Категорія:ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.296, ч.1 ст.304 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_17 ,
обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

- 15.06.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.12.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі. 27.05.2013 року ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2013 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_18 до відбування 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 13 грудня 2010 року 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_18 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід ОСОБА_18 до набрання вироком законної сили залишено попередній утримання під вартою та постановлено зарахувати у нього термін перебування обвинуваченого під вартою з 06.10.2013 року по 31.12.2014 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_18 постановлено рахувати з 18.03.2015 року.

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Нововолинськ Волинської області, житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий офіціантом в ресторані «Леон» в м. Луцьку, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування ОСОБА_23 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_23 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування ОСОБА_20 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_20 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Ківерці Волинської області, житель АДРЕСА_4 , українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

- 25.09.2013 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.104, 75, 76 КК України встановлено іспитовий строк 2 роки.

засуджений за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування ОСОБА_22 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 25.09.2013 року 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначено до відбування ОСОБА_22 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_22 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та житель АДРЕСА_5 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий сушистом в піцерії «Соло», раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_21 призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_21 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

- 15.06.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.08.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.05.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.04.2013 року, згідно ст.107 КК України звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 17 днів;

- 17.09.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, що призначено за даним вироком та частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 року остаточно призначено до відбування ОСОБА_19 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід ОСОБА_19 до набрання вироком законної сили залишено попередній утримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_19 постановлено рахувати з 28.11.2014 року, зарахувавши у нього термін перебування обвинуваченого під вартою з 23.08.2014 по 27.11.2014 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_24 задоволено частково та стягнуто в його користь: з ОСОБА_18 150 грн. матеріальної шкоди і 1 000 грн. моральної шкоди, із законного представника ОСОБА_25 ОСОБА_26 150 грн. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_27 задоволено повністю та стягнуто в його користь з ОСОБА_18 та представника обвинуваченого ОСОБА_22 ОСОБА_15 по 2 500 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_28 залишено без розгляду.

Вироком вирішено також долю речових доказів у відповідності до ст.100 ЦПК України.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області, -
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_23 , визнаний винним в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, повторно, 01.09.2013 року, близько 01 год., знаходячись біля магазину «Айва», що по вул. Конякіна в м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, попередньо домовилися про вчинення розбою щодо раніше невідомого ОСОБА_29 , із застосовуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_29 , а саме ОСОБА_18 , перебуваючи біля вищезазначеного магазину, першим підійшов до потерпілого та наніс йому один удар кулаком правої руки в нижню щелепу, після чого схопив його обома руками за верхній одяг та кинув на асфальт у сторону, де знаходилися ОСОБА_19 та неповнолітній ОСОБА_23 , після чого ОСОБА_18 відразу підбіг до потерпілого, який перебував в положенні лежачи на спині, наніс йому близько 6-ти ударів правою ногою в обличчя, чим спричинили потерпілому ОСОБА_29 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці 8-го зуба зліва, яке згідно висновку експерта №1501 від 30.10.2013 року, відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

В подальшому обвинувачені ОСОБА_19 та неповнолітній ОСОБА_23 діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_18 , перебуваючи за вищевказаним магазином, реалізовуючи попередню домовленість з останнім про вчинення злочину , скориставшись тим, що ОСОБА_18 повалив потерпілого на землю та наносив йому удари ногами по обличчю, підбігли до потерпілого та спільно почали обшукувати його одяг, з метою відкритого викрадення майна, належного потерпілому.

