Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/345/15-к
Провадження №1-кп/595/41/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000061 від 04 лютого 2015 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кам`янка Теребовлянського району Тернопільської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, жительки АДРЕСА_1 , яка працює лікарем-невропатологом Теребовлянської міжрайонної медико-соціальної експертизи, раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

22 січня 2015 року в м.Бучач, по вул.Галицька,40, в приміщення Бучацької ЦРКЛ, де в той час засідала комісія Теребовлянської міжрайонної медико-соціальної експертизи, до ОСОБА_4 , яка наказом №250 від 01.10.1991 р. головного лікаря Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи включена у склад комісії (член комісії) Теребовлянської міжрайонної МСЕК, звернулась ОСОБА_5 та повідомила їй, що бажає своєму чоловіку ОСОБА_6 відкрити групу інвалідності та надала для огляду медичні документи ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття позитивного рішення в інтересах ОСОБА_6 , головою та іншими членами Теребовлянської міжрайонної МСЕК, щодо встановлення третьої групи інвалідності ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 оглянувши надані ОСОБА_5 медичні документи, повідомила їй, що ОСОБА_6 необхідно додатково пройти огляд нейрохірурга, отримавши від нього відповідний висновок та наступний раз коли буде засідати Теребовлянська міжрайонна МСЕК прийти на огляд.

Окрім цього, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 , що зможе вплинути на голову та інших членів Теребовлянської міжрайонної МСЕК, якими буде проводитись огляд ОСОБА_6 та прийматись відповідне рішення про встановлення групи інвалідності, для того щоб ОСОБА_6 без жодних проблем було встановлено третю групу інвалідності, однак за це їй необхідно передати неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень.

5 лютого 2015 року, близько 09.00 год., ОСОБА_5 разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 подали всі необхідні медичні документи на огляд комісії Теребовлянської міжрайонної МСЕК. В подальшому, близько 14:00 год., коли ОСОБА_5 із своїм чоловіком ОСОБА_6 зайшли у кабінет №8 Бучацької ЦРКЛ за адресою: м. Бучач, вул. Галицька, 40, де засідала комісія Теребовлянської міжрайонної МСЕК, ОСОБА_7 одержала для себе від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень, за вплив членів комісії Теребовлянської міжрайонної МСЕК, зокрема голови комісії лікаря-терапевта ОСОБА_8 та члена комісії лікаря-хірурга ОСОБА_9 , щодо присвоєння її чоловіку ОСОБА_6 третьої групи інвалідності.

Надалі, ОСОБА_6 за результатами огляду Теребовлянської міжрайонної МСЕК було присвоєно третю групу інвалідності, про що складено акт огляду медико-соціальною експертизою №2319 від 5 лютого 2015 року.

Такі умисні дії підозрюваної ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції Закону N 1261-VII від 13.05.2014), якодержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття позитивного рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

14 лютого 2015 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000061 від 4 лютого 2015 року, з однієї сторони та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.2 ст.369-2 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі сімсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її

невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, яка є особою пенсійного віку, кримінальне правопорушення вчинила вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та невеликий розмір отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 і призначення підозрюваній узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 лютого 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, призначивши узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі сімсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, якими є 2000 гривень, передати УДСБЕЗ УМВС України в Тернопільській області.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з часу його оголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1