Ухвала

Іменем України

18 вересня 2007 року колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Фоміна Ю.В.

суддів: Слісарчука
Я.А., Ткаченка В.Л.

з участю
прокурора Руденка В.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м. Житомира
від 27 червня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець та житель АДРЕСА_1, непрацюючий, судимість погашена
відповідно до ст. 89 ч. 1 п.1 КК України,-

засуджений:

·
за ст. 187 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі,

·
за ст. 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України засудженому ОСОБА_1
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено 5
років позбавлення волі.

Засудженому ОСОБА_1 зараховано в строк відбуття покарання
перебування під вартою з 13.02.2005 року по 23 лютого 2005 року та з 17.09.2005
року по даний час.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 залишено попередній - взяття під варту.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець та житель АДРЕСА_2, непрацюючий,
несудимий,-

Справа № 11 -672/07 Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Гулак Н.А.

Категорія ст. 187 ч.1 КК України Суддя-доповідач Ткаченко В.Л.

засуджений:

·
за ст.
186 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі,

·
за ст. 296 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засуджений ОСОБА_2
звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки
і покладено обов'язки:

·
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи;

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально
виконавчої системи про зміну місця

проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишено попередній - підписка про невиїзд.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному
порядку судові витрати за проведення експертизи у розмірі ЗО грн.

Стягнуто із засуджених на користь потерпілого матеріальну
шкоду в розмірі 270 грн.

Як визнав суд, 13.02.2005 року близько 01 години 40 хвилин ОСОБА_1 разом зі
своїм приятелем ОСОБА_2 знаходився на ґанку приміщення клубу гральних автоматів
"Невада", який
розташований по проспекту Миру, 14, в м. Житомирі. В цей час ОСОБА_1 на
протилежному боці проспекту побачив раніше незнайомого гр. ОСОБА_3 і в нього
виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.

Після цього, ОСОБА_1 в цей же день та час, реалізуючи свій злочинний намір,
направлений на заволодіння чужим майном, підбіг до ОСОБА_3, який стояв на
тротуарі, навпроти нічного клубу "Нон-стоп", що по проспекту Миру в м.
Житомирі і з метою подавленим його волі до опору? застосовуючи насильство,
небезпечне для життя чи здоров'я потерпілого, наніс зі сторони спини один удар
в область голови невстановленим слідством предметом, від чого ОСОБА_3 не
втримався на ногах і впав на землю та на деякий час втратив свідомість. Після
цього, ОСОБА_3 прийшов до тями, підвівся із землі та побіг по проїжджій частині
дороги в напрямку ринку "Хмільники", що по проспекту Миру в м.
Житомирі, а ОСОБА_1, став його переслідувати. Навпроти будинку № 19, що по
проспекту Миру в м. Житомирі ОСОБА_1 наздогнав ОСОБА_3 та зробив йому підніжку,
в результаті чого потерпілий впав на землю. Далі ОСОБА_1 з метою подавления волі потерпілого
до опору, наніс йому численні удари ногами в область голови та тулуба,

В цей час ОСОБА_2, побачивши що між ОСОБА_1 та раніше незнайомим йому
ОСОБА_3 виник конфлікт, вирішив підбігти та розібратися в тому, що сталося.

В цей час,
ОСОБА_4„ який перебував неподалік від місця скоєння злочину, побачив, що
ОСОБА_1 наносить удари його товаришу ОСОБА_3,, з метою припинення злочинних дій
ОСОБА_1, підбіг до останнього і взявши за одяг зі сторони спини, відтягнув його
від ОСОБА_3 Однак, ОСОБА_1, не припиняючи свої злочинні дії, направлені на
заволодіння чужим майном, розвернувся обличчям до

> ОСОБА_4 та з метою
усунення .перешкоди і подавления
його волі до опору, наніс останньому один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_2
підбігши до місця події, не розібравшись в ситуації, яка сталась, не знаючи про
злочинний намір ОСОБА_1 на заволодіння майном, безпричинно з хуліганських
спонукань, умисно наніс кулаком руки один удар в обличчя потерпілому ОСОБА_4.
Від нанесених ^ДаРЇв ОСОБА_4 не втримався на ногах і впав на землю, а ОСОБА_2
наніс йому ще кілька р ударів ногами в область тулуба. В цей час ОСОБА_1,
подолавши нанесеними * ударами волю потерпілого ОСОБА_3 до опору, обшукав
останнього та забрав з кишені гроші в сумі 70 гривень.