В цей же час, ОСОБА_18 , припинивши наносити потерпілому удари ногами, з метою відкритого заволодіння чужим майном, почав обшукувати потерпілого спільно разом з ОСОБА_19 та неповнолітнім ОСОБА_30 з якими діяв спільно та узгоджено. В результаті чого ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та неповнолітній ОСОБА_23 відкрито заволоділи кросівками фірми «Найк» вартістю 1750 грн., грошовими коштами в сумі 200 грн., двома картками для поповнення мобільного рахунку оператора стільникового зв`язку «МТС» вартістю по 40 грн. кожна, мобільним телефоном марки «Нокіа 1280», вартістю 130 грн., в якому знаходилася сім картка мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн. на рахунку якої коштів не було, чим своїми спільними злочинними діями завдали потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 2170 грн.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_23 , 01.09.2013 року близько 01 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме біля магазину «Апетит» по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 4 в м. Луцьку, знаходячись в групі обвинуваченим ОСОБА_18 , який в свою чергу теж перебував в стані алкогольного сп`яніння, виявляючи своє очевидне зневажливе ставлення до загальноприйнятих в суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності, з хуліганських мотивів, використовуючи малозначимий привід, ігноруючи присутність громадянки ОСОБА_31 , обвинувачений ОСОБА_18 пристав до потерпілого ОСОБА_32 , незважаючи на законні вимоги потерпілого припинити неправомірну поведінку по відношенню до нього, почав виражатись в його адресу брутальною, нецензурною лайкою, принижував його честь та гідність, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя та грудей потерпілого, під час чого неповнолітній ОСОБА_23 , керуючись хуліганськими мотивами діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_18 наніс два удари лівою рукою в обличчя потерпілому, чим спричинили останньому фізичний біль.

Обвинувачений ОСОБА_18 , 01.09.2013 року близько 01 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_33 , знаходячись біля магазину «Апетит», що по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 4 в м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, підійшовши до потерпілого із-за спини, шляхом ривка правою рукою з шиї ОСОБА_33 , без застосування насильства до останнього, відкрито викрав срібний ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 15 г., 925 проби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_34 майнову шкоду на загальну суму 600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_18 , 04.09.2013 року близько 23:30 годин, перебуваючи по вул. Кравчука,14 в м. Луцьку, на тротуарі навпроти ЗОШ №21, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, погрожуючи потерпілому ОСОБА_35 нанести тілесні ушкодження, відкрито викрав сумку останнього вартістю 100 грн., в якій знаходились мобільний телефон «Samsung GS6802» вартістю 1500 грн. зі стартовими пакетами операторів МТС вартістю 10 грн. на рахунку якого було 21 грн., Лайф вартістю 10 грн., на рахунку якого було 25 грн., ключі від квартири 4 шт. та ключ від домофона вартістю 40 грн., гаманець чорного кольору вартістю 150 грн. в якому були гроші в сумі близько 150 грн., банківські картки «для виплат», «зарплатна» та «кредитна», з яких коштів знято не було та які матеріальної цінності не становлять, чим спричинив потерпілому ОСОБА_35 матеріальну шкоду на загальну суму 2006 грн.

Він же, 01.10.2013 рок,у близько 00:10 год., знаходячись біля вхідних дверей під"їзду будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, шляхом ривка, відкрито викрав сумку потерпілої ОСОБА_36 , вартістю 300 грн., в якій знаходився планшет вартістю 1650 грн., мобільний телефон марки "Самсунг" вартістю 200 грн. зі стартовим пакетом оператора «Київстар» вартістю 25 грн. на рахунку якої коштів не було, гроші в сумі 130 грн., флеш-пам`ять вартістю 100 грн. та косметика, яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_36 на загальну суму 2405 гривень.

