Справа № 11-97/08 Головуючий
у І інстанції Кратюк С.П.
Категорія: ст. 115 ч.1 КК України Доповідач Фідря О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 лютого 2008 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Фідрі О.М.,

суддів - Опейди
В.О., Польового М.І.,

з участю прокурора - Старчука
В.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Нововолинського міського суду від 14 грудня 2007 року, яким, -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який народився у с. Тишковичі Іваничівського
району Волинської області, проживав без реєстрації поАДРЕСА_1, громадянин
України, з середньою освітою, розлучений, раніше судимий: 19 квітня 2005 року
Нововолинським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді
одного року обмеження волі, покарання не відбував,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України на одинадцять років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до
покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за
вироком Нововолинського міського суду від 19 квітня 2005 року - три місяці
позбавлення волі - остаточно призначено ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення
волі на строк одинадцять років три місяці.

Стягнуто
зОСОБА_1 в дохід держави 721,35 (сімсот двадцять одну) грн. судових витрат.

Стягнуто зОСОБА_1 в користь потерпілоїОСОБА_2 100 000 (сто тисяч) грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Вироком
вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винний у тому, що він 31 серпня 2007 року після 23 год.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у вартовому приміщенні на території
ТзОВ «Вербена» по вул. Шахтарській у м. Нововолинську під час вживання спиртних
напоїв з потерпілим ОСОБА_3і конфлікту, що виник між ними на цьому ґрунті та переріс
у бійку, вчинив його умисне вбивство шляхом нанесення останньому множинних
ударів дерев'яною заготовкою топорища в область голови, шиї, правого плечового
суглоба, що призвело до крововтрати, від якої потерпілий помер на місці події.

В
апеляції на вирок суду засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити покарання. Вказує,
що він частково визнав вину у вчиненні злочину, оскільки наміру позбавляти
життя потерпілого не мав. Він є пенсіонером, розкаюється у вчиненому, активно
сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції засудженого, думку прокурора, який просив залишити вирок
суду без зміни, перевіривши за матеріалами кримінальної справи доводи апеляції,
колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляція засудженого підлягає задоволенню, а вирок суду першої
інстанції - зміні.

Орган досудового слідства, вірно встановивши фактичні обставини вчиненого
злочину, що не оспорюється в апеляції засудженого, та правильно виклавши їх у
постанові про пред'явлення обвинувачення, дав їм неправильну юридичну оцінку,
кваліфікувавши діїОСОБА_1 як умисне вбивство за ч.1 ст.115 КК України.

При формулюванні обвинувачення та кваліфікації дійОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК
України орган досудового слідства не зазначив у постанові мотив та мету, яку
переслідував обвинувачений, наносячи потерпілому удари дерев'яною заготовкою
топорища.

Відповідно до вимог статті 275 КПК України розгляд справи в суді
проводиться тільки в межах пред'явленого обвинувачення.

Суд,
визнавшиОСОБА_1. винним у вчиненні ним умисного вбивства, фактично вийшов за
межі пред'явленого обвинувачення.

Відповідно до диспозиції статті 115 КК України, вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті
іншій особі. Обов'язковою ознакою умисного вбивства є прямий або непрямий умисел
на спричинення смерті, що судом першої інстанції не встановлено.

Під час вирішення питання про винність підсудного у вбивстві суд повинен
виходити не тільки з доведеності фактів його причетності до наслідків, що
настали, але й дати оцінку обставинам, що характеризують суб'єктивну сторону
вчиненого.

Обґрунтовуючи наявність уОСОБА_1 умислу на умисне позбавлення життя особи,
суд послався на показання засудженого, свідка ОСОБА_4 протокол огляду місця
події, протокол відтворення обстановки та обставин події, висновок
судово-медичної експертизи трупа потерпілого.

Однак з висновками суду про те, що з метою вбивства ОСОБА_1 умисно наніс
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження дерев'яною заготовкою топорища, погодитися
не можна.

Як вбачається з показань засудженого як на досудовому слідстві, так і в
судовому засіданні, які не спростовані іншими зібраними у справі доказами,
наміру вбивати ОСОБА_3 він не мав. ОСОБА_1 наніс потерпілому три удари
дерев'яною заготовкою топорища в область голови, тому що був обурений поведінкою ОСОБА_3, який, будучи у стані
сильного алкогольного сп'яніння, безпричинно наніс йому удар рукою в груди, а
потім - удар цією ж заготовкою топорища по спині, тобто спровокував конфлікт.

Як вбачається з показаньОСОБА_1, свідка ОСОБА_4 засуджений хоч і вживав
алкогольні напої, але був особою неконфліктною, неагресивною, з усіма
робітниками бригади, у тому числі з ОСОБА_3., підтримував нормальні стосунки.
Протягом робочого дня, що передував події, між ОСОБА_1і ОСОБА_3. не виникало
жодних непорозумінь чи конфліктів, що також свідчить про відсутність у
засудженого наміру вбивати потерпілого.

Сам по собі факт нанесення потерпілому трьох ударів, що спричинили рани
голови, в результаті чого через деякий час від крововтрати настала його смерть,
не свідчить про те, що ОСОБА_1 мав умисел на позбавлення життя потерпілого.

За відсутності або недоведеності наміру вчинити вбивство дії підсудного, що
спричинили смерть потерпілого, не можуть бути кваліфіковані як умисне вбивство.
Тому заподіяння потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили
його смерть, необґрунтовано розцінено судом як умисне вбивство.

Наведені докази вказують на те, що у діяхОСОБА_1 відсутні ознаки злочину,
передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а вбачається склад злочину, передбаченого
ч.2 ст.121 КК України, оскільки ним умисно заподіяно тяжкі тілесні ушкодження,
внаслідок яких сталася смерть потерпілого, і ставлення засудженого до настання
смерті проявляється в необережності.

З урахуванням наведеного, дії засудженогоОСОБА_1 слід перекваліфікувати
з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.
121 КК України. У зв'язку з цим підлягає зміні і призначене покарання, яке йому
слід призначити з урахуванням того, що він є особою старшого віку, має вади
здоров'я, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Нововолинського міського суду від 14 грудня 2007 року щодо нього
змінити.

Перекваліфікувати діїОСОБА_1 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК
України та обрати за цією статтею покарання вісім років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання,
призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за
вироком Нововолинського міського суду від 19 квітня 2005 року - три місяці
позбавлення волі - та остаточно
призначити ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років три
місяці.

У решті вирок залишити без зміни.

Головуючий /підписи/ О.М.Фідря

Судді М.І.Польовий

В.О.Опейда

Згідно з оригіналом

Перший заступник голови

Апеляційного суду Волинської
області О.М.Фідря

29.02.2008 року