Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/838/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.309 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 09 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добропілля Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком міського суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 05.11.2014 року по вул.Тувинського у м.Краматорську, де в районі будинку №5 знайшовши дикорослий кущ коноплі, знаючи, що дана рослина є наркотичним засобом, реалізуючи свій злочинний умисел на придбання наркотичного засобу, приблизно о 14-00 годині зірвав верхню частину куща вказаної коноплі, тим самим незаконно, умисно, без мети збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 7,66 г (маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,89 г). Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 приніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_7 цього ж дня приблизно о 14.30 год. руками подрібнив зірвані ним частки куща, чим незаконно виготовив наркотичний засіб, та загорнув його у паперовий згорток, який поклав у шафу на кухні та став незаконно умисно зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вищезазначений вирок змінити в частині стягнення процесуальних витрат, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 196,56 грн. В решті вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора розглянуто за відсутності обвинуваченого, оскільки в апеляції не ставиться питання про погіршення його становища.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.374 КПК в резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК, тобто судом було винесено обвинувальний вирок щодо вказаної особи.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у справі було проведено судово-хімічну експертизу вилученої у ОСОБА_7 наркотичної речовини (а.п. 29-32), вартість якої (експертизи) згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні складає 196,56 грн. (а.п. 33)

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вимоги вищевказаних статей і не стягнув із обвинуваченого витрати, пов`язані з залученням експерта. У зв`язку з вищевикладеним, вказані доводи прокурора колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального провадження.

Оскільки, стягнення з ОСОБА_7 витрат, пов`язаних із залученням експертів, не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію скоєного ним кримінального правопорушення і не погіршує його становища, необхідно змінити вирок суду у частині стягнення вказаних витрат, стягнувши з ОСОБА_7 витрати, пов`язані з залученням експерта.

Висновки суду про фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржено, а тому з огляду на положення ст.404 КПК вони в апеляційному порядку не переглядались.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 09 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині відшкодування процесуальних витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи у сумі 196,56 грн.

В решті вирок міського суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4