АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3929/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/312/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.183 КПК України
(застосування запобіжного заходу)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова на 60 днів до 11 травня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, розмір застави судом не визначений.
З таким рішенням слідчого судді не погодився підозрюваний ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Апелянт вважає, що суд не мав достатніх підстав обирати йому таку сувору міру запобіжного заходу як тримання під вартою. Стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування іншого запобіжного заходу. Апелянт посилається на те, що не переховувався від органів досудового розслідування, а навпаки за першою вимогою прибував до слідчого для проведення слідчих дій. ОСОБА_8 вказує, що слідчий суддя в порушення вимог ст. 178 КПК України не взяв до уваги, що він має постійне фактичне місце проживання та на його утриманні знаходиться малолітня дитина.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 в підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Як вказано в ухвалі слідчого судді, 02.02.2013 в період часу з 02.00 до 04.00 годин між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебув у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 і раніше знайомим їм ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння, на тролейбусній зупинці, розташованій на перехресті вул. Дерев`янко і вул. Сумській в м. Харкові, на грунті особистих неприязнених стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_10 і реалізуючи спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс ОСОБА_10 удар кулаком в область лівої скули, спричинивши потерпілому, згідно висновків судово-медичних експертиз № 897-ая 1З від 27.04.2013; 2250- ая 1З від 21.08.2013 - закритий осколковий перелом лівої скулової кістки зі зміщенням кісних віхтомків і порушенням цілісності нижнього краю орбіти, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я. В цей же час ззаду, до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_8 , який підібрав дерев`яну палицю, якою, маючи умисел, спрямований вже на спричинення тяжких тілесних ушжоджень, не ставлячи до відома і не узгоджуючи свої дії із ОСОБА_9 , наніс із значною силою удар нею ОСОБА_10 по голові ззаду, спричинивши потерпілому, згідно висновків судово-медичних експертиз № № 897-ая 13 від 27.04.2013; 2250-ая 1З від 21.08.2013 - закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, що супроводжується лінійним переломом правої тім`яної кістки з порушенням цілісності внутрішньої кісної пластини, яка переходить на основу черепа в область середньої черепної ямки і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, від якого ОСОБА_10 впав на землю.
Далі, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, разом нанесли ОСОБА_10 множинні ( точна кількість не встановлена) удари ногами в обличчя і по тулубу, спричинивши потерпілому, згідно висновків судово-медичних експертиз № № 897-ая 1З від 27.04.2013; 2250-ая 1З від 21.08.2013 - закритий осколковий перелом носової кістки зі зміщенням кісних відломків і забиту рана на обличчі в області зовнішнього кута правої брові, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я, а також садна в області спинки носа і крововиливи в правій і лівій підглазнічній області з субконьюнктивальними крововиливами, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_10 втратив свідомість, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 втікли з місця вчинення злочину.
В порядку ст. ст. 276-278 КПК України 12.03.2014 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно з п. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду в строк передбачений ст. 192 КПК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з*ясовані обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України та вірно встановлена наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України. Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Обґрунтовано також застосоване положення ч. 4 ст. 183 КПК України щодо не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
За викладених обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги підозрюваного не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :