Копія Справа
№4-11/2007
ПОСТАНОВА

21 лютого 2007 року Суддя
Кіровського районного суду
м. Кіровограда Деревінський
С.М.

при секретарі Мішевець Т.І.

з участю прокурорів Лебедєвої Р.С., Березолової І.М.

адвоката ОСОБА_2

розглянув у
відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1на постанову прокурора Кіровського района м. Кіровограда від 4.10.2006 року про порушення кримінальної справи,-

ВСТАНОВИВ: 23.01.2007 року до суду зі скаргою на
постанову прокуратура Кіровського району м. Кіровограда від 4.10.2006 року про порушення кримінальної
справи, звернувся ОСОБА_1, в якій в обгрунтування порушення
його прав та інтересів, при вирішенні питання про порушення зазначеної кримінальної справи, незаконість її порушення та
зазначив:

В постанові про порушення кримінальної справи від 4.10.2006 року, вказано, що ОСОБА_1
працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1, в порушення своїх посадових
обов'язків, обмануючи контрагентів та зловживаючи їх
довірою, щодо до своїх обов'язків, переконав їх про необхідність передачі йому грошових коштів за отриману від підприємства
продукцію та товари на загальну суму 21205 грн. 42 коп., чим
спричинив підприємству збитків на вказану суму. Тобто, прокурором визначена особо, яка скоїла злочин, а справу порушено не
відносно ОСОБА_1, а по факту. Повідомлення директора СП ДП
„Оболонь-Полтава" „Оболонь-Кіровоград" про вчинення злочину, не відповідає вимогам ст. 94 КПК України, а тому не може бути приводом для порушення кримінальної справи. Сама постанова прокурора про
порушення кримінальної справи, не відповідає
вимогам кримінально-процесуального законодавства України, оскільки в неє немає посилання на функційні обов'язки ОСОБА_1, які
він порушив. В материалах первинної перевірки не має
функційних обов'язків ОСОБА_1, договору про його повну матеріальну
відповідальність. Кошти, отриманні від контагентів підприємства, він здавав в касу, але на підприємстві існує подвійна
бухгалтерія, а тому кошти, які він здавав не
оприбутковані по касі, до вирішення питання про порушення кримінальної справи, не проведена інвентарізація, не призначена
документальна ревізія фінансово-господарської діяльності підприємства, а тому
не перевірені можливі зловживання з боку посадових осіб підприємства.

Заслухавши ОСОБА_1, адвоката, директора СП ДП „Оболонь-Полтава"
„Оболонь-Кіровоград", прокурора, вивчивши матеріали перевірки, які стали
підставою для порушення кримінальної справи, вважаю, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Кримінальна справа порушена прокурором Кіровського района м. Кіровограда на підставі заяви директора СП ДП
„Оболонь-Полтава" „Оболонь-Кіровоград" ОСОБА_3
про привласнення ОСОБА_1 грошей підприємства, яке було виявлено, після того, як
він не вийшов на роботу. З данною заявою ОСОБА_3 звернувся офіційно до прокуратури Кіровоградської області, яка
спрямувала цю заяву та додані до неї матеріали для розгляду прокурору
Кіровського района м. Кіровограда.

При цьому, у заяві ОСОБА_3 зазначив, що він попереджений про кримінальну
відповідальність за неправомірне повідомлення про злочин. До заяви ОСОБА_3 були
додані документи, якими обґрунтовуються вчинення ОСОБА_1 дій по привласненню коштів підприємства, його посадова інструкція та договір
з ОСОБА_1 про повну матеріальну відповідальність.

Таким чином, приводом та підставою для порушення кримінальної справи була
офомлена відповідно до вимог ст.ст. 94, 95 КПК України заява керівника
підприємства з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. З ст. 97 КПК України, перевірка зазначених в
заяві обставин проводиться, прокурором, якщо така первірка потребує на протязі 10 діб, а загальний строк прийняття
рішення по заяві про вчинений злочин 3 доби.