Він же, 05.10.2013 року близько 22:20 год., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , із застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили напад на ОСОБА_37 , а саме, неповнолітній ОСОБА_22 знаходячись у вищевказаному дворі, першим підійшов до потерпілого та наніс йому один удар кулаком лівої руки в обличчя, в результаті чого останній впав на землю, після цього до потерпілого підбігли ОСОБА_18 , неповнолітні ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та почали наносити удари потерпілому під час того, коли ОСОБА_38 перебував на землі в положенні лежачи на спині, а саме ОСОБА_18 наніс потерпілому три удари правою ногою по ногам, після чого почав утримувати потерпілого за одяг, з метою не дати йому втекти, під час цього неповнолітні ОСОБА_23 та ОСОБА_39 нанесли декілька ударів потерпілому руками і ногами по тілу, чим спільно спричинили потерпілому ОСОБА_40 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, лобної ділянки по центру та справа, рани нижньої повіки правого ока, садна потилично-тім`яної ділянки голови справа, лобної ділянки голови справа, щічної ділянки справа, правої та лівої кисті. Згідно висновку експерта від 16.10.2013 року за ступенем тяжкості, отримана потерпілим ОСОБА_41 рана нижньої повіки правого ока відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, переставши наносити удари потерпілому, під час того, як ОСОБА_18 утримував останнього за одяг не даючи йому таким чином підвестися та чинити опір, неповнолітні ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 продовжуючи свої злочинні дії, діючи спільно та узгоджено, реалізовуючи свій намір про вчинення розбою, почали обшукувати його одяг, з метою відкритого викрадення майна, належного потерпілому, в результаті чого ОСОБА_18 та неповнолітні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 відкрито заволоділи гаманцем вартістю 120 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 20 грн. та банківські картки, які матеріальної вартості не становлять, які обвинувачені спільно привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд, чим своїми діями спричинили потерпілому майнової шкоди на загальну суму 140 грн.

Обвинувачені ОСОБА_18 , неповнолітні ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , повторно, 05.10.2013 року, близько 22:40 год., знаходячись на стадіоні НВК № 26, що по вул. Кравчука, 30 в м. Луцьку, будучи особами, які раніше вчиняли розбій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, застосовуючи фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_28 , а саме, ОСОБА_21 першим підійшов до потерпілого та наніс йому один удар правою ногою в обличчя, від чого останній впав на землю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, синців обличчя. Згідно висновку експерта №1434 від 16.10.2013 року за ступенем тяжкості, отриманий потерпілим ОСОБА_28 перелом кісток носа відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_18 та неповнолітній ОСОБА_20 діючи спільно та узгоджено з неповнолітнім ОСОБА_21 , реалізовуючи попередню домовленість з останнім про вчинення розбою раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_28 , скориставшись тим, що ОСОБА_21 нанісши удар потерпілому, таким чином повалив його на землю, підбігли до потерпілого та спільно почали обшукувати його одяг, з метою відкритого викрадення майна, належного потерпілому, в результаті чого ОСОБА_18 та неповнолітні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відкрито заволоділи двома срібними ланцюжками, перший 925 проби, вагою 22 г. вартістю 450 грн., другий 925 проби, вагою 10 г., вартістю 200 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_28 матеріальну шкоду на загальну суму 650 грн.

