У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Паневіна В.О.,

суддів

Пекного С.Д. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 3 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Машівського районного
суду Полтавської області від 4 квітня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України,

раніше неодноразово судимого, останній
раз

4.01.2006 р. за ч.2 ст.185 К України з
застосуванням

ст.75 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення

волі з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1 визначено остаточне покарання 9 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного майна.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 26 травня 2006 року вирок змінено, з його мотивувальної частини
виключено кваліфікуючу ознаку - вчинення розбою, поєднаного з застосуванням
насильства небезпечного для життя чи здоров'я потерпілої, а в решті вирок
залишено без змін

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за
те, що він на початку січня, 22 січня і 20 лютого 2006 року з проникненням до
будинку потерпілої ОСОБА_2 в с. Селещина
Машівського району Полтавської області вчинив розбійні напади на неї,
погрожуючи застосуванням насильства, що було небезпечним для життя чи здоров'я,
під час яких заволодів грошима потерпілої відповідно в сумі 50, 30 і 12 грн.

У касаційній скарзі засуджений порушує
питання про скасування постановлених щодо нього судових рішень і направлення
справи на нове розслідування або новий судовий розгляд. Свою вимогу мотивує
неповнотою, однобічністю, необ'єктивністю досудового слідства та судового
розгляду. Крім того, посилається на порушення його права на захист, оскільки
йому не було надано перекладача і захисника.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для внесення справи на
касаційний розгляд з метою її перегляду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджена
сукупністю зібраних у справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в
основу вироку доказів. Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону і таких порушень закону, які були б істотними
і тягли за собою скасування судових рішень, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині
відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку
доказами, а саме: показаннями самого засудженого на досудовому слідстві, в яких
він повністю визнавав себе винним у нападах на ОСОБА_2 і каявся у цьому; послідовними і
детальними показаннями на досудовому слідстві і в суді потерпілої ОСОБА_2 про обставини нападів на неї,
вчинених саме ОСОБА_1, який двічі вибивав двері у будинок і
один раз шибку, погрожував їй вбивством й фізичною розправою; показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, явками з повинною ОСОБА_1, протоколами відповідних слідчих дій,
іншими доказами.

Ці та інші наведені у вироку суду
докази переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив розбійні напади на ОСОБА_2, а доводи у скарзі про однобічність,
неповноту і необ'єктивність дослідження обставин справи є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що
слідчими органами й судом досліджені всі обставини, з'ясування яких могло мати
істотне значення для правильного її вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_1, як під час досудового слідства, так
і під час судового розгляду, не виявлено.

Вважати, що судом неправильно застосований
кримінальний закон, чи що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину і його особі, немає підстав.

Також не заслуговують на увагу й
посилання засудженого на порушення його права на захист, оскільки матеріали справи
свідчать про те, що він добровільно відмовився від послуг перекладача і
захисника на досудовому слідстві та під час судового розгляду справи (а.с. 45,
46, 49, 50, 118).

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК
України підстав для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і:

Паневін В.О. Пекний С.Д. Нікітін Ю.І.