№ 1кп/760/90/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Донецької області , м. Костянтинівка , українця,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працює , проживає без реєстрації в
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.04.2008 Баришівським райсудом Київської області за ст.
121 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі , із
застосуванням ст. 75 КК України , з іспитовим строком на
2 роки ;
постановою від 17.04.2009 року іспитовий строк скасовано і
направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі ;
звільнений з місць позбавлення волі умовно - достроково
27.09.2012 року на 1 рік 7 місяців 1 день ;
та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця Київської області, Бориспільського району , село
Ревне , українця, громадянина України , освіта середня ,одруженого
має двох дітей - 2008 р.н. та 2014 р.н., не працює, зареєстрований
та проживає у
АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 13.12.1999 р. Миронівським райсудом Київської області за ст. 17,
140 ч. 2 на 1 рік позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку
на підставі ст. 46-1 КК України на 1 рік ;
- 20.11.2000 р. Дніпровським райсудом м. Києва за ст. ст. 140 ч.2 ,
140 ч. 3 , 42, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 21.03.2006 р . Кагарлицьким райсудом Київської області за ст. 185 ч. 3,
КК України на 3 роки позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки ;
- 23.12.2010 р. Печерським райсудом м. Києва за ст. 152 ч. 1 КК України
на 3 роки позбавлення волі ;
постановою від 26.04.2012 року невідбуту частину покарання замінено
на обмеження волі ,
звільнений 18.09.2012 р. з невідбутим строком 10 місяців 18 днів ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
в с т а н о в и в:
29.10.2012 приблизно о 20:00 годині , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та особа , яка перебуває в розшуку , будучи в стані алкогольного сп`яніння , проходили біля будинку № 7 «а» по вул. Солом`янській в м. Києві, де і помітили раніше незнайомих їм потерпілих ОСОБА_9 , у якого в руках знаходилась папка - конверт та ОСОБА_8 , який мав при собі сумку та які рухались позаду них.
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_10 та особи , яка перебуває в розшуку , виник злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна , для реалізації якого вони вступили між собою у попередню змову , а також із обвинуваченим ОСОБА_11 ,який вчинив злочин також і повторно .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особа , яка перебуває в розшуку , стали уповільнювати свій рух і коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , порівнялись з ними , ОСОБА_10 , діючи відповідно до відведеної йому ролі , а також діючи спільно та узгоджено з іншими особами, наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 , від чого той відчув фізичний біль і впав на землю , при цьому випустив зі своїх рук папку конверт.
Застосувавши таким чином насильство , що не є небезпечним для життя потерпілого ОСОБА_9 та подавивши таким чином його волю до опору, обвинувачений ОСОБА_10 присів на потерпілим та обхопив його своєї лівою рукою за шию , став його утримувати , при цьому притискаючи до землі і тим самим завдаючи йому фізичного болю.
В цей же час, продовжуючи свої злочинні дії ,направлені на відкрите викрадення чужого майна , особа ,яка перебуває в розшуку , діючи за попередньою змовою спільно з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , якого продовжував утримувати ОСОБА_10 та з метою подолання волі потерпілого до опору , наніс йому два удари ногою в область голови , завдавши тим самим йому тілесних ушкоджень.
В свою чергу , обвинувачений ОСОБА_11 , також виконуючи свої умисні дії згідно відведеної йому ролі та за попередньою змовою групою осіб повторно , обома руками штовхнув потерпілого ОСОБА_8 в груди , від чого той ,перечепившись ногами за огорожу ,впав на клумбу. Продовжуючи свої умисні дії , ОСОБА_11 наблизився до потерпілого та наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в обличчя та голови , завдавши йому тим самим тілесні ушкодження.
Застосувавши насильство , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та подавивши волю потерпілого до опору , обвинувачений ОСОБА_11 став вимагати у ОСОБА_8 передачі йому майна , а саме - мобільного телефону та грошей . Потерпілий повідомив його ,що не має при собі телефону та грошей та став намагатись вирватись від обвинуваченого.
В цей час, особа ,яка знаходиться в розшуку , діючи спільно та узгоджено з обвинуваченим ОСОБА_11 ,з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_8 до опору , наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в область голови , а ОСОБА_11 закрив потерпілому своєю лівою рукою рот та наказав мовчати.
Продовжуючи свої умисні дії , направлені на відкрите викрадення чужого майна , діючи в групі за попередньою змовою , особа, яка знаходиться в розшуку обшукував кишені пальто ОСОБА_8 , та відкрито викрав майно останнього , а саме: мобільний телефон «Iphone 4S », вартістю 5850 гривень, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 30 гривень, на якій знаходились кошти 20 гривень.
Продовжуючи свої дії , обвинувачений ОСОБА_11 , помітивши у потерпілого ОСОБА_8 на мізинці правої руки обручку ,зняв її своєю правою рукою ,тим самим відкрито викрав чуже майно ,що належить потерпілому , а саме : срібну каблучку ,вартістю 100 гривень.
Особа , яка знаходиться в розшуку , згідно відведеної йому ролі ,знаходячись поряд з ОСОБА_8 відкрито викрав чуже майно , що належить ОСОБА_8 , а саме: сумку, вартістю 400 гривень , зірвавши її з плеча потерпілого і в якій знаходились - мобільний телефон марки «Самсунг» , вартістю 315 гривень, в якому знаходилась 2 картки оператора мобільного зв`язку «Лайф» , вартістю 30 гривень та « WorldGMN » ,вартістю 480 гривень , на рахунку яких грошей не було , банківські картки «Приватбанку» в кількості 3-х штук , банку « VAB » , в кількості 2-х штук , які матеріальної цінності не представляють ,які були зчеплені зажимом , який матеріальної цінності на представляє , дисконтна картка магазину «Мегамаркет» ,яка матеріальної цінності не представляє , студентський квиток та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності не представляють , грошові кошти в сумі 1000 гривень ,навушники до мобільного телефону « Iphone 4S» ,які входили в комплект разом з телефоном , шнур перехідник оранжевого кольору ,вартістю 100 гривень .
Після чого особа, яка перебуває в розшуку, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , якого продовжував утримувати обвинувачений ОСОБА_10 та став вимагати у нього передачі його майна ,а саме цінних речей.
ОСОБА_9 з метою уникнення подальшого йому нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченими ,дістав з кишені пальто своє майно , яке одразу відкрито викрав з його руки особа , яка перебуває з розшуку ,а саме : дві банківські картки «Приватбанку» ,які матеріальної цінності не представляють .
В результаті злочинних дій обвинувачених та особи, яка перебуває у розшуку , потерпілому ОСОБА_9 були завдані тілесні ушкодження у вигляді : синців в ділянці чола по центру та зліва 1 синець ( подовженої форми ,розмірами 1,2 х7,5 см, який розташований косо - вертикально) ; в проекції «тіла» та «хвоста» лівої брови -1 ( овальної 1,3 х2,5 см); в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва 1 (овальної 1,2х0,6 см) ; у лівій підочній ділянці -1 (овально-подовженої 0,7Х3,0 см) ; крововиливи овальної форми ( розмірами 1,5 х1,0 см та 0,9х0,5 см) ; на слизовій верхньої губи ( проекція першого-другого зубів зліва верхньої щелепи ) та на слизовій нижньої губи (проекція третього зуба зліва верхньої щелепи) ,кожне з яких згідно висновку експерта № 376/і від 25.12.2012 КМБ СМЕ відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я .
Потерпілому ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: синців в проекції «закрутки» правої вушної раковини синець (овальної форми , розмірами 2,2 х 1,0 см) ; у ділянці чола зліва -1 (овально- подовжено, 1,2х3,5 см) , в лівій надбрівній ділянці -1 ( овальної ,1,1 х1,5 см) ; , на верхній повіці лівого ока з переходом на скат носу - 1 (овально-подовженої ,0,6 х1,7 см) ; крововилив подовженої форми на слизовій нижньої губи в проекції першого зуба справа та першого другого зубів зліва на нижній щелепі ( розмірами 0,5х1,7 см) , на фоні якого три садна подовженої та овальної форми ( розмірами 0,1х0,3 см, 0,1х 0,4 см та 0,5х 0,3 см) ,кожне з яких згідно висновку експерта № 375/і від 25.12.2012 КМБ СМЕ відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Обвинувачений ОСОБА_10 не визнав себе винним у вчиненні відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.
Пояснив суду ,що у вересні 2012 року звільнився з місць позбавлення волі та проживав у свого сина ОСОБА_12 на АДРЕСА_1 .
29 жовтня 2012 року він разом зі своїм сином ОСОБА_12 знаходились на залізничному вокзалі ,а потім він там же зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_11 ,з яким раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі. Вони разом розпивали спиртні напої .
Стверджує ,що не мав попередньої змови на вчинення злочину ,а саме грабежу , ні з своїм сином , ні з ОСОБА_11 .
Проходячи всі разом по вул. Солом`янській в м. Києві дійсно бачили потерпілих , але він нічого не відбирав у потерпілих , а дізнався через деякий час , що саме його син ОСОБА_13 відібрав у потерпілих їх майно. Він особисто тільки випадково зіштовхнувся із потерпілим ОСОБА_9 та декілька разів він вдарив , бо думав що у того агресивні наміри , від чого потерпілий впав на землю. Однак заперечує те, що тримав потерпілого за шию та наносив удари .
У нього не має для цього фізичної можливості , бо ліва його рука після поранення недієздатна . Вважає ,що потерпілий ОСОБА_9 його оговорює .
Обвинувачений просив суд перекваліфікувати його дії на хуліганство .
Обвинувачений ОСОБА_11 не визнав себе винним у вчиненні повторного відкритого викрадення чужого майна потерпілих , вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Вказав, що дійсно зустрівся 29.10.2012 року зі своїм знайомим ОСОБА_10 на залізничному вокзалі в м. Києві , з яким сумісно розпивали спиртні напої. Разом з ними також був і син ОСОБА_10 ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_10 , запропонував піти до його знайомої і коли проходили по вул. Солом`янській в м. Києві біля 20 г. , то побачили двох хлопців.
Він бачив, як ОСОБА_10 наніс удар одному із цих хлопців , а інший хлопець схопився за нього і вони разом впали. В цей час до них підбіг ОСОБА_12 та став носити удари цьому хлопцю ,а саме потерпілому ОСОБА_8 . Для нього це було несподіванкою і він намагався потерпілого захистити від ОСОБА_12 , казав йому зупинитись .
Він не викрадав майна цих осіб ,оскільки це зробив ОСОБА_12 ,з яким наявність попередньої змови заперечує. Вважає , що можливо в його діях наявний склад злочину хуліганство ,оскільки був очевидцем дій і не завадив ОСОБА_12 вчиняти злочин і наносити удари ОСОБА_15 . Викрадені речі він бачив в будинку на АДРЕСА_3 , куди прийшли саме у ОСОБА_12 .
Він особисто сварив його за те, що той втягнув їх з ОСОБА_10 у неприємності , оскільки вони обидва раніше судимі і це може ускладнити їх життя .
Просив суд перекваліфікувати його дії на хуліганство.
Не дивлячись на таке відношення обвинувачених до вчиненого , суд приходить до висновку, що винність кожного з них знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 в суді пояснив ,що 29.10.2012 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 у вечірній час повертались додому і рухались по вул. Солом`янській в м. Києві . Знаходячись вже поблизу гуртожитку ,де вони проживають ,побачили трьох раніше незнайомих їм чоловіків ,які стали їх обходити.
Порівнявшись з ним , раніше незнайомий йому ОСОБА_11 штовхнув його і він впав через невеликий паркан на клумбу , а той став наносити йому удари по тулубу. Інший чоловік, який знаходиться в розшуку , став бити його по голові рукою , при цьому ОСОБА_11 утримував його руками . Особа , яка знаходиться в розшуку обшукувала його , а ОСОБА_11 продовжував утримувати його та закривав своєю рукою йому рот, щоб він не мав змоги кричати.
У нього з кишені був викрадений мобільний телефон білого кольору марки « Самсунг » , вартістю 315 гривень з двома сім-картами ,вартістю 30 гривень . Оскільки на телефоні був встановлений пароль , то особа, яка знаходиться в розшуку вимагала його назвати і він був вимушений це зробити.
Також ОСОБА_11 побачив у нього на лівій руці срібну каблучку ,вартістю 100 гривень та наказав віддати її йому, що він і зробив.
Хоча він і не бачив ,що відбувалось з його товаришем ОСОБА_9 , , але чув характерні звуки і зрозумів, що його також б`ють . Після цього нападники втекли з їх речами.
Вони зайшли до гуртожитку та зателефонували до міліції. Коли приїхали працівники міліції , розповіли про те що сталось , описали нападників ,а також він повідомив їх ,що у викраденому у нього телефоні є така функція ,що дозволяє знайти його місцезнаходження. Його знайомий відслідкував телефон і було встановлено ,що він знаходиться в районі вулиці Старовокзальної в м. Києві.
Він разом з працівниками міліції на патрульній машині прослідували на цю вулицю , знайшли будинок ,звідки були сигнали телефону . В будинку були затримані троє осіб , які приймали участь в нападі на них. Він одразу ж впізнав ОСОБА_16 по світлій куртці , в яку той був вдягнутий як в момент нападу , так і в момент його затримання.
На столі знаходився його телефон , який був вже пошкоджений та ноутбук в іншій кімнаті ,що був викрадений у ОСОБА_9 .
Від цивільного позову , який був ним поданий на суму 1925 гривень , потерпілий в суді відмовився , а в частині призначення покарання обвинуваченим покладався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_9 в суді пояснив ,що біля 20 г. 29.10.2012 р. повертався до гуртожитку ,що розташований по вул. Солом`янській , 7 в м. Києві разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 .
Підходячи вже до гуртожитку, звернув увагу на трьох раніше незнайомих йому чоловіків , які спочатку йшли попереду , а потім зупинились .
Після цього ОСОБА_10 сів на нього зверху та почав однією рукою тримати за горло , не даючи можливості підвестись , а іншою рукою наносив удари по голові.
Потім до нього підбігла особа , яка перебуває в розшуку та ногою вдарив його по обличчю та став вимагати показати вміст кишень одягу .
Він дістав з кишені 100 гривень та банківські картки та передав їх цій особі. Після цього ОСОБА_10 його відпустив , забрав його сумку і він та інші особи втікли.
Також його товариш ОСОБА_8 був побитий і в нього був викрадений мобільний телефон та срібна каблучка.
Вони після цього викликали працівників міліції і ОСОБА_8 поїхав з ними ,оскільки по сигналу із його телефону можна було відслідкувати місце його знаходження.
В той же вечір на вул. Старовокзальній нападники були затримані і знайдені викрадені у нього речі, які йому повернуті.
Потерпілий стверджував ,що добре запам`ятав ОСОБА_10 і по його голосу , статурі , і стверджує ,що саме він наносив йому тілесні ушкодження .
Також він бачив і момент , коли ОСОБА_11 штовхнув на землю ОСОБА_8 і чув ,що хтось із цих чоловіків вимагав у останнього зняти з руки обручку.
Цивільного позову потерпілий не заявляв і в частині призначення покарання обвинуваченим покладався на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив ,що в 2012 році орендував кімнату в будинку АДРЕСА_3 .
29.10.2012 р. у вечірній час до будинку прийшли троє чоловіків знайомих господарки цього будинку , серед яких були обвинувачені та ще один молодий хлопець. У одного з них при собі був пакет.
Цей молодий хлопець на ім`я ОСОБА_18 підійшов до нього та показав мобільний телефон в білому корпусі і попросив подивитись його та по можливості відремонтувати. Він його подивився і сказав, що не зможе відремонтувати.
Через деякий час приїхали працівники міліції та затримали всіх , хто знаходився в будинку.