Обвинувачені ОСОБА_18 та неповнолітній ОСОБА_23 , повторно, 05.10.2013 року близько 22:40 год., знаходячись на стадіоні НВК №26, що по вул. Кравчука, 30 в м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, під час того, як неповнолітні ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вчиняли злочинні дії відносно потерпілого ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_23 підійшов до потерпілого ОСОБА_24 , та шляхом ривка, в нього з голови відкрито викрав чорну шапку з козирком, вартістю 150 грн., після чого обвинувачений ОСОБА_18 застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_24 штовхнув його в спину в результаті чого він впав на землю, при цьому зазнавши фізичного болю, та відкрито, шляхом ривка, заволодів його срібним ланцюжком 925 проби, вагою 8 грн., вартістю 150 грн., який зірвав з шиї потерпілого, коли той лежав на землі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_18 , 05.10.2013 року, близько 23:10 год., знаходячись по пр. Молоді, між зупинками громадського транспорту "Дитяча обласна лікарня" та "Кінотеатр ХХІ століття", перебуваючи в групі з неповнолітнім ОСОБА_22 , ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, без будь-якої на те причини, безпідставно пристали до раніше невідомого ОСОБА_27 та почали наносити йому удари ногами по тілу, а саме ОСОБА_18 першим підійшовши до потерпілого, наніс йому один удар правою ногою в спину, від якого останній впав на руки, під час цього, коли потерпілий перебував у напівприсяді та повернувся обличчям в сторону, де знаходилися ОСОБА_22 та ОСОБА_18 , ОСОБА_22 керуючись хуліганським мотивом, без будь-яких на те причини наніс потерпілому ОСОБА_27 один удар ногою в праву частину голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани чола з права, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №1520, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачені ОСОБА_18 з ОСОБА_20 , повторно, 05.10.2013 року, близько 23:30 год., перебуваючи на мості, що по пр. Відродження в м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою та неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_23 і ОСОБА_21 , із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили грабіж відносно потерпілої ОСОБА_42 , а саме неповнолітній ОСОБА_20 застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося у нанесенні одного удару кулаком руки в ліву частину потилиці потерпілої, від якого остання зазнала сильного фізичного болю та впала на асфальт, після чого продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_20 , прикладаючи певні фізичні зусилля вирвав в неї з рук сумку вартістю 450 грн., в якій знаходився планшет марки "Епл", вартістю 800 грн., гаманець в якому були грошові кошти в сумі 300 грн., під час того коли ОСОБА_20 виривав сумку у потерпілої, ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , діючи спільно та узгоджено, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, нанесли потерпілій декілька ударів ногами по лівому стегну, в ході чого спільно заволоділи сумкою потерпілої, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1550 грн. та фізичного болю.

Обвинувачені ОСОБА_18 , неповнолітні ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , 05.10.2013 близько 22:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме в дворі будинку АДРЕСА_6 , діючи спільно, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, без будь-якої на те причини, безпідставно пристали до раніше невідомого ОСОБА_43 та почали наносити йому удари кулаками та ногами по тілу, а саме ОСОБА_18 першим підійшовши до потерпілого, наніс йому один удар правою ногою в спину, після того коли останній повернувся в його сторону, наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя.

Під час цього, продовжуючи свої спільні хуліганські дії по відношенню до потерпілого, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , підбігли до потерпілого, якому на той час ОСОБА_18 вже наносив удари по тілу, керуючись хуліганським мотивом, без будь-якої на те причини почали спільно наносити удари руками та ногами потерпілому, а саме ОСОБА_23 оббігши автомобіль біля якого знаходився потерпілий, з метою перешкодити йому втекти та маючи на меті реалізувати свої хуліганські дії наніс потерпілому ОСОБА_44 один удар кулаком по обличчю, ОСОБА_20 у свою чергу наніс один удар ногою по ногам, чим спричинили потерпілому фізичного болю.

Обвинувачений ОСОБА_18 , 01.09.2013 року близько 01:00 год., знаходячись біля магазину «Айва», що по вул. Конякіна в м. Луцьку, в компанії ОСОБА_23 та ОСОБА_19 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, з метою власного збагачення, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 , якого знає на протязі тривалого часу та підтримує дружні відносини, не досягнув 18 річного віку, запропонував йому та повнолітньому ОСОБА_19 відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_29 , на що останні погодилися, таким чином втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, а саме у вчинення ним 01.09.2013 року нападу, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_29 поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

Крім того, він же, 01.09.2013 року близько 01:00 год., знаходячись в громадському місці, а саме біля магазину «Апетит» по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 4 м. Луцька, в компанії ОСОБА_23 та ОСОБА_19 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 , якого знає на протязі тривалого часу та підтримує дружні відносини, не досягнув 18 річного віку, втягнув останнього у злочинну діяльність, а саме своїми злочинними діями по відношенню до потерпілого ОСОБА_32 , які проявилися у безпідставному, з хуліганських мотивів нанесенні ударів по тілу, викликав у неповнолітнього ОСОБА_23 взяти участь у вчиненні даного кримінального правопорушення, таким чином втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, а саме вчинення ним 01.09.2013 року хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_45 .

