Справа № 591/2900/14-к Провадження № 1-кс/591/433/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2014 рокум. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, які становлять охоронювану законом таємницю,
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в судове засідання не з"явився, про день та час слухання клопотання товариство було повідомлено завчасно. Неприбуття у судове засідання осіб, у володінні яких перебувають речі і документи, що належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
28.04.2014 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які становлять охоронювану законом таємницю та знаходяться в оператора телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». До клопотання слідчим додано три протоколи огляду місця події, які свідчать про те, що в ході проведення досудового розслідування було оглянуто місце вчинення злочину (приміщення гаражу та прилегла до гаражу територія), а також протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 , в якому він, зокрема, зазначає про можливий зв`язок вчиненого відносно нього злочину з його професійною діяльністю. Також, до клопотання додано довідку складену УОТЗ УМВС України в Сумській області про проведену радіотехнічну розвідку за адресою роботи потерпілого.
Клопотання обґрунтовано необхідністю встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, слідчий в клопотанні зазначив, що для досягнення вказаної мети буде проаналізована вся інформація отримана від оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про телефонні з`єднання, які відбувались в період часу з 14 по 16 квітня 2014 року в районі місця роботи потерпілого, відсіяно номери телефонів, що постійно використовуються у вказаних місцях і , як результат, отримання можливих номерів мобільних телефонів та номерів ІMEY мобільних терміналів правопорушників.
Проте, з вказаним погодитись неможливо.
Так, відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. З огляду на таку мету та згідно вимог п.3 ч.3 ст.132 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані довести слідчому судді, що завдяки застосуванню заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться в клопотанні, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному ж випадку, як зазначалось вище, слідчий лише припускає, що в результаті аналізу отриманої інформації він отримає номери мобільних телефонів правопорушників. До того ж, залишається незрозумілим критерій «відсіювання» номерів телефонів, оскільки мова в клопотанні йдеться про центр міста, де зосереджено велику кількість адміністративних будівель, в яких працює чи які відвідує значна кількість громадян, де проходять, проживають, проїжджають чи відпочивають тисячі громадян і всі з мобільними телефонами, як із такої кількості осіб визначить тих, хто вистежував потерпілого за місцем його роботи. Крім того, незрозуміло чому органи досудового слідства вважають, що особи, які постійно використовують номери телефонів у вказаних місцях, не можуть бути причетні до вчинення вказаного злочину. Разом з цим, постійність використання телефону у вказаному місці буде сумнівною, оскільки клопотанням охоплено період 3 доби.
Тобто, слідчим не доведено, що в результаті отримання доступу до інформації буде виконано завдання, для виконання якого він звернувся, а саме: що в такий спосіб він таки встановить осіб, причетних до вчинення злочину відносно ОСОБА_4 .
Крім того, слідчий звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, а саме: про вхідні, вихідні дзвінки, смс-повідомлення із зазначенням дати, часу тривалості з`єднання, номер IMEI мобільного терміналу, дзвінки, під час яких з`єднання не відбулось. Але, всі ці відомості відповідно до п. 7 ч.1 ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю.
І в такому випадку законодавець вимагає від слідчого судді, як представника держави, надавати тимчасовий доступ лише тоді, коли слідчий доведе, що всі отримані відомості він використовуватиме як докази у кримінальному провадженні (п.6 ч.1 ст.160 КПК України). В даному випадку, враховуючи що інформація буде містити в собі дані про з`єднання за певний проміжок часу значного кола осіб, але для підтвердження обставин кримінального провадження доказове значення можливо матиме лише кілька таких з`єднань, то, цілком логічно, що інформація про значну частину таких з`єднань, взагалі не матиме відношення до справи. В той же час відомості, яким держава встановила гарантії охорони: про вхідні, вихідні дзвінки, смс-повідомлення із зазначенням дати, часу тривалості з`єднання, номер IMEI мобільного терміналу, що здійснювалось всіма особами, які знаходились по тій чи іншій причині в центрі міста Суми в період з 14.04.2014 року по 16.04.2014 року, та - будуть доступними для учасників провадження.
Тобто, всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.160 КПК України слідчим не доведено тієї обставини, що весь обсяг отриманих від ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відомостей можливо використати як докази.
До того ж, вважаю формальним посилання слідчого у клопотанні на те, що відомості, які він намагається отримати, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки лише цитування п.2 ч.5 ст.163 КПК України без жодного обґрунтування доводів з посиланням на обставини кримінального провадження, без вказівки чи надання інших речей і документів в сукупності з якими отримані відомості будуть використані як доказ, не дає підстав слідчому судді для задоволення поданого клопотання.
При цьому, не можна залишити поза увагою того, що обраний слідчим спосіб передбачає втручання у приватне життя невизначеного і багаточисельного кола осіб (абонентів ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), які здійснювали телефонні з`єднання в період часу та на території, які зазначені в клопотанні. Але, вказаний підхід органів досудового розслідування суперечить принципу юридичної визначеності, який притаманний Європейській Конвенції з прав людини, є невід`ємною частиною національних правових систем, на якому базується принцип верховенства права та який встановлює, що закон повинен захищати тих, хто не порушує закони.
Чинний КПК відносить верховенство права до загальних засад кримінального провадження, а ст. 2 КПК України встановлено, що при виконанні завдання кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду жодна особа не повинна бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Статтею 9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а така практика визначає одним з фундаментальних принципів демократичного суспільства законність і наголошує на тому, що цей принцип передбачає, серед іншого, що втручання з боку виконавчої влади в права осіб є можливим лише в тому випадку, коли втручання належним чином обґрунтовано, а вжиті заходи - спрямовані на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин людей між собою. При цьому, держави повинні в національному законодавстві забезпечити процедурні гарантії від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Крім того, практика Європейського суду з прав людини стверджує, що оскільки демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів, то втручання з боку виконавчої влади в права осіб повинні бути предметом ефективного контролю і цей контроль звичайно здійснюється судовою владою, оскільки судовий контроль надає найкращі гарантії незалежності, неупередженості і належної процедури.
Втілюючи вказаний принцип в норми національного законодавства, законодавець в п.2 ч.3 ст.132 КПК України та в п.6 ст.160 КПК України поклав на слідчого обов`язок доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні, що всі відомості, які містяться в речах і документах, будуть використані в рамках кримінального провадження, а також, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
В той же час, слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, як-то встановлено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (якою, зокрема, є за положеннями ст. 162 КПК України - інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо) якщо сторона кримінального провадження доведе всі вищезазначені обставини (ч.6 ст.163 КПК України).
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Всупереч зазначеним нормам, як зазначалось вище, слідчим не доведено можливість використання всіх отриманих відомостей як доказів, а також, що втручання у права і свободи громадян буде виправданим і в результаті проведеного аналізу отриманої від оператора телекомунікаційних послуг інформації слідчим будуть встановлені особи причетні до вчинення злочину відносно ОСОБА_4 .
Крім того, в клопотанні не наведено жодного обґрунтування на підтвердження того, що причетних до вчинення злочину відносно ОСОБА_4 осіб неможливо встановити в інший спосіб.
В той же час, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, кількість слідчих дій та вжитих заходів, про які йдеться в клопотанні та зазначено слідчим в судовому засіданні (проведення огляду місця події, допит потерпілого, колег потерпілого по роботі, сусідів та осіб, які чули крики під час побиття потерпілого, поквартирні обходи та проведення радіорозвідки) не є переконливою в тому, що осіб, причетних до вчинення злочину, не можна встановити в інший спосіб. Але з протоколу допиту потерпілого вбачається, що останній пов`язує вчинення злочину з професійною діяльністю, окреслюючи в своїх поясненнях коло можливих осіб, які підлягають перевірці на причетність. Мотивуючи подане клопотання, слідчий також вказує на те, що у слідства є підстави вважати, що кримінальне правопорушення вчинено у зв`язку з професійною діяльністю потерпілого. В той же час, не перевіряючи та не аналізуючи професійну діяльність потерпілого за певний період для установлення всіх можливих варіантів і цьому напрямку, не проводячи додатковий допит потерпілого з метою більш детального з`ясування всього кола осіб, які, на його думку, можуть бути причетні до побиття, слідчий намагається виявити правопорушника серед невизначеного кола пересічних громадян, беручи за основу лише факт перебування в певній місцевості в період з 14.04.2014 року по 16.04.2014 року.
Тобто, з урахуванням викладеного, слідчим не доведено обставин, які згідно з ч.6 ст.163 КПК України, є визначальними для слідчого судді під час прийняття ухвали про надання тимчасового доступу до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю.
Враховуючи вищевикладене, клопотання вважаю необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 163 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні клопотання слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг в період часу з 14.04.2014 року до 16.04.2014 року,які становлять охоронювану законом таємницю, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1