Працівники міліції вилучили вказаний телефон , а також з іншої кімнати принесли пакет ,в якому знаходився ноутбук сріблястого кольору. Вказаний пакет до будинку принесли із собою вищевказані ним чоловіки .
Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив ,що проживає зі своєю дружиною в будинку АДРЕСА_3 .
29.10.2012 р. у вечірній час до них приїхали ОСОБА_10 , який є знайомим його дружини , раніше незнайомий йому ОСОБА_11 та ще один молодий хлопець.
В будинку також на той час знаходились ще двоє квартирантів . Після цього він особисто вийшов з будинку та пішов до магазину .
Коли повернувся , то в кімнаті побачив , як квартирант тримав в руках мобільний телефон, а обвинувачені знаходились біля нього .
Потім приїхали працівники міліції з молодим хлопцем, який казав, що його недавно побили та забрали телефон . Після цього затримали всіх , хто знаходився в будинку і вилучили якийсь пакет ,що лежав в кріслі в прохідній кімнаті . Кому він належав ,не знає і хто його приніс також не бачив.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що працює інспектором ППС в Солом`янському РУ ГУ МВС України в м. Києві .
29.10.2012 р. знаходився на роботі в складі автопатруля . У вечірній час отримали виклик про те ,що на вул. Солом`янській в м. Києві чекає заявник .
Прибувши на місце побачили двох хлопців ,які повідомили ,що троє невідомих вчинили на них напад , побили та викрали їх особисті речі.
Один з потерпілих повідомив , що в його викраденому телефоні є така функція, яка дозволяє визначити його місцезнаходження і вказав ,що треба їхати на вул. Старовокзальну.
Під`їхавши до вказаного потерпілим будинку , в якому двері не були зачинені , зайшли всередину. Там знаходилось декілька чоловік та жінка ,яка виявилась господарем будинку.
Побачив раніше незнайомого йому обвинуваченого ОСОБА_11 , ,який сидів на кріслі, а перед стояв табурет ,на якому лежав розібраний мобільний телефон ,по прикметам схожий на викрадений у потерпілого .
Також потерпілі вказували, що один із грабіжників був у світлій куртці і саме на ОСОБА_11 була вдягнута світла куртка . Потерпілий , який приїхав з ними на це місце, вказав на ОСОБА_16 , як на одного з тих ,хто побив його та викрав речі.
Вони викликали слідчо оперативну групу , яка і вилучала з місця телефон та сумку з ноутбуком . Вони доставили всіх затриманих до райвідділу .
Свідок ОСОБА_21 в суді пояснив ,що працює командиром взводу ППСМ в Солом`янському РУ ГУ МВС України в м. Києві.
В жовтні 2012 році в якості водія автопатруля виїздив на виклик на вул. Солом`янську в м. Києві , де біля гуртожитку на них чекали двоє хлопців. Пам`ятає , що одного із хлопців на обличчі було садно . Потерпілі повідомили, що на них щойно напали троє невідомих , викрали у них мобільний телефон та ноутбук.
Один з потерпілих повідомив ,що в його телефоні є програма ,яка дозволяє відстежувати місцезнаходження телефону по Інтернету . Один з потерпілих поїхав з ними ,а інший пішов до гуртожитку ,щоб від слідкувати яким чином переміщується телефон .
Потім повідомив, що телефон ймовірно знаходиться на АДРЕСА_4 .
Приїхавши на адресу, де находися приватний будинок ,зайшли всередину і там виявили шість чоловік , серед яких знаходились ОСОБА_11 . ОСОБА_10 , його син ,який скальпелем намагався відкрити телефон . Також був знайдений ноутбук. Затримані особи перебували в стані алкогольного сп`яніння . Потерпілий впізнав свої речі і була викликана слідчо оперативна група .
Свідок ОСОБА_22 в суді пояснив ,що в 2012 році працював слідчим Солом`янського РУ ГУ МВС України і порушував кримінальну справу проти 3-х осіб, які вчинили відкрите викрадення майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_23 вказала суду, що як слідчий Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводила досудове розслідування по кримінальній справі відносно обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
Третій підозрюваний по справі ОСОБА_12 перебуває в розшуку , оскільки місцезнаходження останнього не встановлено .
