АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/783/14-к Номер провадження 11-кп/786/97/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Карлівського району Полтавської області на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Карлівка, Полтавської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15 травня 2013 рою Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., штраф сплачено 20 травня 2013 року,-

визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 8268 гривень 51 копійку, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 24 гривні 36 копійок, а всього стягнуто 10292 гривні 87 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати, понесені на проведення експертних досліджень, в загальному розмірі 2948 гривень 40 копійок на користь держави.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 10 березня 2014 року, близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в дворі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розбивши скло водійських дверцят до автомобіля марки ВАЗ-21033, 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_10 , після чого, сів за кермо автомобіля та, пошкодивши замок запалення, без ключа запустив двигун та розпочав рух, чим, без відома і дозволу власника, незаконно заволодів вище вказаним транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 8085,58 грн.

В цей же день, близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в дворі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 , де, скориставшись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, без відома і дозволу власника, відчинивши водійські дверцята автомобіля марки ВАЗ-2101, 1973 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_11 , після чого, сів за кермо та, пошкодивши замок запалення, без ключа намагався запустити двигун і розпочати рух автомобіля, щоб незаконно заволодіти їм, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як акумуляторна батарея автомобіля була від`єднаною власником до цього.

В цей же день, близько 03 години, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в дворі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 , де. скориставшись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розбивши скло водійських дверцят, проник до автомобіля марки ВАЗ-21011, 1980 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , червоного кольору, який належить ОСОБА_9 після чого, сів за кермо та, пошкодивши замок запалення, без ключа запустив двигун та розпочав рух., чим, без відома і дозволу власника, незаконно заволодів вище вказаним транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 8268,51 грн. Потім, рухаючись на вказаному автомобілі, ОСОБА_7 не впорався з керуванням, з`їхав з автошляху по вул. Чапаева в с Попівка Карлівського району Полтавської області на узбіччя, де допустив зіткнення з деревом, внаслідок чого пошкодив передню частину автомобіля.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Карлівського району Полтавської області просить вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме - застосуванням закону, який не підлягає застосуванню, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання згідно санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у виді - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду скасувати та постановити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Винуватість ОСОБА_7 у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно (по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ), та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно (по епізоду з потерпілим ОСОБА_9 ), підтверджується зібраними по справі доказами і не спростовується в апеляційній скарзі.

На досудовому слідстві і в суді свою вину у вчиненні злочинів ОСОБА_7 визнав повністю і не заперечував фактичні обставини справи.

Його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції правильно враховано, на підставі ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , останній за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий 15 травня 2013 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1700 гри., штраф сплачено 20 травня 2013 року.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом першої інстанції встановлено - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування матеріальної шкоди по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України - вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, а також не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку за можливе, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , особу самого обвинуваченого, який, згідно характеристики з місця проживання, характеризуються позитивно: призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлений вирок є законним, обгрунтованим і справедливим, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Карлівського району Полтавської області залишити без задоволення, вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:

---------------------- ----------------- -------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
копія з оригіналом згідно: