Справа № 587/2763/13-к
Провадження № 1-КП/587/196/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Сумський районний суд
Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Козловій К.Л.,

З участю прокурора Циганенко Т.А.,

Потерпілої ОСОБА_1,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.
Миколаївка Слав»янського району
Донецької області,

громадянина України, з середньою
технічною освітою, розлученого, не
працюючого, раніше судимого: 06 лютого
2004 року Сумським районним судом
Сумської області за ст. 121 ч. 2 КК України
до 9 років позбавлення волі,
звільненого 11 грудня 2009 року
умовно-достроково на 2 роки 11 місяців,
проживаючого в АДРЕСА_1,

- в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 164 ч. 1 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_2 умисно
ухилився від сплати встановлених
рішенням суду аліментів на утримання
дитини за наступних обставин.

Згідно рішення Сумського
районного суду від 23 жовтня 2003 року
ОСОБА_2 було зобов'язано сплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини: сина ОСОБА_3, 2003 року народження,
в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 9 жовтня 2003 року і
до повноліття дитини та на утримання
дружини ОСОБА_1 в розмірі ? частини з
усіх видів його заробітку до
досягнення дитиною 3-х річного віку.

Але, ОСОБА_2 через відсутність
батьківських почуттів до своєї
неповнолітньої дитини, з метою
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду аліментів, маючи реальну
можливість працевлаштуватись на
постійну роботу, працювати не бажав,
матеріальної допомоги дитині не
надавав та злісно ухилився від сплати
аліментів. Крім цього, з 31 грудня 2012
року ОСОБА_2 неофіційно працював, за що
отримував винагороду, але коштів на
утримання дитини не сплачував,
витрачав на власні потреби. На обліку в
Сумському районному центрі зайнятості
населення не перебував, на
підприємства за місцем мешкання та в
сільську раду з питання
працевлаштування не звертався. Виплати
по аліментам не здійснював,
заборгованості по ним не погасив, тобто
умисно ухилявся від сплати аліментів.

На неодноразові попередження
державного виконавця ВДВС Сумського
РУЮ про можливість притягнення до
кримінальної відповідальності не
реагував, заходів до сплати аліментів
не вживав, на виклики до ВДВС не
з'являвся без поважних причин.

В результаті чого заборгованість по
сплаті аліментів на 23 жовтня 2013 року
складає 3 908 грн. 63 коп..

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений свою вину у скоєнні
злочину визнав повністю і суду пояснив,
що коштів на утримання дитини не
надавав, оскільки підробляв, за це йому
платили незначну кількість коштів,
яких мало для його власного проживання.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що
після звільнення обвинуваченого з
місць позбавлення волі він приніс
дитині подарунок, у вересні заплатив 100
грн., потім ще 150 грн., працює він
постійно, також бачила його в
нетверезому стані, а взагалі
матеріальної допомоги не надавав. В
частині міри покарання вважає не
доцільним обмежувати його волю.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що після
звільнення з місць позбавлення волі
ОСОБА_2 працював на будівництві, у них
була бригада, йому платили від 40 до 70
грн. в день, але це було не постійно, а 2
рази в неділю, в місяць 5-6 разів.

Крім повного визнання
обвинуваченим своєї вини, пояснень
потерпілої, свідка, його винність у
скоєнні злочину підтверджується
матеріалами справи: виконавчим листом
про стягнення аліментів,
довідкою-розрахунком про
заборгованість по аліментам,
попередженнями ВДВС на адресу
обвинуваченого про наявність
заборгованості та можливість
притягнення до кримінальної
відповідальності, довідками сільської
ради та служби зайнятості про те, що
обвинувачений з питання
працевлаштування не звертався.

Таким чином, суд вважає, що
винність обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення у
судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд
кваліфікує за ст. 164 ч. 1 КК України,
оскільки він умисно ухилився від
сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дитини, що
призвело до виникнення заборгованості
в сумі 3 908 грн. 63 коп..

При визначенні обвинуваченому
міри покарання суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, який
відноситься до злочинів невеликої
тяжкості, особу винного, який раніше
був судимий.

До пом'якшуючих її покарання
обставин суд відносить щире каяття
обвинуваченого.

Обтяжуючих його покарання обставин
судом не встановлено.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 374,376 КПК України, суд,

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді у вигляді одного року шести
місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від
відбуття покарання звільнити з
випробуванням з встановленням
іспитового строку один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засудженого обов'язки:

1) не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи;

3) періодично з'являтись для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Сумської області
через Сумський районний суд протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
О.М. Моісеєнко