Справа №336/9857/14-к
пр.1-кп/336/69/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003652 від 09.10.2014 року, які надійшли до суду із обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

· 1) 18.05.1993р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.141 ч.2, 81 ч. З, 42 КК України (1960р.) до 3-х років позбавлення волі. Звільнений 27.01.1996 року по відбуттю строку покарання.;

· 2) 24.03. 1997р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.140 ч.З КК України (1960р.) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 19.08.1999 року по відбуттю строку покарання;

· 3) 03.04.2001р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.81 ч.2, ст.140 ч.2, 17, 81 ч. 3, 42 КК України (1960р.) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Звільнений 12.04.2003 року по відбуттю строку покарання;

· 4) 11.08.2003р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.12.2005 року по відбуттю строку покарання;

· 5) 12.10.2006р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, ст. 185 ч. 3, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі;

· 6) 17.01.2007р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднаний вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2006 року, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

· 7) 12.04.2007р. Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3, ст.15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2007 року, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців, звільнений 17.12.2010 року по відбуттю строку покарання;

· 8) 08.09.2011р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч. 3, ст.15 ч.2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі. Звільнений від відбуття покарання 04.03.2014 року умовно-достроково, згідно ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області з невідбутим терміном покарання 1 рік 2 місяці та 18 днів;

· 9) 29.10.2014 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.09.2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово засуджений за скоєння корисливих правопорушень, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме: 07.10.2014 року, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисних мотивів, знаходячись біля будинку № 3 по вул. Бочарова в м.Запоріжжі, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з переднього карману рюкзака, який знаходився на тенісному столі, розташованому на подвір`ї вищевказаного будинку, майно, яке належить гр. ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки LG-P715, в корпусі чорного кольору, IMEI -1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , залишкова вартість якого, згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 2158 від 10.12.2014 року, складає 1731 грн., тим самим завдавши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини його вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному. ОСОБА_4 підтвердив, що заволодів майном знайомого - потерпілого ОСОБА_5 мобільним телефоном з корисливих мотивів, будучи раніше засудженим за корисливі злочини. Після виявлення злочину вкрадене майно було повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, згідно телефонограми від 09.02.2015 року, просить розглядати справу за його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Цивільний позов у справі не заявлено, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого та враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2014 року з 10.12.2014 року, до затримання не був працевлаштований, на обліку за станом здоров`я не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду, встановленню істини в кримінальному проваджені. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України. Крім того, призначити остаточне покарання необхідно із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки злочин вчинено до ухвалення попереднього вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2014 року .

Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, необхідно залишити без змін.

Речовий доказ - мобільний телефон марки LG-P715, в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - необхідно залишити йому за приналежністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи є лише розрахунок повної вартості судової товарознавчої експертизи, без розрахунку витрачених витратних матеріалів, надано розрахунок витрат виключно на послуги експерта, не представляється можливим визначити суму витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата службових обов`язків експерта з проведення експертиз в кримінальній справі здійснюється з витрат бюджету.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком - Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2014 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання з 10.12.2014 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді утримання під вартою, залишити без змін.

Речовий доказ - мобільний телефон марки LG-P715, в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому за приналежністю.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1