Справа № 466/4046/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/406/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: зап.захід-варта
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05.06.2015 року, по матеріалах кримінального провадження №0001948 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту,

за участю:

прокурора прокуратури Шевченківського району ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

встановила :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05.06.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під варту.

Строк дії ухвали, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 03 червня 2015 року приблизно о 11.40 год., будучи раніше неодноразово судимий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї дачного будинку який належить ОСОБА_10 , що знаходиться на території дачного масиву "Мічурін", що в урочищі Клепарів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), переслідуючи корисливі мотиви та усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, викрав металеву бочку, яка належить потерпілій ОСОБА_10 , ємністю 200 літрів, вартість якої зі слів потерпілої становить 300 грн. та поклав її на тачку, яку заздалегідь підготував для вчинення даного кримінального правопорушення. В подальшому дії ОСОБА_7 були викриті ОСОБА_11 , 1933 р.н., яка, проходячи повз вищезазначений дачний будинку намагалась зупинити неправомірні дії останнього. Однак ОСОБА_7 , бажаючи завершити свої корисливі наміри застосував до останньої фізичне насильство, а саме: наніс потерпілій ОСОБА_11 удари кулаком в область голови та по тулубу, від чого остання впала на землю. Подолавши опір останньої, ОСОБА_7 з викраденим майном втік із місця події, однак у подальшому був затриманий працівниками міліції.

Слідчий суддя першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, його дії кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України. Він ніде не працює, раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; як особа, яка не стала на шлях виправлення, ОСОБА_7 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, а також може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця проживання та реєстрації, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

В апеляції захисникадвокат ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу домашнього арешту.

Апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною без врахування всіх істотних обставин справи.

Наполягає, що ухвала слідчого судді є однобічна. Суд першої інстанції не дав оцінку діям ОСОБА_7 в розрізі практики Європейського суду з прав людини, зокрема тому що наявність ризиків не доведена , а зводиться тільки до трактування норм законодавства про можливу наявність ризиків і в зв`язку з суворістю покарання.

Покликається на те, що в матеріалах клопотання немає жодних посилань на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. В ході судового засідання не в повній мірі досліджені характеризуючі особу ОСОБА_7 матеріали. Зокрема, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому невмотивовано відсутність можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Наголошує, що при вирішенні клопотання слідчого було порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, доводи захисникаадвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, оглянувши матеріали кримінального провадження та судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

03.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001948 внесені відомості про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином.

03.06.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі та віднесені законом до категорії тяжких злочинів.

Що стосується покликання захисника про порушення прав ОСОБА_7 на захист, то це спростовується заявою ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання слідчого в суді 05.06.2015 року відмовився від послуг захисника.

За таких даних, з врахуванням обставин справи та особи підозрюваного, на думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано і правильно прийшов до висновку про наявність ризиків, зокрема: можливості перешкоджання встановленню істини у кримінальному проваджені, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

З огляду на це, доводи апеляції про недоведеність у справі наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 та наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу домашній арешт, є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
Апеляційну скаргу захисникаадвоката ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05.06.2015 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: