Справа № 1-100
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2008 року
смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Витвицького
В.В.,

секретаря судового
засідання Маєвської
С.П.

з участю прокурора Сабари
Л.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рожнятів кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки та жительки
АДРЕСА_1, українки, освіта базова вища, одруженої, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, працює комірником в приватного підприємця ОСОБА_2
АДРЕСА_2, не судимої, громадянки
України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

встановив:

підсудна
ОСОБА_1 22 червня 2007 року в с. Рошняте Рожнятівського району умисно
спричинила потерпілій ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.

Підсудна
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є односельчанами і протягом останніх 20-и років
перебувають між собою в неприязних
відносинах.

22 червня 2007 року, приблизно о 13
год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходилась на своїй присадибній ділянці. В цей час до
ОСОБА_3, яка складала сіно і вибирала з нього будяки, підійшла підсудна
ОСОБА_1, яка також направлялась до своєї присадибної ділянки. Тут же,
наближаючись до ОСОБА_3, підсудна, на грунті особистих неприязних відносин,
скориставшись тим, що її протиправні дії ніхто не бачить, з метою спричинення
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, стала кидати в останню камінням. Продовжуючи свої
неправомірні дії, спрямовані на
спричинення потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 взяла в руки
господарські вила, які належали потерпілій і накинулась з ними на останню. Потерпіла стала втікати, проте підсудна стала її
переслідувати і, приблизно через 150 м, наздогнавши потерпілу, нанесла їй
дерев'яною ручкою господарських вил декілька ударів по правій руці. Коли від
нанесених ударів ОСОБА_3 впала на землю, то ОСОБА_1, не припиняючи своїх
протиправних дій, спрямованих на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень,
умисно, тією ж дерев'яною рукояткою господарських вил нанесла ОСОБА_3 удар по
ступні правої ноги. Після цього підсудна залишила потерпілу і з вилами та
сапою, які належать потерпілій, направилась додому. Своїми умисними діями підсудна ОСОБА_1 спричинила потерпілій
ОСОБА_3 середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Підсудна
ОСОБА_1 свою винність у вчиненому злочині не визнала та пояснила, що протягом останніх 20-и років вона перебуває в
неприязних відносинах зі своєю односельчанкою ОСОБА_3, з якою перебували в
таких же відносинах ще її батьки. ОСОБА_3 систематично наносить їй образи та
зводить на неї наклепи. 22 червня 2008 року, протягом дня, вона знаходилась на
своїй присадибній ділянці, де складала сіно. В цей день, в обідню перерву, вона
знаходилась вдома, після чого знову
знаходилась на цій же присадибній ділянці, яка приблизно за 150 м, від її господарства. Стверджує, що
того дня вона ОСОБА_3 взагалі не бачила і повз її присадибну ділянку взагалі не
проходила. Господарські вила, вилучені з її господарства під час обшуку,
виготовив її покійний дід ОСОБА_4, які знаходяться в її господарстві протягом
20-и років в незміненому стані. З приводу того, що її син ОСОБА_5 в ході досудового слідства вказував на те, що ОСОБА_3 22 червня 2007
року, приблизно о 13 год., знаходячись на своїй присадибній ділянці, кричала в
її сторону, заперечує, і вважає , що син в цій частині своїх показів,
допустився помилки. Просить винести відносно неї виправдальний вирок.

Винуватість
підсудної ОСОБА_1 у вчиненому злочині повністю доказана, недивлячись на
невизнання нею своєї вини, показаннями
потерпілої та свідків, речовим доказом, висновками судово-медичних експертиз,
протоколами слідчих дій та зібраними матеріалами кримінальної справи.

Так,
потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні
ствердила, що протягом останніх 20-и років перебуває в неприязних відносинах із
підсудною, яка постійно і безпідставно зводить на неї наклепи та наносить їй
образи. 22 червня 2008 року, зранку,
вона поралась по господарству, після чого пішла на свою присадибну ділянку, яка
знаходиться за с. Рошняте, де сапала
буряки та сушила сіно. Повз її присадибну ділянку проходить громадська ґрунтова
дорога і на той час на сусідніх присадибних ділянках нікого з людей не було.
Приблизно о 13 год. 30 хв., коли вона складала сіно і вибирала з нього будяки,
по цій же ґрунтовій дорозі проїхав міні-трактор, який належить сину підсудної
ОСОБА_5 і під керуванням останнього, який перевозив на причепі «лагоші». На
тракторі також знаходився родич підсудної ОСОБА_6. Приблизно через 5 хв., коли
вона уже полола буряки, побачила, що зі сторони села йшла ОСОБА_1, яка тримала
в руках два камені і, наблизившись до неї, кинула в неї каменем, а
потім-другим, які пролетіли повз неї. Проходячи по її присадибній ділянці,
ОСОБА_1 взяла в руки її вили, які були забиті в землю і знаходилися за 5 м від
неї, і , обзиваючи її нецензурними словами та погрожуючи їй фізичною розправою,
стала наближатися до неї. Вона стала втікати, однак, приблизно через 150 м,
підсудна наздогнала її і замахнулась держаком вил нанести їй удар по голові,
проте вона підняла праву руку і удар пройшовся по руці, після чого підсудна
нанесла їй ще два удари по цій же руці, а коли вона впала на землю, то відчула
сильний удар в область правої стопи. Від отриманих ударів держаком
господарських вил вона на деякий час втратила свідомість, а коли прийшла до
себе, то побачила, що ОСОБА_1 йшла в сторону свого господарства з її вилами в
руках. Вона крикнула, щоб підсудна повернула їй господарські вила, однак
остання жестом дала їй зрозуміти, що вона їх не поверне. Після цього вона повернулась
на свою присадибну ділянку, щоб забрати куртку і сапу, однак останньої там не
виявила, і тут же, приблизно за 30 м від себе, побачила ОСОБА_1, яка
тримала в руці, крім господарських вил
ще і її сапу, і йшла за трактором під керуванням її сина ОСОБА_5. По дорозі до
дому вона зустріла свою односельчанку ОСОБА_7, якій розказала про те, що
підсудна її побила, а також по телефону викликала працівників міліції.
Приблизно о 16 год. додому з роботи повернувся її чоловік, якому розказала при
яких обставинах підсудна спричинила їй
тілесні ушкодження і який по телефону викликав до неї «швидку медичну
допомогу». Через деякий час приїхали працівники міліції та автомобіль «швидкої медичної допомоги» і
завезли її в Перегінську районну лікарню. Там надали їй медичну допомогу і
встановили перелом п'яти правої стопи.
Крім того, зі скаргою на неправомірні дії ОСОБА_1 вона на початку липня 2007
року зверталась до сільського голови с. Вільхівка ОСОБА_8 Просить призначити
підсудній покарання згідно закону.

Свідок ОСОБА_9 - чоловік потерпілої в суді дав показання, що 22 червня 2007
року, приблизно о 16 год., він повернувся з роботи додому і на той час його дружина лежала в ліжку. Дружина
скаржилась на біль в передпліччі та в
правій нозі і розказала йому при яких обставинах ОСОБА_1 спричинила їй тілесні
ушкодження, і забрала їхні господарські
вили та сапу. Після цього, по телефону, він викликав «швидку медичну допомогу» і дружину було
надано першу медичну допомогу, а невдовзі приїхали працівники міліції. В цей же
день дружину було доставлено в Перегінську районну лікарню, де і було виявлено
перелом кістки правої стопи.

Свідок ОСОБА_10 - фельдшер швидкої медичної допомоги Перегінської районної лікарні в суді
ствердила, що 22 червня 2008 року, після
обіду, по телефону поступив виклик з с. Рошняте, про те, що жінці спричинено
тілесні ушкодження. Приїхавши в с. Рошняте, в одному із житлових будинків, на
ліжку лежала жінка, як пізніше їй стало відомо, що це була ОСОБА_3, яка
скаржилась на біль в правій нозі та правій руці. Вона надала потерпілій першу
медичну допомогу, після чого ОСОБА_3 була госпіталізована в Перегінську районну
лікарню для подальшого огляду та лікування. Чи були на той час на тілі ОСОБА_3
якісь тілесні ушкодження, пригадати не може. В той день від ОСОБА_3 їй стало
відомо, що в цей же день їй спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_1, з якою вона
перебуває в неприязних відносинах протягом багатьох років.

Свідок ОСОБА_8 в суді дала показання, що вона працює сільським головою с.
Вільхівка, і до Вільхівської сільської ради входить і с. Рошняте. 2 липня 2007 року до неї, як до сільського голови,
звернулась із письмовою скаргою жителька с. Рошняте ОСОБА_3, яка скаржилась на
те, що 22 червня 2007 року, в обідній час, коли вона працювала на своїй
присадибній ділянці, на неї безпідставно напала
ОСОБА_1, яка побила її та забрала в неї її господарські вили та сапу. В
своїй скарзі просила дати оцінку антигромадської поведінки підсудної та зобов'язати останню повернути їй господарські
вили та сапу. З приводу даної скарги вона викликала ОСОБА_1 в приміщення
сільської ради, де ознайомила її зі змістом скарги ОСОБА_3 Ознайомившись зі
скаргою, ОСОБА_1 заявила, що скарга, в цілому, є наклепницького характеру, а
коли вона попросила підсудну повернути потерпілій господарські вили та сапу, то
вона заявила, що вона знає кому їх віддати.

Свідок ОСОБА_5 - син підсудної в суді ствердив, що 22 червня 2008 року, до
обіду, він з мамою сушили в полі сіно, а приблизно о 12 год., пішли додому на
обід. Пообідавши, він разом зі своїм родичем ОСОБА_6., завантажили на
причеп його саморобного трактора
«лагоші» для того, щоб скидувати сіно і обидва поїхали в поле. Його мати вийшла
слідом за ними і також направилась в поле.
Коли проїжджали ґрунтовою дорогою, то на своїй присадибній ділянці він побачи
ОСОБА_3, яка скидала сіно. Проїхавши від ОСОБА_3 приблизно 100 м, мотор в
тракторі заглох. В той час він побачив, що по паралельній, грунтовій дорозі, в
напрямку до їхньої присадибної ділянки, йшла його мати, яка нічого в руках не
мала, оскільки він все потрібне забрав
на трактор. Він вийшов з трактора і направився до причепа, щоб поправити
«галоші» і в цей час почув несамовитий
крик ОСОБА_3, яка знаходилась на своїй присадибній ділянці і біля неї нікого не
було. Його трактор не заводився до 7-8 хв., а коли мотор трактора завівся, то
побачив, що ОСОБА_3 кидала перед собою вилами сіно, а його мати, порівнявшись з ними, йшла до своєї присадибної ділянки. На
той час його мати знаходилась від них,
приблизно за 60 м, а від ОСОБА_3
-приблизно за 80 м. До цього він не міг бачити маму, оскільки ґрунтова дорога,
по якій вона йшла, знаходиться вище, з виступом берега потічка, висотою до 1,5
м. Коли вони приїхали на поле, то його мати прийшла до них, приблизно через 5
хв., і він в неї нічого не розпитував.

Свідок ОСОБА_6. в суді ствердив, що
в той день, в обідній час, він допомагав ОСОБА_11 перевезти від нього і на його
тракторі «галоші» на присадибну ділянку. Їдучи на тракторі разом з ОСОБА_5, він
постійно дивився на причіп, щоб не попадали «галоші», а тому не звертав уваги
чи знаходилась ОСОБА_3 на своїй присадибній ділянці. По дорозі на поле трактор
заглох, а коли вони приїхали на поле, то, приблизно через 5 хв., до них прийшла
ОСОБА_1 і вони стали складати сіно. В той день він не чув на полі жодних криків
посторонніх осіб.

Свідок ОСОБА_7 дала суду показання, що 22 червня 2007 року, після обіду,
вона йшла на свою присадибну ділянку і по дорозі зустріла ОСОБА_3, яка запитала
в неї чи працює в неї телефон. Вона
відповіла, що телефон не працює і більше нічого їй потерпіла не говорила. Чи
шкутильгала ОСОБА_3 на ногу вона пригадати не може.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що 21 червня 2007 року, під вечір, ОСОБА_3
поверталася з чередою корів з пасовища, вела велосипед, шкутильгала на ногу, і,
порівнявшись з нею, сказала : «таке сталося, що би і не придумав ». Більше нічого їй потерпіла не говорила. Однак
в ході досудового слідства свідок ствердила, що потерпіла розказувала при яких
обставинах вона підвернула ногу, а саме, що коли вона пасла череду корів, то
кінь розігнав їх, а коли вона їх завертала, то підвернула ногу. Оскільки покази
даного свідка є різноречивими, суперечать висновку додаткової судово-медичної
експертизи, а крім цього, вона перебуває в неприязних відносинах із потерпілою,
то суд не приймає їх до уваги.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дано злочину доказана:

протоколом огляду місця події від 9 грудня 2007 року та план-схемою до
нього, якими підтверджено, що злочин вчинено ОСОБА_1 за с. Рошняте Рожнятівського району, на відстані 70 м від
крайнього житлового будинку (а.с. 12,13);

протоколом огляду речових доказів - господарських вил, від 10 травня 2008
року, виявлених і вилучених за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 45);

протоколом пред'явлення вилучених господарських вил для впізнання від 19 травня 2008 року, яким підтверджено,
що ОСОБА_3 впізнала свої господарські
вили, якими підсудна 22 червня 2008 року
спричинила їй тілесні ушкодження (а.с. 79);

протоколами очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також між ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 від 5 травня 2008 року, під час якої ОСОБА_3 та ОСОБА_8 підтвердили
свої показання, даними в ході досудового та судового слідства (а.с.71 «в»-74);

висновком
судово-медичного експерта №153/143/351 «Д»-07 р./ «Є» від 25 квітня 2008 року,
яким підтверджено, що у ОСОБА_3 мались тілесні ушкодження: закритий краєвий
перелом кубовидної кістки правої стопи, синець в ділянці правого плеча, забій
м'яких тканин правої китиці та правої стопи з травматичним набряком, які
утворились від дії тупих предметів, могли утворитися внаслідок нанесення ударів
дерев'яною палкою. Закритий краєвий перелом кубовидної кістки правої стопи
відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такого, що
не є небезпечними для життя в момент
спричинення (а.с. 51-52);

з висновку додаткової судово-медичної експертизи, проведеної у суді 27
серпня 2008 року, видно, що характер та локалізація тілесних ушкоджень,
виявлених в ОСОБА_3, зокрема закритий перелом кубовидної кістки правої стопи з
травматичним набряком, а також синець в ділянці правого плеча, дозволяють
думати, що вони не могли утворитися внаслідок одномоментного падіння з висоти
власного росту під час швидкої ходи чи бігу, з послідуючим падінням, ударом до
землі. Характер і локалізація закритого перелому кубовидної кістки правої стопи
дозволяє думати, що він утворився внаслідок прямої дії тупого предмета, яким
могла бути дерев'яна палка господарських вил і не міг утворитися при падінні з
висоти власного росту з послідуючим ударом
до ґрунтової поверхні (а.с. 162
);

Згідно довідки Рожнятівської ЦРЛ № №333, 2254, від 6 грудня 2007 року
ОСОБА_1 на диспансерному обліку в психоневрологічному та наркологічному
кабінетах даного лікувального закладу не
знаходиться (а.с.102-104).

Оцінюючи та аналізуючи детально досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудної слід кваліфікувати за
ч.1 ст. 122 КК України, оскільки вона умисно спричинила потерпілій середньої
тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Зі сторони потерпілої ОСОБА_3 до підсудної ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про стягнення з останньої заподіяної, в
зв'язку з вчиненням даного злочину, матеріальної шкоди в сумі 200 грн. та
моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

В основу позовних вимог ОСОБА_3 зіслалась на те, що внаслідок вчинення
підсудною даного злочину, остання спричинила їй середньої тяжкості тілесне
ушкодження, в зв'язку з чим їй завдано матеріальну шкоду на суму 200 грн., яка виразилась в придбанні нею медикаментів
на своє лікування за власні кошти, витратах на поїздки до лікарні, в органи
міліції та для проходження судово-медичної експертизи. Крім цього, їй завдано
значної моральної шкоди, яка виразилась в перенесенні нею фізичного болю,
моральних страждань та переживань, погіршенні стану здоров'я, порушенні
душевної рівноваги та сильних душевних хвилюваннях і страху, пониженні її
працездатності, а також порушенні нормальних життєвих зв'язків через її
теперішній фізичний та психологічний
стан. Злочинні дії ОСОБА_1 призвели до
вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, а тому їй приходиться
докладати максимальних зусиль для відновлення свого попереднього іміджу та
престижу.

Суд, дослідивши матеріали позову, вислухавши позивачку, яка позов підтримала
в повному об'ємі та відповідачку, яка його не визнала, вважає, що позов в
частині стягнення матеріальної шкоди
підлягає до повного задоволення, а в частині стягнення моральної шкоди - до
часткового задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Довідкою Перегінської районної лікарні № 2 від 10 липня 2008 року, № 96
підтверджено, ОСОБА_3 знаходилась на амбулаторному лікуванні з 22 червня по 23
серпня 2007 року з приводу закритого перелому кутовидної кістки правої стопи і
витратила на лікування власні кошти в сумі 207 грн. (а.с. 144).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, а
за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачці моральних і фізичних
страждань, з урахуванням ступеня вини відповідачки, вік та її стан здоров'я,
тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених
змін у її життєвих і виробничих стосунках та ступінь зниження престижу, суд
приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди також
підлягає до задоволення, однак в значно меншій сумі, ніж про це просить
позивачка.

Призначаючи покарання підсудній суд, у відповідності до ст. 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудній, не виявлено.

Пом'якшуюючими покарання обставинами для підсудної суд визнає те, що вона
до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується
за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити підсудній ОСОБА_1
покарання у виді виправних робіт за місцем її роботи.

Долю речового доказу суд вирішує в порядку ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч.1 ст. 122 КК України та призначити їй
покарання у виді виправних робіт за
місцем її роботи строком на один рік шість місяців з відрахуванням в доход
держави 15% із суми заробітку засудженої.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередньо
обраний - перебування на підписці про невиїзд.

Речовий доказ - господарські вила, які знаходяться на зберіганні в
Рожнятівському районному суді, повернути за належністю - ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 спричинені майнову шкоду в сумі 200
(двісті) грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 (п'ять тисяч) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Рожнятівський районний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: