У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів за участю прокурора
засудженого та його захисника

Пошви Б.М. і Кузьменко О.Т.,
Пересунька С.В., ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні 22 травня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок Лохвицького
районного суду Полтавської області від 11 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 7 лютого 2007 року.

Вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 роки
обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від призначеного
покарання звільнено з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік.

Постановлено задовольнити цивільний позов та вирішено питання речових
доказів відповідно до вимог КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано
винуватим і засуджено за те, що він 6 жовтня 2003 року, приблизно о 20 год.,
рухаючись в темну пору добу на власному автомобілі САЗ-3507 по автошляху
Пирятин - Ромни - Шостка в напрямку м. Ромни Сумської області на 202км в
порушення п. п. 10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу
руху, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем “Москвич” з причепом,
внаслідок чого водій автомобіля ОСОБА_3 та його пасажир ОСОБА_4 отримали
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 7 лютого 2007 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 та його захисник
ОСОБА_2 просять судові рішення скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись при цьому на істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону. Вважають, що було неповно
проведено досудове та судове слідство, відсутні докази на підтвердження вини
ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення ОСОБА_1 та
його захисника ОСОБА_2 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який
просив частково задовольнити касаційну скаргу засудженого та його захисника,
судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали справи та доводи, наведені у скарзі, колегія суддів
вважає, що вони підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КПК України відвід, заявлений судді, який
одноособово розглядає справу, вирішується постановою голови районного
(міського) суду.

Як убачається з матеріалів справи підсудний ОСОБА_1 та його захисник
ОСОБА_2 у судовому засіданні заявили відвід судді Крекотень С.А.

19 червня 2006 року суддя Крекотень С.А. виніс постанову, якою відхилив
клопотання ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2 про свій відвід (а. с. 399, 412).

За таких обставин, оскільки суд у встановленому законом порядку не
розглянув клопотання про відвід судді, то відповідно до ст. 370 КПК України це
є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а тому вирок
суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, який
має бути проведений із дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку не звернув уваги
на зазначені порушення, підлягає скасуванню й ухвала апеляційного суду.

Під час нового судового розгляду слід врахувати наведене у даній ухвалі,
перевірити усі доводи, викладені у касаційній скарзі, та постановити судове
рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінально-процесуального
законодавства.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

касаційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 7 лютого 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же
суд в іншому складі суддів.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Кузьменко О.Т.