Після цього, ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1 підняли ОСОБА_4, який в цей час від
отриманих ударів лежав на землі в трьох метрах від ОСОБА_3 Продовжуючи свої
злочинні дії ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_4, і з метою заволодіння майном
останнього, діючи узгоджено із ОСОБА_2 обшукав ОСОБА_4 та забрав годинник, ніж
та гроші в сумі 2 грн. Потім ОСОБА_2 залишив ОСОБА_4, а ОСОБА_1 наніс йому ще
два удари ногою в область тулубу, після чого з місця скоєння злочину зникли,
заволодівши майном потерпілого -годинником вартістю 40 грн., грішми в сумі 2
грн , розкладним ножем вартістю 20 грн, а всього майном ОСОБА_4 в розмірі 62
грн. та ОСОБА_3 - 70 грн..

В результаті нанесення ударів, ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3. були
спричиненні тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню важкості
за ознакою довготривалого розладу здоров'я.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільними злочинними діями потерпілому ОСОБА_4. нанесені
тілесні ушкодження, які відноситься до легкого тілесного ушкодження без
короткочасного розладу здоров'я.

26.07.2005 року
близько 21 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та
знаходячись на території дитячого табору відпочинку «Супутник», розташованого
поблизу с Іванівка Житомирського району, побачив у раніше знайомого
неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон «Simens A-65». В
цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите
викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Simens А-65»,
який належить ОСОБА_5. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на
повторне, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_1 у вищевказаний день та час
підійшов до ОСОБА_5 та наказав останньому передати йому мобільний телефон «Simens A-65», на що отримав
від потерпілого відмову. Тоді, ОСОБА_1 продовжуючи свої злочинні дії,
направлені на відкрите викрадення майна, з метою подавления волі потерпілого до опору, застосував до останнього
насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, яке
виразилось у тому, що ОСОБА_1. наніс один удар кулаком в область обличчя
ОСОБА_5, завдавши
потерпілому фізичного болю. Від отриманого удару ОСОБА_5 впав на землю, а
ОСОБА_1, подавивши в такий спосіб волю потерпілого до опору, нахилився до
останнього і зняв з ременя потерпілого мобільний телефон «8iSimens A-65» в шкіряному
чохлі. Таким чином ОСОБА_1 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, відкрито, повторно викрав чуже майно, що належить
неповнолітньому ОСОБА_5., а саме: мобільний телефон марки «Simens A-65», вартістю
520 грн. зі стартовим пакетом «Київстар», вартістю 50 грн., на рахунку якого
знаходились гроші в сумі 10 гривень, шкіряний чохол до мобільного телефону
вартістю ЗО грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму
610 гривень, після чого разом з викраденим майном

з місця скоєння злочину втік. Крім того, 11.09.2005 року близько 15 години
ОСОБА_1, знаходячись поблизу будинку № 12 по проспекту Миру в м. Житомирі,
помітив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_6, який проходив повз
вказаний будинок. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на
відкрите, повторне викрадення чужого майна, а саме грошей, що належать гр.
ОСОБА_6. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите, повторне
викрадення чужого майна, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_6, та наказав останньому
передати йому гроші, на що отримав відмову від потерпілого. Тоді ОСОБА_1
реалізуючи свій злочинний умисел, з метою подавления волі потерпілого до опору,
застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, яке виразилось у тому, що ОСОБА_1, лівою рукою схопив ОСОБА_6 за
шию та наніс три удари кулаком в область обличчя потерпілому завдавши останньому
фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих ударів
ОСОБА_6, побоюючись, що ОСОБА_1 продовжить застосування до нього фізичного
насильства, дістав з свого гаманця гроші в сумі 5 грн., які передав ОСОБА_1.
Отримавши гроші ОСОБА_1 наніс ще декілька ударів потерпілому ногами в область
тулубу, після чого разом з викраденмм майном з місця скоєння злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_1 застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого відкрито, повторно викрав чуже майно, що належить гр.
ОСОБА_6 , а саме гроші в сумі 5 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної
шкоди на вищевказану суму та спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

В апеляції засудженого ОСОБА_1. ставиться питання про зміну вироку щодо
нього і пом"якшення покарання, застосувавши ст. 69 КК України. При цьому
він посилається на вчинення злочинів у неповнолітньому віці, щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочинів. Вважає, що є всі підстави для застосування
ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора щодо залишення вироку без змін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчиненні зазначених
злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими
судом доказами, що в апеляції не оспорюється.

Дії ОСОБА_1. кваліфіковано за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України
правильно, а покарання за цими статтями йому призначено відповідно до вимог ст.
65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ним злочинів, даних про
їхні особи, обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання, в тому числі й
тих, на які посилається у своїй апеляції апелянт. Вимоги апелянта про
необхідність застосування до нього ст..
69 КК України безпідставні, оскільки застосування ст.. 69 КК України є
правом, а не обов'язком суду.

З огляду всіх
фактичних обставин справи та особи, підстав для пом'якшення покарання і
застосування до засудженого ОСОБА_1 ст. 69 КК України, колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без

задоволення, а вирок Богунського районного суду Житомирської області від 27

червня 2007 року
щодо нього - без змін.