В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт із угодою про примирення у кримінальному провадженні № 1-кп/308/478/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 08.04.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2015 року близько 19 год. 30 хв. гр. ОСОБА_4 , повернувшись додому в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку зі своєю дружиною гр. ОСОБА_5 , яка знаходилася в спальній кімнаті даного будинку, в ході якої схопив останню рукою за одяг, силою повалив на землю, та наніс їй декілька ударів долонею в область обличчя (правої та лівої щоки).

Згідно з висновком експерта № 349 від 29 квітня 2015 року, на підставі вищевикладених даних судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено наступне:

на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна шкірних покривах правої та лівої щоки.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих тупогранних предметів по механізму тертя ковзання, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої людини.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка мала місце 04.04.2015 і потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: «Умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я».

Разом з обвинувальним актом до суду подано укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення від 29.04.2015 року. Зі змісту угоди слідує, що потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000514, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, зазначили істотні обставини для укладення даної угоди. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони узгодили покарання, а саме погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у вигляді вісімдесят годин громадських робіт. Їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і вони розуміють наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за вищевказаних обставин і просив суд затвердити угоду про примирення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між обвинуваченим та потерпілою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 125 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 475 КПК України суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 29 квітня 2015 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється потерпілою у кримінальному проваджені, з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обиралася.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1