Справа № 1-214/12
Провадження № 1/1015/1157/12
ПОСТАНОВА

іменем України

06.03.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Алфьорової Г.В.

захисника ОСОБА_1

представника ПРАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

27.07.2011 року близько 04 годині 30 хвилин в темну пору доби водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 та, рухаючись на ньому по автодорозі сполученням с. Горенка с. Мощун в напрямку с. Мощун Києво-Святошинського району Київської області, в порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3(б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків, проявив неуважність та безпечність і в умовах дощової погоди та мокрої проїзної частини дороги, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на відстані 300 м від будинку № 2 по вул. Жовтневій в с. Мощун Києво-Святошинського району Київської області, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого здійснив виїзд на ліве узбіччя відносно напрямку руху, де допустив зіткнення автомобіля з деревом.

В наслідок ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_5, згідно висновку судово-медичного експерта №315/Д від 11.11.2011 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, хребетно-спинномозкової травми, забою спинного мозку, компресійного уламкового перелому тіла 7-го шийного хребця, антеролістез 6-го шийного хребця, мієломація на рівні 6-го шийного хребця, садно правого плеча, які за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 1.3, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року. Допущенні ОСОБА_3 порушення правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, які настали, а саме заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, заперечив предявлене йому обвинувачення та суду пояснив, що водійське посвідчення отримав у 2006 році, його водійський стаж на час ДТП складав близько 5 років. У його власності перебуває автомобіль марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, який він придбав за генеральним дорученням. 26.07.2011 року він з дружиною та сином приїхали до сестри його дружини, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Близько 22 години, коли вони зайшли до квартири, де були сестра його дружини ОСОБА_6, її квартирантка ОСОБА_5 та співмешканець останньої ОСОБА_7, які саме вечеряли. Вони приєдналися до компанії. Під час вечері він спиртних напоїв не вживав. Близько 01 години ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запропонували поїхати до с. Мощун на річку купатися. На їх пропозицію він погодився. Його дружина та син залишилися в квартирі, а він з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 поїхали на його автомобілі до річки. Він був за кермом, ОСОБА_5 сіла на переднє пасажирське сидіння. На задньому пасажирському сидінні з права сидів ОСОБА_7, а зліва - ОСОБА_6 В той час на вулиці було темно, дорога не освітлювалася, мала по одній смузі руху в кожному напрямку, йшов дощ, у звязку з чим асфальтне покриття було мокрим. Коли вони проїхали с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, на дорозі інших автомобілів не було. Вони рухалися із швидкістю приблизно 60-70 км/год. Виїжджаючи з повороту та проїжджаючи по прямій дорозі неподалік с. Мощун, автомобіль під його керуванням почало заносити в ліву сторону. Автомобіль, виїхавши на узбіччя, перекинувся та вдарився в дерево. Під час того, як автомобіль почало заносити, його викинуло через вікно водійських дверей, яке було відкрите. Він впав на землю та відчув сильний біль в грудях. Коли зміг піднятися, до нього підійшла ОСОБА_6, потім він побачив ОСОБА_7, який допомагав ОСОБА_5 Десь за 30 хвилин приїхала швидка допомога. Його та ОСОБА_5 було доставлено до Київської обласної клінічної лікарні. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 значних ушкоджень не отримали. Вважає, що діяв в межах Правил дорожнього руху, не порушував їх, а ДТП сталася у звязку із тяжким збігом обставин, як нещасний випадок, а не через його неуважність, несправність транспортного засобу чи порушення ним правил безпеки дорожнього руху. Пояснив, що посильно допомагав потерпілій під час її лікування та реабілітації і не відмовляється надалі від надання такої допомоги.

Підсудний звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, застосувавши положення Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року, оскільки у нього двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, щодо яких він не позбавлений батьківських прав.

