їй найближчим часом, передала ОСОБА_4 гроші в розмірі 1000 грн. Отримавши обманним шляхом від потерпілої ОСОБА_15 гроші в розмірі 1000 грн., ОСОБА_4 тим самим незаконно заволодів ними, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн..
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 березня 2015 року, близько 09.30 годин, знаходячись в приміщенні «ЗТП» НФаУ за адресою: м. Харків вул. Блюхера, 4, маючи умисел спрямований на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, з метою наживи і особистого збагачення, діючи повторно, зловживаючи довірою незнайомого йому завідуючого кафедрою біотехнології ОСОБА_16 , представився професором Лебедевим з Курського університету та повідомив, що невідомі особи пошкодили його автомобіль, у зв`язку з чим йому потрібні гроші в розмірі 2000 грн. на ремонт автомобіля, щоб доїхати додому, однак, у нього кошти відсутні. ОСОБА_16 , будучи переконаним в добропорядності і чесності ОСОБА_4 , та в тому, що гроші ОСОБА_4 поверне найближчим часом, вважаючи його колегою, передав йому гроші в розмірі 1000 грн. Отримавши обманним шляхом від потерпілого ОСОБА_16 гроші в розмірі 1000 грн., ОСОБА_4 вчинив спробу зникнути з місця вчинення злочину, однак, свій злочинний умисел до кінця не довів з причини, що не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення НФАУ був зупинений співробітниками «ЗТП» НФаУ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та суду пояснив, що дійсно наприкінці серпня 2011 року, перебуваючи в приміщенні ХНФУ «Фармацевтичного Університету» він звернувся до раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , та розмовляючи з нею по телефону, який надала чергова університету, представився колегою з кафедри патологічної фізіології м. Москва та повідомив, що потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, та йому потрібні гроші в розмірі 1500-2000 грн. на ремонт автомобіля, щоб доїхати додому. ОСОБА_5 , подзвонила лаборанту кафедри ОСОБА_7 та доручила їй передати йому гроші в розмірі 1500 грн., які знаходились у неї в кабінеті. Наступного дня він прийшов на кафедру та ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_5 передала йому гроші в розмірі 1500 грн. Після чого він розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, в середині вересня 2011 року, перебуваючи в приміщенні ХНАДУ (Харківській Національний дорожній університет), він, звернувся до раніше незнайомої йому завідуючої лабораторією ОСОБА_8 , якій представився механіком автотранспортного підприємства в м. Белгород та повідомив, що потрапив в аварію, та щоб доїхати додому йому необхідні гроші в розмірі 1200 грн., які остання йому передала, а він розпорядився ними на власний розсуд.
Також розповів, що 25.11.2013 року, знаходячись в приміщенні НТЦ «ХПІ», та зловживаючи довірою незнайомого йому ОСОБА_9 , який є завідуючим навчальної лабораторії, повідомив останньому, що начебто працює завідуючим кафедри БХД «Бєлгородського технічного університету» та назвався ОСОБА_10 , та вказав, що у нього виникли неприємності та йому необхідно відвезти його дружину з дитиною в м. Белгород, також зазначив, що у нього немає на це грошей та попросив їх у ОСОБА_9 , обіцяючи, що поверне гроші наступного дня. ОСОБА_9 передав гроші в розмірі 600 грн., якими він розпорядився на власний розсуд.
Крім того, вказав, що в началі вересня 2014 року, знаходячись в приміщенні ХНФУ «Фармацевтичного Університету», та звернувшись до раніше незнайомого йому завідуючого кафедрою фармакології ОСОБА_14 , якому він представився професором Лебедевим з Курського університету, повідомив останньому, що приїхав з Росії, а невідомі особи пошкодили його автомобіль та попросив гроші у борг в розмірі 2000 грн. ОСОБА_14 кошти в розмірі 2000 грн. йому передав, а він ними розпорядився на власний розсуд.
Зазначив, що 20 березня 2015 року, знаходячись в приміщенні «ЗТП» НФаУ та зловживаючи довірою незнайомої йому завідуючої кафедрою ОСОБА_15 , якій він представився професором Лебедевим з м. Новосибирська, повідомив останній, що приїхав на цвинтар в м. Харкові, де невідомі особи пошкодили його автомобіль, у зв`язку з чим йому потрібні гроші в розмірі 2000 грн. на ремонт автомобіля, щоб доїхати додому. Вказав, що ОСОБА_15 грошові кошти в розмірі 1000 грн. йому передала, якими він розпорядився на власний розсуд.
Крім того 26 березня 2015 року, знаходячись в приміщенні «ЗТП» НФаУ та зловживаючи довірою незнайомого йому завідуючого кафедрою біотехнології ОСОБА_16 , якому він представився ОСОБА_11 з Курського університету, повідомив останньому, що невідомі особи пошкодили його автомобіль, у зв`язку з чим йому потрібні гроші в розмірі 2000 грн. на ремонт автомобіля, щоб доїхати додому. ОСОБА_16 передав йому гроші в розмірі 1000 грн., і при спробі піти з приміщення університету на виході його було зупинено співробітниками «ЗТП» НФаУ.
Дуже шкодує, що так сталось. Просив суд суворо не карати та не позбавляти його свободи, оскільки має маленьку дитину на утримані, одружений, намагається працевлаштуватися на роботу, щоб повернути борги потерпілим. Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 визнав в повному обсязі.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин,а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до наступного висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його протиправні дії за ч.1 ст. 190 КК України кваліфіковані правильно, так як обвинувачений вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. Крім того, суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_4 дійсно вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно. Також, суд вважає доведеним та вірним кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України, тобто вчинення шахрайства за ознаками закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, одружений, має на утриманні дитину.
Обставиною, згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшує покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставинами, які згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжують покарання, суд визнає вчинення ряду епізодів кримінальних правопорушень відносно потерпілих, які є особами похилого віку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого покарання.
Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настали, враховуючи, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, а саме дружину та дитину, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичне ставлення до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирішуючи цивільні позови, заявлені потерпілими під час досудового розслідування, суд, виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, вважає їх доведеними, а тому задовольняє їх у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за цими статтями кримінального закону:
за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, враховуючи правила статті 72 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 2 (два) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися до органів кримінально виконавчої інспекції для реєстрації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити без змін цілодобовий домашній арешт.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. задовольнити.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в розмірі 1500 грн.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн. задовольнити.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в розмірі 1200 грн.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 в розмірі 600 грн. задовольнити.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , грошові кошти в розмірі 600 грн.
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. задовольнити.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , грошові кошти в розмірі 2000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн. задовольнити.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не встановлено, на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , грошові кошти в розмірі 1000 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1