Справа № 1-221/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого-судді Верозуб О.А.,

при секретарі Янковій Л.П.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючої помічником вихователя в дитячому садку № 5. мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимої,-

за ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2009 p., близько 18 год. 30 хв., поблизу будинку № 35/1 по вул. Шевченка м. Новограда-Волинського, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_2 умисно кілька разів вдарила ОСОБА_3 по голові сумкою, в результаті чого заподіяла йому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в тім'яній ділянці зліва, на лівій щоці (3), на підборідді зліва (2).

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 своєї вини в інкримінованому злочині не визнала і пояснила, що 15.10.2009 р. разом зі своїм чоловіком їздила до Житомира. В Новоград-Волинський добиралася попутним автомобілем. Вийшла біля кінотеатру ім. Щорса і пішла додому. Потерпілого в цей день не бачила і тілесних ушкоджень йому не наносила. Він судиться з нею за земельну ділянку, а тому зводить наклеп. Цивільного позову не визнала.

Незважаючи на невизнання підсудною своєї вини, її винуватість повністю доведена і підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 15.10.2009 p., увечері, повертався додому з Житомира на автобусі. Вийшов на зупинці біля магазину «Торговий дім», де побачив підсудну, яка кричала, що він відібрав у неї землю. Вона підійшла і вдарила потерпілого 2-3 рази сумкою в ліву частину голови. Від ударів він схилився на огорожу, що біля дороги, а підсудна нанесла йому 3-4 удари кулаком в обличчя.

Заявив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 грн.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що у жовтні 2010 р. на автобусній зупинці поблизу магазинів «Наш край» та «торговий дім» бачила як незнайома жінка вдарила ОСОБА_3 три рази сумкою по голові. Жінка була схожа на підсудну. ОСОБА_3 розповів, що його побила сусідка, з якою у нього неприязні стосунку через те, що вони не можуть поділити земельну ділянку .

Із акта судово-медичного обстеження № 812 від 16.10.2009 р. слідує, що у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в тім'яній ділянці зліва, на правій щоці (3), на підборідді зліва (2), які утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), давністю, можливо, 15.10.2009 p., належать до легких тілесних ушкоджень.

В описовій частині постанови зазначено, що зі слів обстежуваного 15.10.2009 p., близько 19 год.. відома особа била його сумкою по голові, в груди, схопила руками за одяг, він впав на асфальт ( а.с. 44).

Відповідно до копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.10.2009 p. перевіркою заяви ОСОБА_3 від 16.10.2009 р. встановлено, що 15.10.2009 p., близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_2 на грунті особистих неприязних стосунків спричинила ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження (а.с.5).

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і кваліфікує її дії як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні виду і міри покарання підсудній суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної обставини справи, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Так. підсудна вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, одружена, працює, вину не визнала.

Обставин, що пом'якшують покарання, судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання підсудної - вчинення злочину щодо особи похилого віку .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер фізичних, душевних, психологічних страждань, яких зазнав потерпілий, його нервове потерпання, характер немайнових втрат, їх тривалість, зміни, що виникли у його життєвих стосунках, зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, з огляду на те, що він є людиною похилого віку. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує майновий стан підсудної і вважає за можливе стягнути з підсудної на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що від злочину тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе призначити підсудній покарання у вигляді штрафу, оскільки воно, на думку суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити їй покарання у вигляді 700 грн. штрафу в дохід держави.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в закону силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути із засудженої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. В решті позовних відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий