Справа № 204/7815/14-к
Провадження № 1-в/204/2230/14

У Х В А Л А
18 листопада 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1948 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Володарського районного суду Донецької області від 19.12.2008 року ОСОБА_7 направлена на примусове лікування в психіатричну лікарню з суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягалась за ч. 2 ст. 121 КК України.

В поданні лікаря-психіатра, до якого додано акт комісії лікарів-психіатрів від 23.10.2014 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає на хронічний маячний розлад (інволюційний параноїд). Внаслідок проведеного лікування у хворої зберігається тривале покращення психічного стану, на теперішній час особливої небезпеки для себе та оточуючих хвора не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує, для продовження застосування примусових заходів медичного характеру може бути переведена до психіатричної лікарні у відділення зі звичайним наглядом.

Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що на лікуванні ОСОБА_7 знаходиться з грудня 2008 року.

З акта комісії лікарів-психіатрів № 1615 від 23.10.2014 року вбачається, що психічний стан хворої ОСОБА_7 покращився і залишається стабільним протягом тривалого часу. Однак, вищевказаний акт не містить конкретних відомостей про строк, протягом якого спостерігається покращення психічного стану хворої ОСОБА_7 . Більш того, у п. 23 зазначеного акта, де в тому числі має бути вказаний перебіг хвороби та симптоматика на кожному етапі розвитку хвороби, відомості про покращення в психічному стані ОСОБА_7 взагалі не вказані.

Матеріали справи не містять доводів про те, що внаслідок змін у стані здоров`я ОСОБА_7 відпала потреба в раніше застосовуваних до неї заходах медичного характеру.

Крім того, ОСОБА_7 вчинила особливо тяжке суспільно-небезпечне діяння, від якого настала смерть людини.

Враховуючи, що на лікуванні ОСОБА_7 знаходиться з грудня 2008 року та в судовому засіданні не було доведено, що внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру, суд вважає, що на теперішній час ОСОБА_7 не може бути переведена до психіатричної лікарні у відділення зі звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні подання лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Володарського районного суду Донецької області від 19.12.2008 року відносно ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1