У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Кривенди О.В.

за участю прокурора захисника

Яковенко Р.І., ОСОБА_2

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні 18
січня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та захисників ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на вирок апеляційного суду
Донецької області від 17 травня 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця
м. Вуглегорська Донецької області,

раніше
не судимого,

- за ч. 3 ст. 289
КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 12
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 призначено довічне
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,

уродженця
м. Донецька, раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 289
КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 10
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п. 1, 6,
12 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначено 15 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ч. 3 ст. 15 та ч. 1 ст. 152 КК України ОСОБА_3 виправдано за недоведеністю
його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,

уродженця
м. Єнакієва Донецької області,

раніше
не судимого,

- за ч. 3 ст. 289
КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 10
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України на 12 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено 12 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно з цим вироком ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні
злочинів за таких обставин.

31 липня 2005 року, приблизно о 23 год. ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прибули на берег водоймища
“Донецьке море” з боку вул. Приморської м. Донецька, де побачили автомобіль
марки ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1, в салоні якого знаходилися ОСОБА_7, що
спав на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_8, з якою ОСОБА_1 та ОСОБА_3
згодом познайомились і прийняли її пропозицію про спільне вживання спиртних
напоїв.

Під час спільного вживання спиртних напоїв у ОСОБА_1 виник злочинний умисел
на незаконне заволодіння вищезазначеним автомобілем і наявним у ньому чужим
майном шляхом розбійного нападу на ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та їх умисне вбивство з
корисливих мотивів і ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_3вчинити ці злочини.
Отримавши їх згоду на участь у злочинах, ОСОБА_1 сходив у двір АДРЕСА_1, якого
він охороняв ночами, де взяв залізну кувалду як знаряддя злочину.

Повернувшись на берег водоймища, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_8, яка стояла до
нього спиною і наніс їй кувалдою не менше двох ударів по голові, від чого вона
втратила свідомість і впала на землю. Після цього ОСОБА_1 наніс потерпілій ще
не менше трьох ударів кувалдою в область голови та обличчя, а ОСОБА_3 діючи
спільно і узгоджено із співучасниками, наніс їй не менше двох ударів кулаком і
ногою в область грудної клітки. Зазначеними діями ОСОБА_8 було заподіяно
численні тілесні ушкодження, в тому числі і відкриту черепно-мозкову травму з
переломами потиличної та скроневої кісток, субарахноідальним крововиливом,
ускладнену набряком головного мозку, від якої ОСОБА_8 померла на місці події.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою позбавлення життя двох осіб
під час нападу на них з метою заволодіння чужим майном та незаконного
заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_1, діючи спільно і узгоджено з
співучасниками, наніс кувалдою не менше двох ударів по голові ОСОБА_7, який
спав на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Після цього ОСОБА_6
відкрив дверцята автомобіля, а ОСОБА_1 і ОСОБА_3 витягли потерпілого із салону
автомобіля, поклали на землю і ОСОБА_1 наніс ОСОБА_7, який подавав ознаки
життя, ще не менше п'яти ударів в область голови та обличчя, а ОСОБА_3 правою
ногою наступив потерпілому на горло.

Внаслідок спільних дій ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 ОСОБА_7 було заподіяно
численні тілесні ушкодження, в тому числі і відкриту черепно-мозкову травму з
переломами потиличної та скроневої кісток, субдуральним крововиливом,
переломами кісток носа, щелеп, яка ускладнилась набряком мозку і від якої
ОСОБА_7 помер на місці події.

Упевнившись у смерті потерпілих, ОСОБА_1та ОСОБА_6відтягли труп ОСОБА_7 до
водоймища і ОСОБА_6відплив з ним на відстань до 20 м від берега, де залишив
його. В цей час ОСОБА_1та ОСОБА_3 підтягли до води труп ОСОБА_8 і ОСОБА_1
відплив з ним на відстань декількох десятків метрів від берега, де залишив
його. Також ОСОБА_1 викинув у водоймище кувалду.

Після цього ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_1 завів двигун автомобіля ВАЗ-21099,
номерний знак НОМЕР_1, вартістю 22619 грн. 14 коп., що належав ОСОБА_7, на
якому засуджені з місця вчинення злочину поїхали, незаконно заволодівши
зазначеним транспортним засобом із застосування до потерпілого насильства, небезпечного
для його життя та здоров'я. Також
внаслідок розбійного нападу на ОСОБА_7 ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за
попередньою змовою між собою заволоділи майном потерпілого загальною вартістю
850 грн., що знаходилося в салоні автомобіля, яким розпорядилися на свій
розсуд.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи, ставить
питання про скасування вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і направлення справи на
новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного їм покарання
тяжкості вчинених ними злочинів та їх особам. Зазначає, що судом залишено поза
увагою факт добровільної згоди ОСОБА_6
та ОСОБА_3 з пропозицією ОСОБА_1 позбавити життя двох осіб з корисливих
мотивів, а також не враховано з достатньою повнотою їх роль у вчиненні злочинів
за попередньою змовою з ОСОБА_1 Наголошує, що внаслідок вчинених ними злочинів
залишилися без батьківської опіки діти потерпілих. Вважає, що призначене
ОСОБА_3 та ОСОБА_3покарання є несправедливим внаслідок м'якості.

У касаційних скаргах та доповненнях до них:

Засуджений ОСОБА_1, даючи свій аналіз обставинам справи та наявним у справі
доказам, вважає, що достовірні докази його винності у вчиненні злочинів, за які
його засуджено, у справі відсутні. Зазначає, що досудове та судове слідство
проведено неповно, суд не дав належної оцінки дослідженим доказам, висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, справу сфальсифіковано
слідчим прокуратури, а його захисник адвокат ОСОБА_9 неналежно виконував свої
обов'язки захисника. Просить вирок щодо нього скасувати, а справу закрити за
недоведеністю його участі у вчиненні злочинів. У доповненні до касаційної
скарги засуджений ОСОБА_1 зазначає, що на час вчинення злочинів він перебував у
стані сильного душевного хвилювання, викликаного образою з боку ОСОБА_8, що
досудове і судове слідство проведено неповно та з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону і просить замінити призначене йому довічне
позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Засуджений ОСОБА_3 просить переглянути вирок щодо нього та пом'якшити
призначене йому покарання, мотивуючи тим, що його роль у вчиненні злочинів була
другорядною, дій, направлених на позбавлення життя потерпілих він не вчиняв,
сприяв у приховуванні злочину під примусом ОСОБА_1

Захисник-адвокат ОСОБА_2 просить перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з п.п. 1, 6,
12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України на ч.5 ст.27, ч.2 ст.115, ч.2
та ч.3 ст.185 цього Кодексу, посилаючись на те, що, на його думку, смерть
потерпілих настала не від спільних дій засуджених, а внаслідок ударів кувалдою,
нанесених ОСОБА_1, а майно ОСОБА_7 викрадено після його вбивства. Просить також
пом'якшити ОСОБА_3 покарання з урахуванням того, що він покаявся, сприяв розкриттю
злочинів, позитивно характеризується.

Захисник із числа близьких родичів
ОСОБА_4 просить врахувати позитивні характеристики ОСОБА_3 за місцем роботи та
проживання, ступінь його участі у вчиненні злочинів, клопотання мешканців
селища, де він проживав, та пом'якшити призначене йому покарання.

Засуджений ОСОБА_6 зазначає, що склад злочинів, за які його засуджено, в
його діях відсутній, оскільки він вчинив їх під тиском з боку старшого брата
ОСОБА_1, перебуваючи у стані афекту. Вказує, що в попередню змову на вчинення
зазначених злочинів він не вступав, а лише сприяв приховуванню вбивства.
Просить пом'якшити призначене йому
покарання.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 просить пом'якшити призначене засудженому ОСОБА_3
покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнити його від
додаткового покарання у виді конфіскації майна, мотивуючи тим, що суд залишив
поза увагою докази психічної залежності ОСОБА_6 від впливу старшого брата
ОСОБА_1, яка стала причиною участі Анатолія у вчиненні злочинів, винуватість в
яких він повністю визнав, активно сприяв встановленню істини у справі та не
намагався уникнути кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора, яка
підтримала касаційне подання, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою
касаційну скаргу частково і просив замінити призначене йому довічне позбавлення
волі на позбавлення волі на певний строк, а також вважав засудження його за ч.
4 ст. 187 КК України необгрунтованим, захисника ОСОБА_2, який підтримав свою
касаційну скаргу, міркування прокурора, яка вважала, що касаційні скарги
задоволенню не підлягають, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних
подання та скарг, колегія суддів вважає, що подання та скарги задоволенню не
підлягають.

Твердження у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 про відсутність доказів
його винності у вчиненні злочинів, за які його засуджено, безпідставні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою винність у вчиненні зазначених у
вироку злочинів повністю, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 визнали свою винність частково та
показали про обставини вчинення злочинів майже так, як вони наведені у вироку.

Такі їх показання підтверджуються іншими доказами, а саме: показаннями
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 даним, які містяться у протоколах огляду місця
події, відтворення обстановки та обставин події, висновках проведених у справі
експертиз.

Докази того, що ОСОБА_8 своєю поведінкою могла викликати у ОСОБА_1 стан
сильного душевного хвилювання, у справі відсутні.

Даних про фальсифікацію слідчим матеріалів справи, на що посилається у
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не виявлено.

Посилання у касаційних скаргах засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_6 та захисника
ОСОБА_2 на відсутність доказів попередньої змови засуджених на умисне вбивство
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також не можна визнати обгрунтованими.

Так, засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у своїх показаннях фактично не
заперечували свою причетність до злочинів, за які їх засуджено, применшуючи
свою роль у цьому і перекладаючи більшу відповідальність на іншого учасника
злочинів.

Проте аналіз показань засуджених в сукупності з іншими доказами свідчить,
що вони вступили у попередню змову з метою вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і
заволодіння автомобілем та іншим майном ОСОБА_7

Про наявність такої змови свідчить також згода ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з
пропозицією ОСОБА_1 про напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою заволодіння їх
майном та умисне вбивство їх при цьому, спільність їх дій як під час вчинення
злочинів, так і після їх вчинення, а саме: допомога ОСОБА_1 під час нанесення
ним ударів кувалдою ОСОБА_7 та ОСОБА_8, приховування трупів та знаряддя
злочину, спільне заволодіння автомобілем ОСОБА_7 та іншим його майном,
переховування цього автомобіля та розпорядження іншим майном.

Не можна погодитись і з доводами касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 про
те, що злочинні дії він вчинив у стані афекту та під впливом старшого брата.

Як вбачається з установлених судом обставин справи, ОСОБА_6 зазначені у
вироку дії вчинив свідомо і не під впливом, а за пропозицією старшого брата, з
якою він свідомо погодився.

Отже, суд дав належну оцінку дослідженим доказам і обгрунтовано визнав
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 винними у вчиненні злочинів, за які їх засуджено.

Злочинні дії ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 кваліфіковано правильно, а
покарання їм призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України: з урахуванням ступеня
тяжкості вчинених злочинів , даних про їх особу та конкретних обставин справи і
вважати таке покарання надмірно суворим, я про це ставиться питання у
касаційних скаргах, або занадто м'яким, як про це ставиться питання у
касаційному поданні, підстав не вбачається. Покарання у виді довічного
позбавлення волі призначено ОСОБА_1 також обгрунтовано.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для зміни або скасування ухваленого у даній справі вироку, не
виявлено.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
та касаційні скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1, захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької
області від 17 травня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - без зміни.

Судді:

Селівон О.Ф.
Лавренюк М.Ю. Кривенда О.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України
О.Ф.Селівон