У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука В.Г.

за участю прокурора

Гладкого О.Є.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 листопада 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Чернівецької області на
вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 вересня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2007 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від
19 вересня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Чернівців, румуна, громадянина України,

такого, що не має судимості в силу ст.89 КК України, -

засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 2 ст. 205 КК України на 3 роки
позбавлення волі; за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.
3 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 визначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна.

За ч. 2 ст. 209 КК України ОСОБА_1 виправдано.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця та мешканця м. Червців, громадянина України,

раніше не судимого, -

засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 205 КК України на 3 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 358 КК
України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

За ч. 2 ст. 209 КК України ОСОБА_2 виправдано.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженку та мешканку м. Чернівців, громадянку України,

раніше не судиму, -

засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 358 КК
України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженку та мешканку м. Чернівців, громадянку України,

раніше не судиму, -

засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 358 КК
України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5,

уродженця та мешканця м. Чернівців, громадянина України,

раніше не судимого, -

засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
2 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Наші люди» на відшкодування
матеріальної шкоди 6 025 грн. 71 коп., на користь ЧФ «Приватбанк» - 1 336 грн.
98 коп.; з ОСОБА_1 на користь ЧФ АБ «Укоопспілка» -2 385 грн. 88 коп., на
користь Кредитної Спілки «Акорд» - 6 974 грн. 44 коп., на користь ЧОФ АКБ
«Укрсоцбанк» - 14 709 грн. 10 коп., на користь АКБ Національного масштабу
«Правекс-Банк» - 12 069 грн. 04 коп.; з ОСОБА_3 на користь ЧФ «Приватбанк» - 1
659 грн. 14 коп., на користь Кредитної спілки «Чернівці» - 2 437 грн. 49 коп.,
на користь ЧОФ АКБ «Укрсоцбанк» - 13 553 грн. 44 коп.; з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
солідарно на користь потерпілого ОСОБА_13 - 9 770 грн.; з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 солідарно 941 грн. 53 коп. за проведення почеркознавчої експертизи; з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно 353 грн. 53 коп. за проведення технічної
експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26
лютого 2008 року цей вирок змінено: дії
ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 222 КК України,
за якою призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6
місяців з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2
років. Постановлено вважати ОСОБА_1
засудженим за ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205 КК України до
призначеної судом міри покарання, та на підставі ст. 70 КК України йому
призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з
позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2 років. На
підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року
ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання.

В порядку ст. 365 КПК України дії засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перекваліфіковані з
ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 222 КК України, якою ОСОБА_2 і ОСОБА_3
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з
позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2 років,
а ОСОБА_5 - 2 роки позбавлення
волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2
років. Дії ОСОБА_4 перекваліфіковані з ч. 4 ст. 190 КК України на ст. 27, ч. 2
ст. 222 КК України і призначено за цим законом покарання у виді позбавлення
волі строком на 2 роки 6 місяців. Постановлено вважати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 засудженими за ч. 2 ст. 358,
ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205 КК України до призначеної судом міри покарання. На
підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 роки з позбавленням права займатися підприємницькою
діяльністю протягом 2 років; ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 роки шість місяців. Постановлено вважати ОСОБА_5
засудженим за ч. 2 ст. 358 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за
ч. 3 ст. 358 КК України до призначеної судом міри покарання та на підставі ст.
70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на
2 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2
років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з
покладенням на них обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути за проведення почеркознавчої експертизи з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 400 грн., а з ОСОБА_3 141 грн. 53 коп.; за проведення технічної
експертизи з ОСОБА_1 - 250 грн., а з ОСОБА_3 - 103 грн. 07 коп.

У решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду, ОСОБА_1 визнаний
винним та засуджений за те, що у червні 2004 року створив стійку організовану
злочинну групу, до складу якої залучив ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Протягом червня 2004 року - жовтня 2005 року вони шляхом шахрайства за підробленими довідками про
місце роботи та розмір заробітних плат та іншими документами незаконно
заволодівали коштами, належними банківським установам, кредитним спілкам та
фізичним особам, укладаючи з банківськими установами та кредитними спілками
Чернівецької області договори на отримання споживчих кредитів, не маючи на меті
виконувати умови договорів, отримували кошти готівкою і споживчими товарами або
конвертували їх у готівку, шляхом зняття з розрахункових рахунків приватної
фірми «Укрєвробуд», засновниками та директорами якої в різний період були ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

№ 1

Так, ОСОБА_4, за вказівкою ОСОБА_1, надала в АБ «Укоопспілка» довідку з
місця роботи про розмір її заробітної плати і надану їй останнім специфікацію
на замовлення № 87 від 24 червня 2004 року про придбання та встановлення ПФ
«Укрєвробуд» металопластикових виробів за місцем її проживання у квартирі
АДРЕСА_1. 24 червня 2004 року ОСОБА_4 уклала з АБ «Укоопспілка» кредитний
договір № 93, згідно з яким вказаний банк перерахував на розрахунковий рахунок
ПФ «Укрєвробуд» кошти в сумі 8 743 грн., які ОСОБА_2, будучи на той час
директором вказаного приватного підприємства, діючи згідно попередньо
розробленого плану разом з організатором
злочинної групи - ОСОБА_1 та іншими її активними учасниками, зняв з рахунку
підприємства готівкою, розподіливши їх між членами організованої злочинної
групи.

Намагаючись надати своїм злочинним діям законного виду, 17 вересня 2004
року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надали в АБ «Укоопспілка»
ксерокопію акту прийому-передачі товару по договору купівлі-продажу № 203 про
те, що за місцем проживання
ОСОБА_4 нібито встановлені металопластикові вироби згідно вказаного
кредитного договору.

№ 2

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 виготовив фіктивну довідку на
ОСОБА_3 про місце її роботи та розмір заробітної плати, згідно з якою
остання нібито є працівником ПФ «Ірвал»,
засновником та директором якої є ОСОБА_1, прибутково-видаткову накладну № 17
від 5 серпня 2004 року про придбання та встановлення ПФ «Укрєвробуд»
металопластикових виробів за місцем її проживання у квартирі АДРЕСА_1, та
квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 5 серпня 2004 року про
часткову оплату товару, на підставі яких ОСОБА_3 5 серпня 2004 року уклала з АБ
«Укоопспілка» кредитний договір № 115, згідно з яким, АБ «Укоопспілка» перерахував
на розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 10 000 грн., які
ОСОБА_2 зняв з рахунку підприємства готівкою та розподілив їх між членами
організованої злочинної групи.

17 жовтня 2004 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали в АБ
«Укоопспілка» ксерокопію акту прийому-передачі товару по договору
купівлі-продажу № 115, про те що за місцем проживання ОСОБА_3, згідно вказаного
кредитного договору, нібито встановлено металопластикові вироби.

№ 3

ОСОБА_1 як засновник та директор ПФ «Альона» виготовив фіктивну довідку на
ОСОБА_6 про місце її роботи та розмір заробітної плати, згідно з якою остання
нібито є працівником зазначеної фірми. Вказану довідку ОСОБА_6 разом із
специфікацію до замовлення № 133 від 4 серпня 2004 року та накладною № 61 від
09 серпня 2004 року, які їй надав ОСОБА_1, про придбання та встановлення ПФ
«Укрєвробуд» металопластикових виробів за місцем її проживання в с.
Петричанка Глибоцького району
Чернівецької області надала до АБ «Укоопспілка», з яким 10 серпня 2004 року
уклала кредитний договір № 118, згідно з яким, АБ «Укоопспілка» перерахував на
розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 10 000 грн., які ОСОБА_2,
будучи директором вказаного приватного підприємства, діючи згідно попередньо
розробленого плану разом з організатором злочинної групи - ОСОБА_1 та іншими її
активними учасниками, зняв з рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх між
членами організованої злочинної групи.

7 жовтня 2004 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надали в АБ «Укоопспілка»
ксерокопію акту прийому-передачі товару по договору куплі-продажу № 619, про
те, що за місцем проживання ОСОБА_6
згідно вказаного кредитного договору, нібито встановлено металопластикові
вироби.