Крім того, він же, 05.10.2013 року близько 22:00 год., знаходячись в громадському місці, а саме в дворі будинку АДРЕСА_6 , в компанії ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , з якими підтримує дружні відносини, не досягли 18 річного віку, втягнув останніх у злочинну діяльність, а саме запропонував ОСОБА_23 та ОСОБА_20 вчинити злочинні дії по відношенню до ОСОБА_43 , на що останні згодилися, після чого першим розпочав здійснювати по відношенню до потерпілого злочинні дії, демонструючи приклад, з метою викликати в останніх бажання приєднатися до нього у вчиненні кримінального правопорушення, що останні і зробили. Таким чином втягнув неповнолітніх ОСОБА_23 та ОСОБА_20 у злочинну діяльність, а саме вчинення ним 05.10.2013 року хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_46 .

Крім того, він же, 05.10.2013 року близько 22:20 год., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_7 , в компанії ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , з якими підтримує дружні відносини, не досягли 18 річного віку, втягнув останніх у злочинну діяльність, а саме запропонував відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_37 , на що останні згодилися, таким чином втягнув неповнолітніх ОСОБА_23 та ОСОБА_20 у злочинну діяльність, а саме у вчинення ними 05.10.2013 року нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_47 поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

Крім того, він же, 05.10.2013 року близько 22:40 год., знаходячись на стадіоні НВК № 26, що по вул. Кравчука, 30 в м. Луцьку, в компанії ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 , якого знає на протязі тривалого часу та підтримує дружні відносини, не досягнув 18 річного віку, запропонував йому пограбувати потерпілого ОСОБА_48 , на що останній згодився, таким чином втягнув неповнолітнього ОСОБА_23 у злочинну діяльність, а саме у вчинення ним 05.10.2013 року пограбування ОСОБА_49 .

Крім того, він же, 05.10.2013 року близько 23:30 год., перебуваючи на мості, що по пр. Відродження в м. Луцьку, разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , з якими підтримує дружні відносини, не досягли 18 річного віку, втягнув останніх у злочинну діяльність, запропонувавши відкрито заволодіти майном потерпілої ОСОБА_42 , на що останні згодилися, таким чином втягнув неповнолітніх ОСОБА_23 та ОСОБА_20 у злочинну діяльність, а саме у вчинення ними 05.10.2013 року пограбування ОСОБА_50 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності винуватості, просить вирок суду щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 і ухвалити щодо всіх обвинувачених свій вирок. Посилається на те, що судом не враховано, що ОСОБА_22 вчинив тяжкі злочини під час іспитового строку, а ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що ОСОБА_19 і ОСОБА_22 вину не визнали, а це свідчить про те, що вони не розкаялись у вчиненому і намагалися уникнути відповідальності, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів корисливих злочинів, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності та небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що призначене ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 покарання не відповідає вимогам ст. 50 КК України і є несправедливим внаслідок його м`якості.

В змінах до апеляційної скарги прокурор просить скасувати і ухвалити новий вирок лише щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , а вирок щодо обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_18 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Посилається на те, що засуджений безпідставно, оскільки правопорушення не вчиняв. Під час досудового розслідування на нього чинився фізичний та психологічний тиск, було порушено право на захист. Потерпілий ОСОБА_29 давав показання, зачитуючи їх з листка, який йому дали працівники міліції, а потерпілі ОСОБА_42 та ОСОБА_36 судом не допитані. Обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 він не знав, а познайомився з ними лише під час слідчих дій. Потерпілі ОСОБА_38 , ОСОБА_51 , ОСОБА_27 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 не змогли в судовому засіданні вказати конкретно хто саме вчинив по відношенню до них неправомірні дії. Згідно обвинувального акту щодо потерпілого ОСОБА_33 було вчинено грабіж, але суд у вироку вказав, що було вчинено розбій, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України. Вважає, що докази, які покладені в основу вироку, є недопустимими.

