№1-7
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року місто
Київ

Військовий місцевий суд Київського гарнізону в складі:
головуючого -
судді підполковника юстиції ВЕРЛАНОВА СМ., при секретарі ГУРІН О.А., за участю державного обвинувача - старшого прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону
України -
підполковника юстиції МАССАЛІТІНА В.М., захисників
підсудних -
адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду розглянув кримінальну справу за
обвинуваченням військовослужбовця військової частини А-0244

капітана ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Києві, українця, громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимого, на військовій
службу в Збройних Силах України з серпня 1993 року, в тому
числі на офіцерських посадах з 1999 року, чергового з
зв'язку пункту управління зв'язком, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1;

та колишніх військовослужбовців військової частин А-0244

рядового запасу ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року в місті Києві, українця, громадянина України, з
повною середньою освітою, не одруженого, не судимого, звільненого з військової
служби в запас у січні 2007
року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2;

рядового запасу ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Києві, українця, громадянина України, з повною середньою
освітою, не одруженого, не судимого, звільненого з військової служби в запас у
листопаді 2006
року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,-

кожного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.410 КК України.

Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, проходячи військову службу на посаді чергового з
зв'язку пункту управління зв'язком військової частини А-0244, тобто будучи
військовою службовою особою, вирішив викрасти військове майно -комп'ютерну техніку із службового кабінету АДРЕСА_4 штабу командування сил підтримки Збройних Сил України і на реалізацію свого
умислу, маючи доступ до ключа від вказаного кабінету як черговий з зв'язку,
зловживаючи своїм службовим становищем заволодів ним і залучив до вчинення
злочину підлеглих по службі, а саме, 16 липня 2006 року за попередньою змовою групою осіб з рядовим ОСОБА_2, а 30 липня 2006
року - з рядовими ОСОБА_2
повторно і ОСОБА_3, з корисливих мотивів, таємно викрали військове майне - комп'ютерну техніку за таких обставин.

Так, 15 липня 2006 року ОСОБА_1 під час несення служби на вузлу зв'язку заволодів ключем від
вхідних дверей до кабінету АДРЕСА_4 штабу командування сил
підтримки Збройних Сил України, після чого запропонував ОСОБА_2 з вказаного
приміщення викрасти комп'ютерну техніку, на що останній погодився. На виконання
між ними домовленості про вчинення крадіжки військового майна з розподілом
ролей, близько З години 20 хвилин ночі 16 липня 2006 року ОСОБА_2 відкрив
ключем, який йому спеціально надав ОСОБА_1, вхідні двері вказаного кабінету,
звідки виніс мільтимедіапроектор „LG LP-XG2" вартістю 2500
грн. і системний блок від комп'ютера на базі процесора „Intel Celeron 3,06 Ghz" вартістю 2000 грн., а всього на загальну суму 4500 грн., які
переніс за межі частини, де його чекав ОСОБА_1. Того ж дня, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
разом реалізували викрадене військове майно на радіоринку „Караваєві дачі"
в місті Києві, а отриманими від реалізації коштами у розмірі 200 доларів США і 300
грн. розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_1, продовжуючи свою злочину діяльність,
30 липня 2006 року знову запропонував ОСОБА_2 викрасти з кабінету АДРЕСА_4
штабу комп'ютерну техніку шляхом злому вхідних дверей та залучити до участі у
викрадені військового майна ОСОБА_3, на що ОСОБА_2 погодився. На виконання

2

цієї домовленості ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 прийняти
участь у викрадені майна, на що останній погодився та липня 2006 року близько 4 години ночі, згідно з розподілом ролей, ОСОБА_3 за допомогою монтажної
лопатки, переданої йому ОСОБА_2, зламав вхідні двері до кабінету АДРЕСА_4 штабу, в який проник і виню звідти системний блок від комп'ютера
„Медаліст" на базі процесора „Celeron 2,6 Ghz" вартістю 1500 грн. і багатофункціональний лазерний пристрій „А4 HP LJ
3015" вартістю 1421 грн., а всього на
загальну суму 2921
грн. Вказане військове майно ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2
передали ОСОБА_1, який їх чекав за межами частини. Того ж дня, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 разом реалізували вказане військове майно на радіоринку „Караваєві
дачі" в місті Києві, а отримані від реалізації кошти у розмірі 350 доларів
розділили між собою та ОСОБА_3, якими розпорядилися на власний розсуд.