За таких обставин, прийняття прокурором рішення про порушення кримінальної справи на протязі 3 діб з моменту отримання заяви про
злочин, також не протиріччить вимогам ст. 97
КПК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його не знайомили з посадовими обов"язками, не було договору про повну матеріальну відповідальність,
а наявні в матеріалах перевірки документи, він підписав заднім
числом, піддягають перевірки, під час досудового слідства. Як і доводи ОСОБА_1 про те, що він здавав в касу
підприємства отримані від контагентів гроші, також підлягають
перевірки під час досудового слідства, шляхом призначення та проведення ревізій КРУ або бухгалтерських експертиз, які
можуть бути проведені тільки після порушення кримінальної справи.

Під час досудового слідства, відповідно до вимог ст. 64 КПК України, слідчим встановлюються обставини, які підлягають доказуванню в кримінальній справі,
в тому числі об"ективна сторона складу
злочину і встановлюється коло осіб, яким злочином завдано збитків. Обставини, які підлягають доказуванню в кримінальній справі,
відповідно до вимог ст. 64 КПК України, під час перевірки, яка проводиться в порядку ст. 97 КПК України не встановлюються,
оскільки при отримання заяви про злочин, прокурор прийняти одне з трьох рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в
порушенні кримінальної справи; направити заяву або повідомлення за належністю.

При цьому, суд
зазначає, що процесуальне становище ОСОБА_1 по розслідуваній кримінальній справі - свідок, як встановлено під час розгляду скарги. А тому, суд вважає, що
ніякі права ОСОБА_1 не порушуються і не ким не обмежені.

Під час розглуду скарги ОСОБА_1, встановлено, що прокурором Кіровського района м. Кіровограда 4.10.2006 року порушена
кримінальна справа за фактом привласнення
майна СП ДП „Оболонь - Полтава""Оболонь -Кіровоград" за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 191 КК України, тоді як директор зазначеного підприємства просив у заяви порушити кримінальну справу , при наявності ознак злочину, відносно ОСОБА_1.

В своїй постанові про порушення кримінальної справи прокурор дійсно
зазначає, що ОСОБА_1 привласнив кошти підприємців на загальну суму 21205 грн. 42 коп., а за таких підстав,
правільніше було б порушувати кримінальну справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 98 КПК України відносно встановленої
особи, яка вчинила злочин, а не по факту вчинення злочину.

Але ця обставина, не є підставою для скасування постанови про порушення кримінальної справи, оскільки сам ОСОБА_1 в своїй скарзі
зазначає, що його дії можуть бути кваліфіковані як шахрайство. До
того ж, під час розслідування кримінальної справи, на підставі зібраніх доказів, орган досудового слідства може дати належну
квалифікацію діям особи, яка притягується до
кримінальної відповідальності, а в разі не доведення вини, закрити
кримінальну справу.

Таким чином, дослідивши доводи ОСОБА_1, адвоката, викладені в скарзі та під час її розгляду, вивчивши матеріали, які стали
підставою для порушення кримінальної справи,
заслухавши прокурора, вважаю, що під час винесення прокурором Кіровського району м. Кіровограда постанови про порушення
кримінальної справи від 4.10.2006 року, були додержані вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України. Розглядати та вирішувати питання, щодо доведеності чи недоведенності вини ОСОБА_1 у
злочинних діях, що намагалися зробити ОСОБА_1 та адвокат, під час
розгляду скарги, тобто розглядати ті питання, які повинен вирішувати суд, при розгляді кримінальної справи по суті, в данній
стадії процессу , суддя не може.

Керуючись п.2 ч. 13 ст. 236-8 КПК України,

ПО СТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1на постанову прокурора Кіровського района м. Кіровограда від 4.10.2006 року про порушення кримінальної
справи, залишити без задоволення.

На постанову
може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області на
протязі 7 діб з
дня її винесення.

Копію постанови направити прокурору Кіровського району м. Кіровограда,
прокурору Ленінського района м. Кіровограда, ОСОБА_1, адвокату, ОСОБА_3 директору СП ДП „Оболонь-Полтава"
„Оболонь-Кировоград"

Суддя /підпис/ С.М. Деревінський