Обвинувачений ОСОБА_19 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити, оскільки не встановлені достатні докази для доведення його винуватості. Вважає, що його засуджено безпідставно та несправедливо. Потерпілий ОСОБА_29 не вказав на нього, як на особу, яка вчинила напад. Під час досудового розслідування його не було забезпечено захисником, а тому проведений з його участю слідчий експеримент є недопустимим доказом. Суд безпідставно вказав, що він від дачі показань відмовився, хоча він давав усні показання, які стосувалися його обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_23 в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.ст.69, 75 КК України. Посилається на те, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу. Зокрема, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив в неповнолітньому віці, з ініціативи і під впливом дорослих осіб, у скоєному щиро розкаявся, усвідомив протиправність скоєного злочину, відшкодував шкоду потерпілим, є сиротою, характеризується позитивно, його роль у вчиненому злочині незначна.

Обвинувачений ОСОБА_22 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок. Посилається на те, що засуджений безпідставно, оскільки правопорушень не вчиняв. Викладені у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам правопорушення, оскільки не здобуто жодних доказів причетності його до кримінальних правопорушень. Потерпілі ОСОБА_38 та ОСОБА_27 показали, що не знають хто вчинив щодо них злочини. Інші обвинувачені щодо нього жодних показань не давали.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_18 за ч. 1 ст. 304 КК України скасувати за відсутністю в його діях складу даного правопорушення та пом`якшити покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Під час судових дебатів ОСОБА_18 вину визнав частково, але суд не відновив з`ясування обставин, не допитав обвинуваченого, згідно ч. 5 ст. 364 КПК України і безпідставно вказав, що її підзахисний відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України і розцінив це як намір уникнути відповідальності за вчинене. До обставин, що обтяжують покарання, суд відніс вчинення ОСОБА_18 злочину в стані алкогольного сп`яніння, але доказів на підтвердження цієї обставини у вироку не навів. За ч. 1 ст. 304 КК України ОСОБА_18 засуджено безпідставно. Даючи в суді показання неповнолітні підтвердили, що були мало знайомі з ОСОБА_18 та про свій вік йому не повідомили. Дана обставина судом не спростована і відсутні посилання на докази.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_20 змінити, виключити кваліфікуючу ознаку застосування фізичного насильства у скоєному злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_50 . Виключити обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Призначити ОСОБА_20 менш суворе покарання за ч.2 ст.187 КК України, застосувавши ст.69 КК України і призначити його у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки. Посилається на те, що суд безпідставно вказав у вироку, що ОСОБА_20 заперечив факт скоєння ним злочину та не визнав факт викрадення майна у потерпілої ОСОБА_50 . Ці відомості не відповідають дійсності. Оскільки ОСОБА_20 вину визнав частково, підтвердив факт викрадення майна, однак пояснив, що тілесних ушкоджень не наносив і ножа ні у нього, а ні у будь-кого з інших не було. Вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України , ОСОБА_20 визнав, а лише заперечив нанесення потерпілій ударів і те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Стороною обвинувачення не надано жодного доказу про те, що його підзахисний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. При призначенні ОСОБА_20 покарання не враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання. Зокрема, вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. ОСОБА_20 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, виховувався без матері, тяжких наслідків від його дій не настало, потерпілі не настоювали на суворості призначення покарання. За таких обставин, суд призначив ОСОБА_20 надто суворе покарання.