Вона особисто проводила огляд речових доказів ,які в подальшому були повернуті під зберігальні розписки потерпілим.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.10.2012 р. було оглянуто ділянку місцевості , розташовану поблизу гуртожитку по вулиці Солом`янській ,7 в м. Києві ,де був вчинений відносно потерпілих злочин. (а.п. 57-62, т.1).
Із протоколу огляду місця події від 29.10.2012 р. вбачається, що в будинку № 45 «а» по вул. Старовокзальній в м. Києві виявлені та вилучені Макбук в чорному шкіряному чохлі , шкіряна сумка та мобільний телефон « Iphone 4S » . (а.п. 63- 75 , т. 1 ).
Протоколом огляду місця події від 30.10.2012 р. встановлено , що на пр ті Повітрофлотському, 31 в м. Києві знайдені документи на ім`я ОСОБА_8 ,а саме : паспорт громадянина України та шість банківських карток ,які були викрадені у останнього 29.10.2012 року. (а.п. 79-81 , т. 1 ) .
Висновком експерта № 375/і від 25.12.2012 р. встановлено ,що у ОСОБА_8 на момент огляду 30.10.2012 р. мали місце такі ушкодження: синців в проекції «закрутки» правої вушної раковини синець (овальної форми , розмірами 2,2 х 1,0 см) ; у ділянці чола зліва -1 (овально- подовжено, 1,2х3,5 см) , в лівій надбрівній ділянці -1 ( овальної ,1,1 х1,5 см) ; , на верхній повіці лівого ока з переходом на скат носу - 1 (овально-подовженої ,0,6 х1,7 см) ; крововилив подовженої форми на слизовій нижньої губи в проекції першого зуба справа та першого другого зубів зліва на нижній щелепі ( розмірами 0,5х1,7 см) , на фоні якого три садна подовженої та овальної форми ( розмірами 0,1х0,3 см, 0,1х 0,4 см та 0,5х 0,3 см) ,кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Вказані тілесні ушкодження могли утворитись 29.10.2012 року від дії тупих предметів і не могли утворитись внаслідок однократного падіння на площину .(а.п. 95-97, т. 1).
Висновком експерта № 376/і від 25.12.2012 р. встановлено ,що у ОСОБА_24 на момент його огляду 30.10.2012 р. мали місце такі тілесні ушкодження: синці в ділянці чола по центру та зліва 1 синець ( подовженої форми ,розмірами 1,2 х7,5 см, який розташований косо - вертикально) ; в проекції «тіла» та «хвоста» лівої брови -1 ( овальної 1,3 х2,5 см); в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва 1 (овальної 1,2х0,6 см) ; у лівій підочній ділянці -1 (овально-подовженої 0,7Х3,0 см) ; крововиливи овальної форми ( розмірами 1,5 х1,0 см та 0,9х0,5 см) ; на слизовій верхньої губи ( проекція першого-другого зубів зліва верхньої щелепи ) та на слизовій нижньої губи (проекція третього зуба зліва верхньої щелепи) ,кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я .
Вказані ушкодження могли утворитись 29.10.2012 р. від дії тупих предметів ( від ударів) і не могли утворитись від однократного падіння на площину. (а.п. 106-108 , т. 1 ).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2013 року встановлено , що потерпілий ОСОБА_8 показав місце вчинення відносно нього злочину та обставини його вчинення. (а.п. 156-165, т. 2).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2013 р. встановлено , що потерпілий ОСОБА_9 показав місце вчинення відносно нього злочину та обставини його вчинення ( а.п. 166-175 , т. 2 ).
Аналіз наведених вище доказів , суд приводить до висновку про винність ОСОБА_10
у вчиненні умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.
Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд вважає необхідним виключити із обвинувачення ОСОБА_10 таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину повторно , оскільки вона не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Також суд приходить до висновку про винність ОСОБА_11 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж) ,поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ,вчиненими за попередньою змовою групою осіб , повторно .
Його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України.
Невизнання своєї вини обвинуваченими суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.
Суд вважає ,що показання потерпілих були чіткими та послідовними починаючи з досудового слідства. Їх показання не містять суттєвих суперечностей та узгоджуються із дослідженими в суді доказами .
Суд не встановив жодних доказів , які б свідчили про наявність у потерпілих підстав для обмовляння обвинувачених .
Показання обвинувачених про те, що всі дії по відношенню до двох потерпілих ,а саме заподіяння тілесних ушкоджень та заволодіння майном вчинила особа , яка перебуває в розшуку , не можуть бути прийняті судом.
Посилання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на те ,що викрадена срібна каблучка у ОСОБА_8 знаходилась у особи , яка перебуває в розшуку , суд розцінює як те,що викрадені речі були розподілені саме таким чином і не є доказом того , що обвинувачений ОСОБА_11 не забирав її у потерпілого .
Суд вважає малоймовірним те , щоб одна особа спричиняла одночасно двом потерпілим тілесні ушкодження , факт наявності яких беззаперечно встановлений судом , і в той же час мала змогу обшукувати їх та заволодівати майном . Дії по відношенню до потерпілих проводились одночасно і кожен із обвинувачених та особа ,яка перебуває в розшуку діяли узгоджено ,відповідно до своєї ролі і з однією спільною метою.
Суд вважає ,що підстав для оцінки дій обвинувачених як вчинених із хуліганських спонукань не має , оскільки вчиняли вони свої дії умисно із метою заволодіння чужим майном ,а не з метою порушення громадського порядку.
При призначенні покарання кожному із обвинувачених суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину - відповідно до ст. 12 КК України віднесений до тяжких , особу кожного , раніше судимих і судимість в установленому законом порядку не погашена, не зайнятих суспільно - корисною працею і вважає, що як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_11 заслуговують на покарання у виді позбавлення волі. Суд вважає ,що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.
Крім того , в суді встановлено , що ОСОБА_10 був засуджений 15.04. 2008 року вироком Баришівського районного суду Київської області за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки.
27.09.2012 року ОСОБА_10 був звільнений умовно - достроково на 1 рік 7 місяців 1 день і новий злочин вчинив в період відбуття покарання і до повного його відбуття .
Таким чином , остаточне покарання суд вважає необхідним призначити на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за минулим вироком до нового вироку.
Обвинувачений ОСОБА_11 вироком Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2010 року був засуджений за ст. 152 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі і був звільнений 18.09.2012 р. умовно-достроково на 10 місяців 18 днів .
Остаточне покарання суд вважає необхідним призначити на підставі ст. 71 КК України, оскільки новий злочин був ним вчинений в період відбуття покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за минулим вироком до нового вироку.
Суд враховує обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 стан його здоров`я.
Обставиною , що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд враховує наявність у нього двох малолітніх дітей .
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .
Обставинами ,що обтяжують покарання ОСОБА_11 суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_10 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання призначене вироком Баришівського райсуду Київської області від 15.04.2008 року і остаточно призначити до відбуття 5 (п`ять ) років 6 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до набрання вироком чинності у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк покарання рахувати з 02 листопада 2012 року , зарахувавши в строк покарання знаходження під вартою з 30 жовтня 2012 року по 02 листопада 2012 року включно.
Визнати ОСОБА_11 винним за ст .186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі .
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Печерського райсуду м. Києва від 23.12.2010 року і остаточно призначити до відбуття 5 (п`ять) років 6 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 до набрання вироком чинності у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк покарання рахувати з 02 листопада 2012 року, зрахувавши в строк покарання знаходження під вартою з 29 жовтня 2012 року по 02 листопада 2012 року включно.
Речові докази: мобільний телефон «Iphone» в білому корпусі , Макбук , чорну папку , сумку в клітинку, кабель USB помаранчевого кольору , банківські картки , документи на ім`я ОСОБА_8 - залишити в розпорядженні потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: