Справа №11-33/2008р. Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: ст. 395 КК Доповідач Лантушенко Ю.Ф.
УХВАЛА

Іменем України

2008 року січня 29 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
Лугового М.Г.,

суддів
Лантушенка Ю.Ф.,

Сахнюка В.Г.,

з участю прокурора
Варфоломєевої Н.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від
20 листопада 2007р., яким, -

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий:

1) 28.01-1999р. за ст. ст. 17,81ч.3, 81
ч3,114,42

КК України 1960р. на 4 роки позбавлення

волі;

2) 14.10.-2002р. за ст. 185 ч.3 КК України на

4 роки позбавлення волі:

3) 18.10-2006р. за ст. 263 ч.1 КК
України на

2 роки позбавлення волі, і, на підставі

ст. 75 КК України, звільнений від

відбування покарання з випробуванням,

з іспитовим строком 2 роки:

житель м. Суми, -

засуджений за ст. 395 КК України на
три місяці арешту;

на підставі ст. ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до
призначеного покарання частково приєднано один рік десять місяців позбавлення
волі невідбутого покарання за попереднім вироком, і остаточно визначено
для відбування два роки один місяць
позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_1 засуджений за вчинення такого злочину.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.09-2006р. ОСОБА_1
встановлений адміністративний нагляд, строком на один рік з встановленням таких
обмежень:

явка на реєстраційну відмітку в період нагляду в 1, 2, 3, 4 суботу місяця з
10 до 12 години до ОВС;

заборона виходити з квартири або власного домоволодіння після 20 години до
4 години наступного дня без отримання на те письмового дозволу керівництва ОВС,
а за необхідності виходу на роботу під час дії такого обмеження зобов'язаний попередити керівництво ОВС та надати відповідну довідку з місця
роботи;

заборона виїзду за межі населеного пункту місця проживання на постійне чи
тимчасове мешкання без письмового дозволу керівництва ОВС, а при виникненні
необхідності виїзду, зобов'язаний письмово повідомити керівництво ОВС про мету
та строк виїзду з зазначенням точного місця знаходження, отримати дозвіл та
маршрутний лист, в якому зробити відповідні реєстраційні відмітки;

заборона перебувати в ресторанах, барах, кафе, магазинах, де алкогольні
напої реалізуються на розлив, а також перебування на вокзалах, ринках та
аеропортах по місцю проживання.

14.10-2006р. ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з вказаною постановою суду
про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, і був попереджений про
кримінальну відповідальність за порушення правил адміннагляду.

Однак 15.05-2007р. ОСОБА_1, з метою ухилення від адміністративного нагляду,
без поважних причин та без повідомлення працівників ОВС, що здійснюють нагляд,
умисно залишив місце проживання, - АДРЕСА_1, та виїхав за межі м. Суми в смт.
Терни, Недригайлівського району, Сумської області.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 вказав, що повністю визнає свою вину за ст.
395 КК України, однак не згоден з тим, що суд врахував йому тільки 2 місяці
позбавлення волі в відбуте покарання за попереднім вироком, хоча він працював 7
місяців і не допускав ніяких порушень, чого суд не взяв до уваги. Прохає
переглянути справу, врахувати стан його здоров'я, і пом'якшити йому покарання.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без змін,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_1
покарання за ст. 395 КК України, відповідно до вимог ст. 65 КК України,
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують покарання, і таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК
України, протягом іспитового строку, встановленого попереднім вироком від 18
жовтня 2006р., тобто ОСОБА_1 засуджено
за вчинення нового злочину, передбаченого ст. 395 КК України, до повного
відбуття покарання за попереднім вироком від 19 жовтня 2006р., яким ОСОБА_1
засуджено на два роки позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України,
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два
роки.

ОСОБА_1 за ст. 395 КК України призначено покарання три місяці арешту, що,
відповідно до положень ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі
відповідає один день арешту.

Згідно ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом
іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами,
передбаченими статтями 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення
вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до
покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує
невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а остаточне покарання за
сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий
злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, з врахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив новий злочин, передбачений ст.
395 КК України, в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком
при невідбутому покаранні за попереднім
вироком у вигляді двох років позбавлення волі, суд, на підставі ст. 71 КК
України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання за новий злочин, передбачений ст. 395 КК
України, у вигляді трьох місяців арешту, що відповідає трьом місяцям
позбавлення волі, частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком у
вигляді одного року десяти місяців позбавлення волі, і остаточно визначив
ОСОБА_1 для відбування два роки один місяць позбавлення волі, і таке покарання
є більшим від покарання, призначеного за
новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком,
що відповідає вимогам ст. 71 КК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що для пом'якшення
засудженому ОСОБА_1 покарання за його апеляцією підстав немає.

Проте, в ході апеляційного розгляду справи колегія суддів звернула увагу на
те, що у вступній частині вироку помилково вказано місце народження засудженого
ОСОБА_1 - м. Суми, в той час, як за матеріалами справи (а.с. 63, 65, 66, 67,
72, 86 ), ОСОБА_1 народився в с. Червоне, Глухівському району, Сумської області, тому, в порядку ст.
365 КПК України, необхідно запропонувати суду уточнити вступну частину вироку
про місце народження ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2077р. щодо ОСОБА_1
залишити без змін, а його апеляцію, - без задоволення.

В порядку ст. 365 КПК України запропонувати суду уточнити вступну частину
цього вироку про місце народження ОСОБА_1

Головуючий
Луговий М.Г.

Суддів
Лантушенко Ю.Ф.

Сахнюк В.Г.