Допитані у судовому засіданні підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 свою вину у пред'явленому їм обвинуваченні визнали повністю і дали
показання, які за змістом відповідають викладеним вище обставинами вчинення
ними злочину.

Зокрема, ОСОБА_1 показав, що він дійсно з метою
незаконного збагачення вирішив заволодіти комп'ютерною технікою, яка
знаходилася в кабінеті АДРЕСА_4 штабу командування сил підтримки Збройних Сил
України. Реалізуючи задумане, він 15 липня 2006 року, будучи черговим вузла
зв'язку, заволодів ключем від вказаного кабінету АДРЕСА_4 та після цього
запропонував підлеглому по службі рядовому ОСОБА_2 за грошову винагороду
винести системний блок від комп'ютера та мультимедіапроектор з вказаного
приміщення. Отримавши від останнього згоду, він, ОСОБА_1, 16 липня 2006
року близько 3 години ночі
передав ОСОБА_2 ключ від вказаного кабінету, а сам залишився чекати за межами
частини. На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_2, близько 3 години 20
хвилини виніс та передав йому, ОСОБА_1, за межі частини
системний блок від комп'ютера та мультимедіапроектор. Вказане майно він разом з
ОСОБА_2 того ж дня реалізували на радіоринку „Караваєві дачі" в місті
Києві, а отримані грошові кошти у сумі 200 доларів США і 300 грн. поділили між
собою. Крім того, підсудний показав, що, він, діючи з тією ж метою, 30 липня
2006 року повторно запропонував ОСОБА_2 винести з кабінету АДРЕСА_4 штабу
системний блок від комп'ютера і багатофункціональний лазерний пристрій та
повідомив, що необхідно зламати вхідні двері у вказаному кабінеті. Спочатку
ОСОБА_2 відмовився, однак, він ОСОБА_1, запропонував останньому також залучити
для участі щодо викрадення військового майна і ОСОБА_3, на що ОСОБА_2 дав
згоду. Як далі пояснив підсудний, на виконання домовленості, він, ОСОБА_1,
близько 4 години ночі 30 липня 2006 року переодягнувся в цивільний одяг і
вийшов за межі частини, де став чека ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Біля 5 години 30 хвилин
ранку 30 липня 2006 року, останні передали йому, ОСОБА_1, системний блок від
комп'ютера і багатофункціональний лазерний пристрій, які він разом з ОСОБА_2
того ж дня реалізували на радіоринку „Караваєві дачі" в місті Києві, а
отримані від реалізації кошти у розмірі 350 доларів розділили між собою та
ОСОБА_3.

Підсудний ОСОБА_2 у судовому засіданні також показав, що
він дійсно за попередньою домовленістю з ОСОБА_1, 16 липня 2006 року близько 3
години ночі, відкрив ключем вхідні двері кабінету АДРЕСА_4 штабу командування
сил підтримки ЗС України, який передав йому ОСОБА_1, проник до вказаного
приміщення, звідки виніс системний блок від комп'ютера та мультимедіапроектор.
Потім вказане військове майно виніс за межі частини, де передав ОСОБА_1. При
цьому, підсудний уточнив, що коли він виносив викрадене майно, то його бачив
ОСОБА_7, і на його запитання він, ОСОБА_2, повідомив, що виносить речі ОСОБА_1.
Як далі пояснив підсудний, вказану комп'ютерну техніку він того ж дня разом з
ОСОБА_1 реалізували на радіоринку „Караваєві дачі" в місті Києві, а
отримані грошові кошти у сумі 200 доларів США і 300 грн. поділили між собою.
Крім того, підсудний ОСОБА_2, а також підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні
показали, що 30 липня 2006 року, близько 4 години ночі, згідно з існуючою
домовленістю з ОСОБА_1, вони разом прийшли до вхідних дверей кабінету АДРЕСА_4,
після чого ОСОБА_3 за допомогою монтажної лопатки, яку йому дав ОСОБА_2, зламав
замок вхідних дверей, проник у вказане приміщення, звідки виніс системний блок
від комп'ютера та багатофункціональний лазерний пристрій, які потім разом
винесли за межі частини та передали ОСОБА_1, який їх чекав біля паркану.
Вказане військове майно ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 ЗО липня 2006 року реалізували
на радіоринку „Караваєві дачі" в місті Києві, а отримані від реалізації
кошти у розмірі 350 доларів розділили між собою та ОСОБА_3. Також підсудний
ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_8, який був днювальним вузлу зв'язку бачив ОСОБА_3
тієї ночі, як останній ніс системний блок від комп'ютера. Крім того, підсудний
ОСОБА_2 уточнив, що він разом зі своїми батьками 3ѕ власні кошти придбали на
радіоринку „Караваєві дачі" в місті Києві викрадену комп'ютерну техніку і
повернули її в частину.

Крім особистих показань вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується дослідженими у судовому засіданні іншими
доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Допитаний в судовому засіданні свідок-очевидець ОСОБА_7
показав, що о 2 годині ночі 16 липня 2006 року його, ОСОБА_7, розбудив ОСОБА_2
та попросив замінити його на посту днювального. Після цього, біля 3 годині
ночі, ОСОБА_2 запропонував йому разом з ним піднятись на третій поверх штабу
командування сил підтримки Збройних Сил України до кабінету № 302 та викрасти
звідти комп'ютер, на що він, ОСОБА_7, відмовився. При цьому, ОСОБА_2 пояснив,
що в нього є ключ від вказаного кабінету. Як далі пояснив свідок, знаходячись
на тумбочці днювального він бачив, як ОСОБА_2 через пів години спустився зі
сторони штабу Командування сил підтримки ЗС України і при цьому ніс на правому
плечі сумку сірого кольору, в якій була якась річ, а в лівій руці -
поліетиленовий пакет темного кольору, в якому був системний блок від
комп'ютера. Після

3

цього, він, ОСОБА_7, вийшов на вулицю і побачив, що
ОСОБА_2 передавав вказані сумки, в яких були викрадені речі, за межі частини
через паркан ОСОБА_1. Прийшовши на вузол зв'язку, ОСОБА_2 попросив його,
ОСОБА_7, про вказаний факт нікому не розповідати та пояснив, що про цей факт
ніхто не дізнається, а добовий наряд вузла зв'язку підозрювати у викраденні
вказаного майна не будуть, оскільки він, ОСОБА_2, викрав комп'ютерну техніку за
вказівкою ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що ЗО липня 2006 року близько 5
години ЗО хвилин, він, будучи днювальним по вузлу
зв'язку, бачив як ОСОБА_3 по коридору ніс в руках багатофункціональний лазерний
пристрій.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 показав, що 17 липня 2006
року біля 6 години 30 хвилин, прибувши на службу, він виявив у своєму службовому кабінеті АДРЕСА_4 відсутність системного блоку від комп'ютера. При цьому, він вирішив про
вказаний факт командуванню сил підтримки Збройних Сил України не доповідати, а
особисто відшкодувати вартість системного блоку, оскільки вхідні двері до
кабінету не були пошкоджені. Потім він разом із співслужбовцем ОСОБА_10
замінили серцевину в замку дверей і після цього ключ від службового кабінету
АДРЕСА_4 він, ОСОБА_9, здавав на зберігання черговому з зв'язку військової
частини А-0244 в опечатаному тубусі. Також свідок показав, що 31 липня 2006
року близько 6 години 40 хвилин, прибувши на службу, він виявив, що на вхідних дверях до кабінету АДРЕСА_4 зірвана печатка, а замок пошкоджений. Про вказаний факт він відразу
повідомив оперативному черговому штабу командування сил підтримки і черговому з
зв'язку військової частини А-0244, з яким він оглянув кабінет та виявив
відсутність багатофункціонального лазерного принтеру і системного блоку від
комп'ютера. В подальшому, він, ОСОБА_9, про вказаний факт доповів керівництву
командування сил підтримки та викликав працівників міліції, яким написав заяву
про вчинення злочину.