Незважаючи на такі покази підсудного, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7, який, будучи допитаним в судовому засіданні, суду пояснив, що з січня 2011 року він почав проживати з ОСОБА_5 в цивільному шлюбі. Влітку 2011 року вони переїхали до м. Ірпінь, де проживали ІНФОРМАЦІЯ_8, винаймаючи помешкання у ОСОБА_6. 26.07.2011 року близько 20 години він повернувся додому, де його дружина ОСОБА_5 та хазяйка квартири ОСОБА_6 вечеряли. Він приєднався до них. Трохи згодом приїхали сестра ОСОБА_6 із своїм чоловіком ОСОБА_3, які також приєдналися до них. Всі разом вони вечеряли, вживали горілку. Близько 01 години 27.07.2011 року ОСОБА_3 запропонував усім поїхати в с. Мощун на річку купатися. Він спочатку не погоджувався, оскільки наступного дня повинен був йти на роботу, але ОСОБА_5 вмовила його поїхати. Вони, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та він, виїхали на автомобілі «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 у напрямку річки. Йшов сильний дощ. Олексій, будучи в нетверезому стані по дорозі в напрямку із с. Горенка до с. Мощун перевищував швидкість та спілкувався з пасажирами, всі вони не були пристебнуті ременями безпеки. Їдучи з великою швидкістю, як йому здавалося більше 80 км/год, по прямій дорозі ОСОБА_3 не впорався з керуванням, внаслідок чого трапилося ДТП, під час якої водія викинуло з автомобіля, а вони декілька разів перекинулися в автомобілі. З автомобіля він допоміг вибратися ОСОБА_6, попросив її пошукати ОСОБА_3, а сам почав допомагати ОСОБА_5, яку витяг з машини та поклав на рівну поверхню. Потім приїхала швидка допомога, в яку помістили ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і доставили до обласної лікарні. Він поїхав з ними. Вважає, що ДТП, в яку вони потрапили, сталася з вини ОСОБА_3;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілої ОСОБА_5, яка, будучи допитаною на досудовому слідстві, пояснила, що у 2008 році приїхала до м. Києва на роботу. До м. Ірпінь вона приїхала у 2011 році та знімала квартиру за адресою: АДРЕСА_1, разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 і донькою Білетинською Єлізаветою ІНФОРМАЦІЯ_9. В період часу з лютого 2011 року вона працювала покоївкою. 26.07.2011 року вона знаходилася за адресою свого тимчасового місця проживання, коли до неї зателефонувала ОСОБА_6, господиня квартири, яку вони знімали і повідомила, що приїде до неї. Коли та приїхала близько 11 години, вони разом сходили до магазину та купили продуктів харчування. Алла повідомила, що залишиться у неї ночувати та зателефонувала своїй сестрі Світлані, щоб та приїхала до них. Близько 20 години Світлана приїхала з чоловіком ОСОБА_3. Вони привезли з собою алкогольні напої. Повечерявши та вживши алкогольні напої, ОСОБА_3, будучи в нетверезому стані, запропонував поїхати на річку та покупатися, на що вона погодилася. Близько 01 години 27.07.2011 року вони виїхали на автомобілі «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 у напрямку річки. Йшов сильний дощ. Олексій, будучи в нетверезому стані по дорозі в напрямку із с. Горенка до с. Мощун перевищував швидкість та спілкувався з пасажирами, а саме з нею, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, був не пристебнутий ременем безпеки. Їдучи з великою швидкістю по прямій дорозі ОСОБА_3 не впорався з керуванням, внаслідок чого трапилося ДТП, під час якої його викинуло з автомобіля, а вони декілька разів перекинулися в автомобілі. З автомобіля її витягнув ОСОБА_7, який поклав її на землю. Поблизу проїжджала швидка допомога, в яку її помістили разом з ОСОБА_3 і доставили до обласної лікарні. З 27.07.2011 року по 12.08.2011 року вона перебувала на лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні. Потім її перевели до ЦРЛ Києво-Святошинського району, де вона лікувалася з 15.08.2011 року по 23.08.2011 року. Після того, як її виписали, вона лікувалася в лікарні м. Ірпінь амбулаторно. На даний момент вона знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, перебуває у нерухомому стані, оскільки внаслідок ДТП отримала численні травми, які не дозволяють їй рухатися. Вважає, що дані ушкодження та ДТП, в яку вони потрапили, сталися з вини ОСОБА_3 (а.с. 41-42);

