ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000088 від 26.03.2014р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, працюючою неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89КК України

за ч.1 ст.135 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26 березня 2014 року близько 03 години 45 хвилин керував технічно справним автомобілем DAEWOO-Lanos р.н. НОМЕР_1 та рухався по проїзній частині вул. Якіра м.Житомира в напрямку вул. Піонерської.

Керуючи у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом та проїжджаючи в районі нерегульованого перехрестя із вулицею Барашівською, поблизу будинку № 20, ОСОБА_3 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, на тулубі, поверхневих ран на голові, синців на обличчі, переломів кісток правої нижньої кінцівки, важкої спінальної травми у вигляді повного розриву між 1 та 2 шийними хребцями з крововиливом в м`які тканини та оболонки спинного мозку, які є смертельними, як несумісні з життям і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, яка настала на місці пригоди.

Після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_7 ОСОБА_3 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган міліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а відтягнувши потерпілого з проїзної частини на узбіччя, і з метою уникнення відповідальності за скоєне на автомобілі причетному до ДТП, зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебуваючи у небезпечному для життя стані, був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що 26.03.2014р. працював у службі таксі на автомобілі Део Ланос та перед ранком віз клієнта з вул.Щорса в район Мальованки в мЖитомирі. Рухаючись по вулиці Якіра та проїжджаючи в районі нерегульованого перехрестя із вулицею Барашівською, поблизу будинку № 20 на неосвітленій ділянці дороги, яка піднімалася вверх, різко перед автомобілем побачив пішохода, який переходив дорогу, однак загальмувати не встиг, скоїв наїзд на пішохода, який вискочив на автомобіль. Потім зупинив автомобіль, підійшов до пішохода, який лежав на проїзній частині дороги, обличчя його було в крові, взяв його за плечі та відтягнув на узбіччя поклавши на траву. Повернувся до автомобіля в якому не виявив пасажира. Сів за кермо та поїхав в бік району Мальованки, де за 1-2 км від місця ДТП залишив автомобіль, а сам пішов пішки в центр міста Житомира в магазин Два перца, де придбав горілки, потім біля магазину працівникам охоронної фірми, що там перебували повідомив, що скоїв наїзд на людину. Розумів, що мав залишитися на місці ДТП, допомогти потерпілому, викликати швидку медичну допомогу, але цього не зробив, так як злякався і був у шоковому стані від того що скоїв. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в нього був рідній брат ОСОБА_8 , який допомагав йому будувати будинок, що знаходиться в районі Мальованки та бувало що і ночував на будівництві. Після 26.03.2014р. брат кудись зник, тому скрізь його розшукував. А 10.04.2014р. сусідка повідомила, що його самого розшукують працівники міліції від яких в послідуючому дізнався про смерть брата, труп якого впізнав у морзі. Обвинуваченим йому була частково відшкодована шкода, претензій до ОСОБА_3 не має, просив суворо не карати не позбавляти волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 1 ст. 135 КК України, які виразилися в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується по місцю проживання посередньо, по останньому місцю роботи негативно, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, збитки потерпілому частково відшкодував, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває.

Враховуючи наведене, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді обмеження волі.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів: при проведенні дактилоскопічної експертизи в сумі 393,12грн, при проведенні автотехнічної експертизи в сумі 589,68грн, при проведенні автотехнічної експертизи в сумі 491,4грн, при проведенні судово трасологічної експертизи в сумі 245,7грн суд в порядку ст.122КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.135 КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки обмеження волі.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 залишити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Житомирській області: дактилоскопічної експертизи в сумі 393,12грн, автотехнічної експертизи в сумі 589,68грн, автотехнічної експертизи в сумі 491,4грн, судово трасологічної експертизи в сумі 245,7грн, а всього в сумі 1719,9 грн.

Речові докази:

-автомобіль DAEWOO-Lanos р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання УДАІ УМВС України в Житомирській області повернути власнику;

-взуття загиблого, склоочисник, два прозорі уламки скла, три уламки скла світло-зеленого кольору, які були вилучені під час огляду місця ДТП, запахову речовину з сидіння автомобіля, змив потожирової інформації з керма автомобіля, які були вилучені під час огляду автомобіля DAEWOO-Lanos р.н. НОМЕР_1 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області знищити;

-таблицю зі слідами рук, які були вилучені під час огляду автомобіля DAEWOO-Lanos р.н. НОМЕР_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1