Справа №№ 1804/2366/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.12 місто Глухів

Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді Демченка О.С., при секретарі Бірюк О.І., з участю старшого прокурора прокуратури Кролевецького району Сумської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні спрямовану до Глухівського міськрайсуду головою Апеляційного суду Сумської області відповідно до положень ст. 38 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) справу, яка заведена Кролевецьким районним судом за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького районного відділу Управління Внутрішніх Справ України у Сумській області ОСОБА_3 від 31 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи,

в с т а н о в и в.

Постановою, що оскаржується відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за фактом скоєння крадіжки майна ОСОБА_2 та знищення належного йому майна шляхом підпалу за відсутністю в діях ОСОБА_4 ознак злочинів, передбачених ст. 185 і 194 Кримінального кодексу України (далі КК України). Дана постанова була винесена по матеріалам кримінальної справи № 02100238, в якій обєднані в одне провадження кримінальна справа № 02100238, яка була порушена 12 вересня 2002 року за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України за фактом крадіжки з гаража ОСОБА_2 в селі Ленінське Кролевецького району в період з 27 серпня по 03 вересня 2002 року двох двадцятилітрових каністр з бензином, та кримінальна справа № 02100238/2, яка була порушена 18 травня 2007 року за ознаками ч. 2 ст. 194 КК України за фактом умисного знищення шляхом підпалу майна ОСОБА_2 в ніч з 2 на 3 вересня 2002 року в селі Ленінське Кролевецького району, зокрема - за результатами перевірки явки з повинною заарештованого по іншій кримінальній справі ОСОБА_4 від 20 червня 2003 року про те, що він в ніч на 03 вересня 2002 року проник через отвір в даху в гараж ОСОБА_2 в селі Ленінське Кролевецького району, звідки викрав дві двадцятилітрові каністри з бензином, які наступного дня продав невідомій йому особі.

За змістом вказаної постанови рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що після оформлення вказаної явки з повинною ОСОБА_4 став заперечувати свою причетність до крадіжки майна ОСОБА_2, про яку йдеться у його явці з повинною, тоді як будь-яких інших доказів причетності ОСОБА_4 до вказаної крадіжки майна ОСОБА_2 в ході досудового слідства у кримінальній справі добуто не було.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом прийняти участь у розгляді Глухівським міськрайсудом його скарги на вказану постанову слідчого Жеби О.М., хоча повідомлявся про час, день і місце її розгляду, а за змістом наданої до Кролевецького райсуду 17 червня 2011 року скарги на постанову ОСОБА_3 ОСОБА_2 просить скасувати її як таку, що прийнята з грубим порушенням КПК України (зокрема ст. 99 КПК України), посилаючись при цьому на те, що з урахуванням явки з повинною ОСОБА_4 та публікації у вересні 2002 року в газеті «Кролевецький вісник» про таку явку у слідчого були підстави для порушення кримінальної справи; що перевірка явки з повинною ОСОБА_4 фактично не проводилась і що в постанові, яку він (ОСОБА_2І.) оскаржує, немає жодних посилань на показання свідків та експертизи.

Вивчивши надані суду Кролевецьким РВ УМВС матеріали кримінальної справи № 02100238, вислухавши доводи прокурора Бурдюга В.Ю., який за обставинами вказаної кримінальної справи не вбачає підстав для скасування постанови, що оскаржується, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

За змістом ч. 3 ст. 236-2 КПК України підставою для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи є невиконання при відмові в порушенні кримінальної справи вимог статті 99 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 99 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи при відсутності підстав до порушення кримінальної справи.

Частина 1 статті 94 КПК України явку з повинною визначає лише приводом до порушення кримінальної справи, тоді як за змістом частини 2 цієї ж норми, кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Виходячи із змісту тієї ж норми достатність даних, що вказують на ознаки злочину, слід розглядати стосовно до їхнього характеру і обсягу. За своїм характером наявні дані можуть бути визнані достатніми для ухвалення рішення про порушення кримінальної справи, якщо вони свідчать про певні кримінальні дії або бездіяльність, а за обсягом такі наявні дані можна вважати достатніми, якщо вони свідчать про наявність подій, що є злочином. Порушення кримінальної справи (початкова стадія кримінального процесу, що створює правові підстави для наступних процесуальних дій) на підставі будь-яких міркувань або даних, достовірність яких викликає серйозні сумніви чи неясності, є недопустимим.

За змістом ст. 96 КПК України, яка (стаття) визначає явку з повинною як особисте, добровільне письмове чи усне повідомлення заявником орган дізнання, слідчого, прокурора або суд про злочин, вчинений чи підготовлений ним, при явці з повинною, як і при будь-якому іншому приводі правоохоронні органи повинні встановити наявність підстав для порушення кримінальної справи ознак злочину, тобто у визначених процесуальним законом порядку, і строк (за ст. 97 КПК України не більше 10 днів) перевірити явку з повинною і викладені у ній (заявлені) дані.

За матеріалами кримінальної справи № 02100238 ОСОБА_4 після написання 20 червня 2003 року явки з повинною про викрадення з гаражу ОСОБА_2 в ніч на 03 вересня 2002 року двох двадцятилітрових каністр з бензином 18 серпня 2009 року категорично відмовився від неї, пославшись на те, що вказана явка була написана ним під психологічним тиском та погрозами працівника міліції та під його диктовку, тобто - самообмовився, а інших будь-яких доказів причетності ОСОБА_4 як до викрадення, так і до знищення майна ОСОБА_2 шляхом підпалу у вказаній кримінальній справі добуто не було, не зважаючи на проведення численних (в тому числі й за вказівками уповноважених на це осіб правоохоронних органів) процесуальних дій.

За змістом ч. 3 ст. 98 КПК України кримінальна справа щодо конкретної особи може бути порушена, якщо така особа встановлена. Матеріали ж кримінальної справи № 02100238 не містять в собі достатніх даних, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до викрадення та підпалу майна ОСОБА_2, а відтак - відсутні достатні правові підстави для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за вказаними фактами.

Наведені встановлені судом обставини та положення КПК України й дають суду підстави визнати, що при ухваленні постанови, яка оскаржується, слідчим Жебою О.М. були виконані вимоги ст. 99 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-3, 94, 96, 97, 98, 99 та 236-2 КПК України, суд

п о с т а н о в л я є.

Залишити без задоволення скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 від 31 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляції на постанову. Така апеляція може бути подана до Глухівського міськрайсуду протягом семи діб з дня винесення даної постанови.

Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_5