Захисник ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_21 змінити. Призначити покарання за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України та звільнити від його відбування з випробуванням на підставі ст.104 КК України. Кримінальне провадження за ч.2 ст.186 КК України закрити за відсутністю складу злочину. Посилається на те, що вирок є незаконним з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину, особі засудженого, його характеризуючи даних, а також невідповідності фактичним обставинам справи. Не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій за ч.2 ст.187 КК України, зазначає, що при призначенні ОСОБА_21 покарання по двох епізодах розбійного нападу, не враховано, що той діяв за наказом ОСОБА_18 . По епізоду нападу на потерпілого ОСОБА_37 участь ОСОБА_21 полягала у піднятті із землі гаманця. По епізоду нападу на ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , по вказівці ОСОБА_18 , наніс лише удар потерпілому. Від дій його підзахисного негативних наслідків не настало, з потерпілими він примирився, відшкодував заподіяну шкоду, розкаявся у вчиненому, дав правдиві показання, активно сприяв розкриттю злочинів, але ці обставини не враховані при призначенні покарання. По місцю проживання ОСОБА_21 характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. В частині засудження ОСОБА_21 за ч. 2 ст. 186 КК України вирок є безпідставним та необґрунтованим. Потерпіла ОСОБА_42 в судовому засіданні не було допитана. Свідок ОСОБА_54 показав, що до потерпілої підбіг один ОСОБА_20 , який шляхом ривка вирвав у неї сумку та побіг у сторону парку. До потерпілої ОСОБА_42 ОСОБА_21 не підходив і ніяких дій, пов`язаних з застосуванням фізичного насильства не вчиняв. Вказані обставини підтверджуються показаннями обвинувачених ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а також протоколами проведення слідчих експериментів з участю ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а також протоколами проведення слідчих експериментів з участю ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_55 та ОСОБА_21 .

В запереченні на апеляцію прокурора обвинувачений ОСОБА_18 просить залишити її без задоволення, оскільки вважає себе засудженим незаконно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурорів, які свою апеляційну скаргу із змінами підтримали, а апеляційні скарги обвинувачених та захисників заперечили, обвинувачених та захисників, які свої апеляційні скарги підтримали, а апеляційну скаргу прокурора заперечили дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_22 до задоволення не підлягають, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , захисників ОСОБА_56 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підлягають до часткового задоволення.

Висновок суду про вчинення обвинуваченими злочинів при обставинах, вказаних у вироку, грунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Винуватість обвинувачених підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_57 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_33 , свідка ОСОБА_55 , протоколами проведення слідчих експериментів, протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення речей для впізнання.

Докази сторони обвинувачення та сторони захисту судом досліджені в повному об`ємі, оцінка їм дана в сукупності, а тому доводи про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає безпідставними.

Підстав не вірити показанням потерпілих та свідка у суду не було, оскільки вони послідовні і об`єктивно підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Той факт, що суд не допитав потерпілих ОСОБА_42 та ОСОБА_36 не є підставою вважати судове слідство поверхневим, оскільки вони в судове засідання не з`явилась по поважних причинах, а протоколи пред`явлення осіб для впізнання, які проведені та складені з їх участю, судом досліджені і обґрунтовано покладені в основу вироку.

Докази, якими суд обґрунтував вирок, є належними, допустимими і достатніми для прийняття судового рішення.

Твердження обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в апеляційних скаргах про те, що під час досудового слідства було порушено їх право на захист, що проведені з їх участю слідчі експерименти є недопустимими доказами безпідставні, оскільки слідчі експерименти проводилися з участю понятих, процесуальні права обвинуваченим були роз`яснені, вони погодились і просили ці слідчі дії проводити без захисників.

З протоколами слідчих експериментів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були ознайомлені і зауважень щодо правильності їх змісту не висловлювали.

Необгрунтованим є і посилання обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що під час досудового розслідування на нього чинився фізичний та психологічний тиск.

Ці його посилання по кримінальному провадженню належним чином перевірялись і не знайшли свого підтвердження.

Твердження обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_18 про те, що злочинів вони не вчиняли були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням спростовані у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Не заслуговують на увагу також посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він не знав про неповнолітній вік обвинувачених та захисника ОСОБА_58 про те, що ОСОБА_18 за ч.1 ст.304 КК України засуджено безпідставно.

При розгляді кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_18 достовірно знав про неповнолітній вік обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , підтримував з ними тривалий час дружні відносини, втягнув їх у злочинну діяльність, тобто вчинив дії, що охоплюються диспозицією ч.1 ст.304 КК України і у вироку конкретизовано, які саме дії.

