Справа № 1-155/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Ковель 10 липня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді Бондара
В.М.,

з участю секретаря Рижко
О.М.,

прокурора Волинець
С.М.,

захисника ОСОБА_3

потерпілої
ОСОБА_2,

представника неповнолітньої
потерпілої Березовської
Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу про застосування примусових
заходів медичного характеру щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого,
раніше судимого 22.11.1996 року Ковельським міським судом за ст.86-1, 44, 45 КК
України ( в редакції 1960 року ) строком на 5 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 3 роки, судимість погашена у встановленому законом
порядку,-

в зв'язку із вчиненням ним суспільно небезпечного
діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
20.12.2007 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим
майном, в присутності жильців даного будинку, відкрито викрав мобільний телефон
марки «Моторола Л-6» вартістю 430 гривень в якому містився стартовий пакет
мережі «Білайн» вартістю 25 гривень на рахунку якого було 15 гривень та
зарядний пристрій до даного мобільного телефону вартістю 40 гривень, які
знаходились на холодильнику у вищезазначеному будинку, і належні ОСОБА_2,
спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 510 гривень.

ОСОБА_1, будучи допитаний в судовому
засіданні пояснив в присутності захисника, як саме забрав телефон з зарядним
пристроєм у своєї племінниці ОСОБА_2 та приніс на дачу і заховав в нішу дивана,
а потім йому стало соромно і він повернув все племінниці, на вимогу останньої і
її матері.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого злочину повністю
доведена зібраними по справі доказами.

Допитана
в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_2показала суду, що 20.12 2007
року біля 18 год. 00 хв., до них додому прийшов її дядько ОСОБА_1 і відразу
коли зайшов, то вона вийшла з будинку та пішла в магазин, залишивши вдома свій
мобільний телефон марки «Моторола Л 6», зі стартовим пакетом, який лежав на
холодильнику і підзаряджався. Після того, через 40 хвилин, вона прийшла додому і від свого двоюрідного брата
ОСОБА_4 дізналась, що ОСОБА_1, побачивши вищезазначений телефон, разом з
зарядним пристроєм забрав його,
вибіг на вулицю та втік від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вона з мамою
просили у ОСОБА_1 повернути викрадений телефон, але він спочатку не
погоджувався, а потім сам приніс все викрадене і віддав їй. Вона не має
претензій до ОСОБА_1

Аналогічні
покази дала суду допитана в якості законного представника неповнолітньої
потерпілої ОСОБА_7. Вказала, що її двоюрідний брат ОСОБА_1 періодично
проживав в її будинку, на даний час його місцезнаходження їй не відоме. Він
хворіє на психічну хворобу і з його мови та неадекватних дій видно, що він
потребує лікування

Такі покази потерпілої не суперечать
і показам самого ОСОБА_1, який будучи допитаний в процесі досудового слідства
давав аналогічні покази.

Аналізуючи зібрані по справі докази
в їх сукупності суд, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1
суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого
ч.1 ст.186 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертної комісії Волинської обласної психіатричної
лікарні, акт №148 від 09
квітня 2008 року, ОСОБА_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді
параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, емоційно-вольовим зниженням і
не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період
інкримінованих йому дій також перебував у хворобливому стані, не міг
усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом
ОСОБА_1 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді
лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом.

Суд, вислухавши думку учасників
судового засідання, які вважають за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1
примусові заходи медичного характеру, прийшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід
застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до
психіатричної лікарні з звичайним наглядом в зв'язку із вчиненням ним суспільно
небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.186
КК України.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1- підписку про невиїзд, слід скасувати тільки з часу доставки його до
лікувального закладу.

Судові
витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Речові докази - мобільний телефон
«Моторола Л 6» з сім карткою мережі «Білайн», слід залишити в користуванні
власниці-потерпілої ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 416, 419-421
КПК України, ст.94 КК України. СУД,-

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Ковель, мешканця
с.Паридуби Старовижівського району
Волинської області, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації
його до психіатричної лікарні з звичайним наглядом, у зв'язку із вчиненням ним
суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого
ч.1 ст. 186 КК України.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1- підписку про невиїзд, скасувати тільки
з часу доставки його до лікувального закладу.

Судові
витрати по справі в сумі 290 (двісті дев'яносто) гривень 73 копійки за
проведення судово-психіатричної експертизи віднести на рахунок держави.

Речові докази - мобільний телефон
«Моторола Л 6» з сім карткою мережі «Білайн», залишити в користуванні
власниці-потерпілої ОСОБА_2

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Волинської області протягом семи діб з дня проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
:
В.М.БОНДАР