Аналогічні за змістом показам свідка ОСОБА_9 дав покази в судовому
засіданні і свідок ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_11 - тво командира
військової частини А-0244 в суді показав, що у зв'язку з виявленням 31 липня 2006
року ОСОБА_9 відсутності у службовому кабінеті АДРЕСА_4 системного блоку від комп'ютера і багатофункціонального лазерного принтеру
у штабі командування сил підтримки було призначено службове розслідування, до
якого було залучено його, ОСОБА_11. Під час проведення ним службового
розслідування, в ході'бесіди з ОСОБА_2, останній йому, ОСОБА_11, повідомив, що
він, ОСОБА_2, 16 липня 2006 року за допомогою ключа, який передав йому ОСОБА_1,
відкрив вхідні двері кабінету АДРЕСА_4, проник до нього та таємно викрав
системний блок від комп'ютера та кінопроектор. Також ОСОБА_2 йому повідомив, що
30 липня 2006 року він разом з ОСОБА_3 за ініціативою ОСОБА_1 зламали вхідні
двері до кабінету АДРЕСА_4, звідки ОСОБА_3 виніс системний блок від комп'ютера
та багатофункціональний лазерний принтер, які передали ОСОБА_1. Викрадене
військове майно ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 реалізували на радіоринку „Караваєві
дачі" в місті Києві, а отримані кошти розділили між особою та ОСОБА_3. В
ході бесіди з рядовим ОСОБА_3, останній підтвердив пояснення ОСОБА_2. Також
свідок уточнив, що у серпні 2006 року ОСОБА_2 разом зі своїми батьками придбали
на радіоринку „Караваєві дачі" в місті Києві комп'ютерну техніку та
повернули її до військової частини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що у серпні
2006 року йому стало відомо від ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
причетні до викрадення комп'ютерної техніки з кабінету АДРЕСА_4 штабу
командування сил підтримки Збройних Сил України.

З дослідженого в суді протоколу усної заяви про злочин
від 31 липня 2006 року вбачається, що ОСОБА_9 повідомив, що 31 липня 2006 року
близько 6 години 40 хвилин виявив пошкодження вхідних дверей кабінету АДРЕСА_4.

З протоколу огляду місця події від 31 липня 2006 року
видно, що вхідні двері кабінету АДРЕСА_4 мають пошкодження тупим предметом.

Згідно з даними висновку судово-товарознавчої експертизи
№180 від 14 вересня 2006 року вартість мультимедіапроектора „LG LP-XG2" з урахуванням
зносу становить 2500 грн., вартість системного блоку від комп'ютера на базі
процесора „Intel Celeron 3,06 Ghz" з урахуванням
зносу становить 2000 грн., вартість системного блоку від комп'ютера
„Медаліст" на базі процесора „Celeron 2,6 Ghz" з урахуванням
зносу становить 1500 грн., вартість багатофункціонального лазерного пристрою
„А4 HP LJ 3015" з урахуванням зносу
становить 1600
грн., а всього вартість викраденого майна становить 7600 грн.

Органом досудового слідства поставлено у вину підсудним
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 викрадення спільно військового майна - комп'ютерної техніки 16
липня 2006 року на суму 15783 грн. 11
коп., а 30 липня 2006 року також разом з ОСОБА_3 - на суму 4706 грн., що заподіяло істотну шкоду, посилаючись на дані про балансову
вартість військового майна на момент придбання його військовою частиною.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що згідно
з даними висновку судово-товарознавчої експертизи №180 від 14
вересня 2006 року вартість
комп'ютерної техніки, що була викрадена ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з
урахуванням її зносу становить, а саме, мультимедіапроектора „LG LP-XG2" -2500 грн., вартість системного блоку від комп'ютера на базі процесора „Intel Celeron 3,06 Ghz"
- 2000 грн., вартість системного блоку від комп'ютера
„Медаліст" на базі процесора „Celeron 2,6 Ghz" - 1500 грн., вартість
багатофункціонального лазерного пристрою „А4 HP LJ
3015" - 1600 грн.

