Справа № 307/359/15-к
Провадження № 1-кп/307/140/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.01.2015 року за № 0000118 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого з співмешканкою ОСОБА_4 , 1990 року народження, з якою виховують п`ятеро малолітніх дітей, засудженого Тячівським районним судом 10.10.2014 року за ст. 185 ч.1 КК України, до 200 годин громадських робіт, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, за участю:

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.10.2014 за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, та ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт і попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від їх відбування, 04 грудня 2014 року особисто отримав в Тячівському міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції відділу ДПтС України в Закарпатській області направлення за №2388/14 від 04.12.2014 для відбування призначеного вироком суду покарання в Буштинську селищну раду Тячівського району. В подальшому, розпорядженням Буштинського селищного голови №28 від 05.12.2014 року, ОСОБА_3 був прийнятий на громадські роботи у Буштинське ВГЖКП на території Буштинської селищної ради з 08 грудня 2014 року на 200 годин, та враховуючи, що ОСОБА_3 , є повнолітньою особою згідно направлення кримінально-виконавчої інспекції Тячівського району, йому дозволено виконувати громадські роботи не більше 4-х годин на день у вільний від основної роботи час з 08 грудня 2014 року по 24 лютого 2015. Однак ОСОБА_3 починаючи з 08 грудня 2014 року без жодних поважних причин взагалі не з`являвся для відпрацювання громадських робіт на території Буштинської селищної ради, таким чином не відбувши жодної години громадських робіт із призначених йому вироком Тячівського районного суду в кількості 200 годин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що він дійсно будучи засудженим до 200 годин громадських робіт не відбув їх, бо в нього п`ятеро дітей, і він не міг відбувати покарання, бо мусів заробляти гроші.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасниками судового провадження роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, сукупність обставин справи, особу винного, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд погоджується з думкою прокурора, котрий просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту з застосуванням ст.71,72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі ст. 72 КК України не відбуте покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2014 року у виді 200 годин громадських робіт перевести в 25 днів арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2014 року в виді 5 днів арешту, і остаточно визначити покарання у виді арешту строком один місяць і п`ять днів.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_1