Безпідставним є також твердження обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що суд безпідставно у вироку вказав, що по відношенню до потерпілого ОСОБА_33 він вчинив розбій.

Із вироку вбачається, що судом встановлено, що по відношенню до потерпілого ОСОБА_59 . ОСОБА_18 вчинив грабіж, тобто відкрите викрадення майна без застосування насильства.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_58 , що суд не відновив судове слідство, хоча ОСОБА_18 в судових дебатах вину визнав частково.

Із матеріалів фіксації судового процесу технічними засобами вбачається, що під час усього судового слідства ОСОБА_18 вини не визнавав, відмовлявся від дачі показань, а також під час судових дебатів не давав таких показань, які є підставою для відновлення судового слідства.

Підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції , про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_18 немає.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_18 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.296, ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_23 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_20 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_22 за ч.2 ст.187, ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_21 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_19 за ч.2 ст.187 КК України є правильною і у вироку щодо кожного із обвинувачених умотивованою.

Твердження захисника ОСОБА_9 про те, що із вироку слід щодо ОСОБА_20 виключити кваліфікуючу ознаку застосування фізичного насильства у скоєному злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_42 не заслуговують на увагу.

Судом по кримінальному провадженню встановлено, що злочин щодо потерпілої ОСОБА_42 обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 вчинили за попередньою змовою між собою, при цьому потерпілій були нанесені удари, від яких вона зазнала фізичного болю, тобто було застосовано фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я.

В той же час, колегія суддів вважає, що із обвинувачення ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 слід виключити обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Жодного доказу, який би підтверджував про те, що обвинувачені вчинили злочин в стані алкогольного сп`яніння суд у вироку не навів.

Твердження обвинувачених, що вони в стані алкогольного сп`яніння не перебували, матеріалами кримінального провадження не спростовуються.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про їх особи, а також наведені в апеляційних скаргах обставини щодо міри покарання.

Вид і розмір щодо кожного із обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 покарання у вироку належним чином вмотивований.

Покарання ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 призначено в межах санкцій законів, за якими їх визнано винуватими, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів, і підстав вважати його м`яким, про що зазначає в апеляції прокурор, немає.

Хоча із обвинувачення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 виключається обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, але це не є підставою для пом`якшення призначеного їм покарання.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку, що призначене неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 покарання у виді 7 років позбавлення волі є надто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчинених ними правопорушень та їх особам.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу за цей злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів відносить те, що ОСОБА_23 вину визнав, розкаявся у вчиненому, що ОСОБА_21 добровільно відшкодував збитки, що ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, злочини вчинили в неповнолітньому віці, що ОСОБА_23 та ОСОБА_20 були втягнуті у злочинну діяльність, що ОСОБА_23 та ОСОБА_21 займаються суспільно-корисною працею.

Враховує колегія суддів і те, що із обвинувачення ОСОБА_23 та ОСОБА_20 виключається обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що потерпілі не наполягають на призначенні ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 суворого покарання, що з часу вчинення злочинів пройшов тривалий час.

Враховуючи зазначені обставини в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що по відношенню до неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 слід застосувати ч.1 ст.69 КК України і призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч.2 ст.187 КК України.

Оскільки ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вчинили умисні корисливі злочини, прийняли у їх вчиненні активну участь, а тому колегія суддів вважає, що їх виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням призначеного покарання.

Законних підстав для звільнення обвинувачених на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням немає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 414, КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_22 залишити без задоволення, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , захисників ОСОБА_60 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року щодо ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 змінити.

Виключити із вироку щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначити ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Залишити призначене судом ОСОБА_23 покарання: за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_23 покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_20 за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Залишити призначене судом ОСОБА_20 покарання: за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.296 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_20 покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_21 за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Залишити призначене судом ОСОБА_21 покарання за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_21 покарання 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в той самий строк з дня вручення їм її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4