- постановою від 21.10.2011 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 1); постановою від 06.10.2011 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 4); рапортами від 27.07.2011 року щодо отримання повідомлення про ДТП (а.с. 7, 8); протоколом огляду місця події від 27.07.2011 року та схемою до нього (а.с. 9-15); протоколом огляду транспорту від 27.07.2011 року (а.с. 16); протоколом огляду та затримання транспортного засобу №327 від 27.07.2011 року (а.с. 19); довідкою з КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 03.08.2011 року щодо перебування на стаціонарному лікуванні та діагноз потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 21); постановою від 26.10.2011 року про приєднання до справи речових доказів до справи (а.с. 27); висновком експерта №315/Д від 07.-11.11.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мались: поєднана краніовертебральна травма: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, хребетно-спиномозкова травма, забій спинного мозку, компресійний уламковий перелом тіла 7-го шийного хребця, антеролістез 6-го шийного хребця, мієломація на рівні 6-го шийного хребця, садно правого плеча. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні з перешкодою. Хребетно-спиномозкова травма (забій спинного мозку, компресійний уламковий перелом тіла 7-го шийного хребця, антеролістез 6-го шийного хребця, мієломація на рівні 6-го шийного хребця) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.с. 51); висновком експерта №868А від 16.11.2011 року, відповідно до якого система робочого гальма, рульове керування та ходова частина автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма, рульового керування, або що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу, перед подією, не виявлено (а.с. 62-69); постановою від 21.01.2012 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 71); довідками щодо вартості лікування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.105-110).

За таких обставин, суд, оцінюючі всі зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю, його дії кваліфікуються судом як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Заперечення підсудного вини у ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження, суд визнає лінією захисту підсудного.

Проте, зважаючи на доводи клопотання підсудного, який просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити справу за нереабілітуючою підставою, заслухавши думку прокурора та захисника, враховуючи, що підсудний являється батьком неповнолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно яких не позбавлений батьківських прав, приходить до висновку про можливість його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року.

Вирішуючи питання про заявлений у справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, суд керується вимогами ст. ст. 28, 328 КПК України та залишає цивільний позов без розгляду.

Арешт, накладений на майно підсудного, підлягає скасуванню.

Судові витрати, в тому числі витрати закладу охорони здоровя на лікування ОСОБА_5 та ОСОБА_3, відповідно до ст. ст. 91, 331 КПК України підлягають стягненню з підсудного.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. ст. 81, 330 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 6, ст. 282 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року, суд, -

постановив:

ОСОБА_3 звільнити від відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року, провадження у справі закрити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання постановою законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення на її користь з ОСОБА_3 20000 грн. матеріальної шкоди та 180000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Арешт, накладений постановою від 21.01.2012 року старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_3 (а.с. 102) скасувати.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Citroen Berlingo», який зберігається на штраф майданчику (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2А) (а.с. 19) повернути у розпорядження ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1519,56 (одну тисячу пятсот девятнадцять гривень 56 копійок) грн. витрат за проведену у справі експертизу (а.с. 61).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1, розрахунковий рахунок №0113 в ГУ ДКУ у Київській області, , МФО 821018, призначення платежу: за лікування потерпілого) 8759,56 (вісім тисяч сімсот пятдесят девять гривень 56 копійок) грн. витрат за лікування потерпілої (а.с. 109).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1, розрахунковий рахунок №0113 в ГУ ДКУ у Київській області, , МФО 821018, призначення платежу: за лікування потерпілого) 8171,71 (вісім тисяч сто сімдесят одну гривню 71 копійку) грн. витрат за лікування (а.с. 106).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району Київської області (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40-років Жовтня, 51, розрахунковий рахунок №001262 в ГУ ДКУ у Київській області, , МФО 821018, призначення платежу: за лікування потерпілого) 3306,16 (три тисячі триста шість гривень 16 копійок) грн. витрат за лікування потерпілої (а.с. 105).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Омельченко М.М.