Справа № 548/417/15-к
Провадження №1-кп/548/55/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року м. Хорол
Хорольський районний суду Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В.Багачка, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше судимого: 18.02.2015 року, Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України, вид покарання 120 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 18.02.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт.
Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: на початку лютого 2015 року близько 10 години ОСОБА_4 перебуваючи в орендованому ним дачному господарстві, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яке належить ОСОБА_5 , викрав 30 метрів алюмінієвого відливу загальною вагою 40 кг. (вартість одного кілограму алюмінію згідно довідки становить 15 грн.), який був розташований на приміщеннях будинку та сараю. Викравши вищевказані алюмінієві відливи ОСОБА_4 для зручності їх транспортування порізав на частини, які почергово переніс на метало приймальний пункт, що розташований в АДРЕСА_3 , де отримав грошові кошти. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 600 грн.
При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно на початку лютого 2015 року близько 10 год. 00 хв. він перебуваючи в орендованому дачному господарстві, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яке належить ОСОБА_5 , викрав алюмінієвий відлив, який був розташований на приміщеннях будинку та сараю, в подальшому розрізав його на частини та здав до метало приймального пункту. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнавши власну винуватість у вчиненому злочині, в суді, заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений так і прокурор вважають недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, є вірною.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, доведена повністю. При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданих потерпілій збитків, обставин, що обтяжували б покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не є тяжким злочином, він посередньо характеризується, а також думку потерпілої, яка на суворій мірі покарання не наполягала, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Згідно із ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Також відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Станом на 01 квітня 2015 року не відбута частина покарання складає 112 годин громадських робіт, які відповідно до вимог ч.1 ст. 72 КК України слід перевести в позбавлення волі (з розрахунку один день позбавлення волі за вісім годин громадських робіт), що буде становити 14 днів позбавлення волі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин до винесення попереднього вироку, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначене покарання поглинути покаранням за вироком Хорольського райсуду від 18.02.2015 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з зарахуванням частково відбутого покарання за попереднім вироком суду у вигляді одного дня позбавлення волі.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно зі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна особа має право при визначенні... будь-якого кримінального звинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом....
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжний захід, оскільки на даний час немає підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від явки до кримінально-виконавчої інспекції, суд приходить до висновку про відсутність необхідності обрання відносно нього будь якого із запобіжних заходів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 72 КК України з врахуванням, що злочин ОСОБА_4 був вчинений до постановлення вироку Хорольського райсуду Полтавської області від 18.02.2015 року за яким він був засуджений до 120 годин громадських робіт, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і вважати його засудженим до 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Хорольського районного суду у вигляді одного дня позбавлення волі.
На підставі ст.75, п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Міру запобіжного заходу засудженому не обирати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази у справі: 11 частин алюмінієвого відливу довжиною 30 м., що віддані потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку, - залишити власнику, законному володільцю, анулювавши зберігальну розписку.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.