Справа № 1 - 17
В И Р О К

Іменем України

21 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю : прокурора - Неділько С.А.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу

по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

розлученого на утриманні має неповнолітню дитину, доньку 1999

року народження, працюючого КП « Калитянський» робітник по

комплексному прибиранні ЖКВ , проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

Шевченка АДРЕСА_1, раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України .,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, за таких обставин.

Так, в період з квітня 2010 року по 01 липня 2011 року підсудний ОСОБА_2 умисно злісно ухилився від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Тому, що відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області № 2-2888 від 22.07.2009 року, підсудний зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, на утримання своєї доньки з 12.06.2009 року та до її повноліття. У період з початку 2010 року по липень 2011 року, підсудний ОСОБА_2 не працював, у Броварському базовому міськрайцентрі зайнятості зареєстрований не був, заробляючи на прожиття випадковими заробітками та маючи можливість частково сплачувати аліменти цього не робив, так як злісно ухиляється від сплати заборгованості по невиплаті аліментів. За період 12.06. 2009 року по липень 2011 року, борг підсудного ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, становить 13 076 гривні 25 копійки. В результаті злісного ухиляння від сплати аліментів, підсудний ОСОБА_2 допустив заборгованість, на загальну суму 13 076 гривні 25 копійки.

Броварським міжрайонним прокурором, підсудному ОСОБА_2 предявлено обвинувачення відповідно до ст.164 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину пред'явленому обвинуваченні в злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, повністю визнав та розкаявся в скоєному, факт та обставини злочину підтвердив. Показав, що дійсно від шлюбу з ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. В 2008 році шлюб було розірвано, він став проживати окремо, йому відомо, що є рішення суду, відповідно до якого він повинен сплачувати аліменти на утримання доньки. Деякий час, коли була робота та він отримував заробітну плату, то він аліменти сплачував, останній раз це було в 2010 році, після цього не було роботи і у нього виникла заборгованість по аліментах на утримання дочки. Проживав за рахунок випадкових заробітків, але з них аліментів офіційно не сплачував навіть частково, хоча коли донька приходила то він надавав її кошти коли такі були. Скоєне пояснює його безвідповідальністю та неприязними стосунками з колишньою дружиною та щиро розкаюється в скоєному. Просить не позбавляти його волі та надати можливість відшкодувати не виплачені аліменти, при наявності коштів, він погасить заборгованість.

Підсудний ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів його допитом, оскільки він вину визнає і не заперечує факт скоєння ним злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, їм зрозуміло , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку , тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_2 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто на утримання доньки ОСОБА_3, заборгованість становить 13 076 гривні 25 копійки , доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) .

Обираючи підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 суд визнає як: визнання вини та щире каяння в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного ОСОБА_2 що він задовільно характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, потерпіла не настоює на його суворому покаранні, підсудний завірив суд по відшкодування заборгованості по аліментах, а тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у відповідності з санкцією ст. 164 ч.1 КК України виді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього зобов'язати передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся .

Судових витрат не має.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324,331,332 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (в ред. 2001 року) і призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік шість місяців.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи, про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи .

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_2 змінити з утримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 ДД ВП України в Чернігівській області на - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М.П.Шевчук