4

За
таких обставин, суд кладе в основу даного вироку висновок судово-товарознавчої експертизи №180 від 14
вересня 2006 року, який є науково
обгрунтованим і зроблений з урахуванням зносу комп'ютерної техніки на момент її
викрадення, а тому виключає із обвинувачення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказівку на
викрадення ними спільно військового майна 16 липня 2006 року на суму 11283
грн. 11 коп., а також із
обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вказівку на викрадення ними спільно
військового майна 30
липня 2006 року - на суму 1785
грн.

Суд також вважає необхідним виключити з обвинувачення
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 кваліфікуючу ознаку, як заподіяння істотної шкоди,
оскільки вартість викраденого підсудними кожного окремого разу військового
майна не може бути визнано такими наслідками.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає
встановленим, що ОСОБА_1, будучи військовою службовою особою, шляхом
зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб
викрав військове майно -
комп'ютерну техніку, а саме, 16 липня 2006
року на суму 4500 грн. і 30 липня 2006
року повторно - на суму 2921 грн., тому дії підсудного ОСОБА_1 кваліфікує за ст.410 4.2 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_2, який будучи військовослужбовцем,
за попередньою змовою групою осіб викрав військове майно - комп'ютерну техніку, а саме, 16 липня 2006 року на суму 4500
грн. і 30 липня 2006 року повторно - на суму 2921
грн., суд кваліфікує за ст.410 ч.2 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_3, який будучи військовослужбовцем,
за попередньою змовою групою осіб 30 липня 2006 року викрав військове майно - комп'ютерну
техніку на суму 2921
грн., суд кваліфікує за ст.410 ч.2 КК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд враховує
його більш активну роль у вчинені даного злочину.

Водночас, при призначенні підсудним ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 покарання суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом'якшують їм
покарання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння ОСОБА_2 і ОСОБА_3
розкриттю злочину, а також те, що викрадене підсудними військове майно у
цілісності та придатності для використання повернуто військовій частині.

Беручи до уваги вказані обставини, які суд визнає такими,
що пом'якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості
вчинених підсудними злочину, а також враховуючи особу кожного винного, які
раніше ні в чому осудному замічені не були, до кримінальної відповідальності
притягуються вперше, дали в судовому засіданні негативну оцінку своїм діям, до
служби займалися суспільно-корисною працею, під час проходження військової
служби ОСОБА_2 і ОСОБА_3 характеризуються виключно позитивно, а ОСОБА_1
посередньо, а також те, що ОСОБА_3 звільнений з військової служби у зв'язку з
захворюваннями, ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину, суд знаходить
можливим застосувати до всіх підсудних ст. 69 КК України і
призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.2
ст.410 КК України та не позбавляти ОСОБА_1 в порядку ст.55 КК України
військового звання.

Приймаючи до уваги всі перелічені обставини, тяжкість
злочину, особу винних, суд вважає за можливе не позбавляти підсудних волі,
оскільки вважає, що їх виправлення і перевиховання можливо без ізоляції від
суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 323, 324, 325, 330, 332 КПК України, військовий суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410
КК України, за якою із застосуванням ст.69 КК України
призначити їм покарання у виді позбавлення волі:

- ОСОБА_1 - строком на 4
(чотири) роки;

- ОСОБА_2 - строком на 2
(два) роки;

- ОСОБА_3 - строком на 1
(один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75
КК України звільнити ОСОБА_1,

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від відбування призначеного їм
покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_1 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, ОСОБА_2 -
2 (два) роки, а ОСОБА_3 - 1 (один) рік.

Призначене ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 покарання не
виконувати, якщо засуджені протягом визначеного судом іспитового строку не
вчинять нового злочину.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 -
підписку про невиїзд - скасувати.

5

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

- монтажна лопатка
чорного кольору, яка зберігається у кімнаті речових доказів військової

прокуратури Київського гарнізону - повернути у військову частину А-0244;

· зазначені у томі 1
на а.с. 129 - вважати повернутими за
належністю;

· автомобіль "ВАЗ-2101", д.н. НОМЕР_1, який зберігається у
громадянина ОСОБА_13 -
вважати повернутим за належністю;

· зазначені у томі 2
на а.с.22 - зберігати при
матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути внесене
подання прокурора в апеляційному порядку до військового апеляційного суду
Центрального регіону через військовий місцевий суд Київського гарнізону
протягом 15
діб з моменту його проголошення.