№ 4

ОСОБА_1 виготовив фіктивні довідки на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про місце їх
роботи та розмір заробітної плати, згідно з якими останні, нібито є
працівниками МПП «Ірвал» та МПП «Альона», відповідно, засновником та директором
яких був ОСОБА_1 В подальшому ОСОБА_3 надала до ВАТ КБ «Надра» вказану довідку,
рахунок № 45 від 26 жовтня 2004 року, які їй надав ОСОБА_1, про придбання та
встановлення ПФ «Укрєвробуд» металопластикових виробів за місцем її проживання
у квартирі АДРЕСА_1, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру № 732786 від 28 жовтня 2004
року про те, що нібито ОСОБА_3
внесла в касу підприємства 1 089 грн. як доплату до повної вартості,
встановлених металопластикових виробів, та 1 листопада 2004 року уклала з
вказаним банком кредитний договір № ZZZ 252627, згідно з яким, ВАТ КБ «Надра» перерахував на розрахунковий
рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 12 314
грн. 02 коп., які ОСОБА_2, будучи на той час директором вказаного
приватного підприємства, зняв з рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх
між членами організованої злочинної групи.

Крім того, ОСОБА_4, з метою надання цій угоді законного виду, в цей же
день, уклала договір поруки № б/н,
виступивши поручителем ОСОБА_3
при отриманні кредиту.

Всього в 2004 році, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, в складі організованої злочинної групи шляхом
обману, використовуючи при цьому фіктивні документи при отриманні кредитів,
протиправно заволоділи коштами, які належали АБ «Укоопспілка», ВАТ КБ «Надра»,
на загальну суму 41 084 грн. 02 коп.

№ 5

Крім того, ОСОБА_1 виготовив фіктивну
довідку на ОСОБА_4 про місце її роботи та розмір заробітної плати, згідно з
якою остання нібито являється працівником МПП «Ірвал», засновником та директором якої був ОСОБА_1,
специфікацію до замовлення № 133 від 14 лютого 2005 року та рахунок фактуру № 17 від 14 лютого 2005 року
про придбання та встановлення ПФ
«Укрєвробуд» металопластикових виробів за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1. 21 лютого 2005 року ОСОБА_4 надала до ЧФ ЗАТ «Приватбанк»
вказані документи, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
з метою надання цій угоді законного виду, в цей же день уклали договори поруки,
виступивши поручителями ОСОБА_4 при отриманні нею кредиту, внаслідок чого
ОСОБА_4 уклала з ЧФ ЗАТ «Приватбанк» кредитний договір № CVX ORK 03031880, згідно з яким, на
розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд» були перераховані кошти у сумі 9
908 грн., які ОСОБА_2, будучи директором
вказаного приватного
підприємства, діючи згідно попередньо розробленого плану разом з організатором
злочинної групи - ОСОБА_1 та іншими її
активними учасниками, зняв з рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх мій
членами організованої злочинної групи.

1 березня 2005
року ОСОБА_1 разом
з іншими учасниками організованої злочинної групи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 надали у вказаний банк квитанцію до прибуткового касового ордеру № 732844 про те,
що нібито ОСОБА_4 внесла в касу підприємства 1 101 грн. як| доплату до повної
вартості встановлених металопластикових виробів.

№ 6

ОСОБА_1 виготовив фіктивну довідку
на ОСОБА_6 про місце її роботи на МПП «Ірвал» та розмір заробітної
плати, а остання, діючи згідно попередньо розробленого плану та розподілу
ролей, перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 21
лютого 2005 року надала вказану довідку в ЧФ ЗАТ «Приватбанк», а ОСОБА_1, з метою надання цій угоді
законного виду, в цей же день уклав договір поруки, виступивши поручителем
ОСОБА_6 при отриманні нею кредиту, внаслідок чого ОСОБА_6 уклала з ЧФ ЗАТ «Приватбанк»
кредитний договір № CVGWSK 00001239, згідно з
яким ЧФ ЗАТ «Приватбанк» видав готівкою через касу банку 10 000 грн., які
ОСОБА_1 розподілив між членами організованої злочинної групи.

№ 7

ОСОБА_1 виготовив фіктивні довідки на себе, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про місце
роботи та розмір заробітної плати, згідно з якими вони нібито являються
працівниками ПФ «Укрєвробуд». Вказані довідки та рахунок № 262 від 27 травня
2005 року про вартість товарів у ПП ОСОБА_7 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 надали у
Чернівецьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», з яким
ОСОБА_1 27 травня 2005 року уклав кредитний договір № 57, згідно з яким,
вказаний банк перерахував на розрахунковий рахунок ПП ОСОБА_7 кошти в сумі 19
800 грн., а ОСОБА_3 та ОСОБА_6, діючи згідно попереднього розробленого плану та з метою надання цій угоді законного виду, в цей же день,
уклали договори поруки, виступивши поручителями ОСОБА_1 при отриманні кредиту.

У подальшому ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, діючи згідно попередньо
розробленого плану, реалізуючи свій злочинний умисел, приїхали до ПП ОСОБА_7,
розташованого АДРЕСА_2, та мотивуючи свої злочинні дії відмовою від покупки
споживчих товарів, на які Чернівецьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний
банк України» перерахувало кошти, отримали у ПП ОСОБА_7 готівкою 19 800 грн.,
якими заволоділи та розподілили між собою, чим завдали велику шкоду ЧОУ ВАТ
«Державний ощадний банк України».

№ 8

Продовжуючи свої злочинні
дії, ОСОБА_1 виготовив фіктивні довідки про місце роботи на ПФ
«Укрєвробуд» та розмір заробітної плати на ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 -
ОСОБА_8, який не був обізнаним в їх злочинній діяльності.

14 червня 2005 року ОСОБА_3 уклала з Чернівецьким обласним управлінням ВАТ
«Державний ощадний банк України» кредитний договір № 66, згідно з яким вказаний банк
перерахував на розрахунковий рахунок ПП
ОСОБА_7 кошти в розмірі 7 000 грн., а ОСОБА_4 та ОСОБА_8, з метою
надання цій угоді законного виду, в цей
же день, уклали договори поруки, виступивши поручителями ОСОБА_3 при отриманні
кредиту.

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, діючи згідно попередньо розробленого
плану, реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами шляхом
шахрайства, прибули за місцем роботи ПП ОСОБА_7, який у зв'язку з їх відмовою
отримати товар, видав готівкою 7 000
грн., якими вони заволоділи та розподілили між собою.

№ 9

ОСОБА_1 виготовив фіктивну довідку на себе, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про місце їх
роботи та розмір заробітної плати,
згідно яких вони нібито являються працівниками ПФ
«Укрєвробуд».

16 червня 2005 року ОСОБА_6
уклала з ЧОД АППБ «Аваль» кредитний договір № 011/0001/21729, згідно з яким цей банк видав готівкою через касу банку 15 000 грн., а
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з метою надання цій угоді законного виду, в цей же день
уклали договори поруки, виступивши поручителями ОСОБА_9 при отриманні кредиту,
розподіливши кошти між членами організованої злочинної групи.

№ 10

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_1 виготовив
фіктивні довідки на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про місце їх роботи та розмір
заробітної плати, згідно яких вони
нібито є працівниками ПП «ОСОБА_1» та на знайому ОСОБА_6 - ОСОБА_10, яка не була обізнана в їх
злочинних намірах, - про місце роботи та розмір заробітної плати, згідно
якої вона нібито є працівником ПФ
«Укрєвробуд».

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
надали вказані довідки ЧОД АППБ «Аваль», не маючи при цьому наміру виконувати
умови договору в частині погашення розміру кредиту та відсотків за користування
ним.

5 липня 2005 року ОСОБА_4 уклала з ЧОД АППБ «Аваль» кредитний договір №
014/0001/22384, згідно з яким ЧОД АППБ «Аваль» видав готівкою через касу банку
15 000 грн., а ОСОБА_3 та ОСОБА_11, з метою надання цій угоді законного
виду, в цей же день, уклали договори поруки, виступивши поручителями ОСОБА_4 при отриманні кредиту.

№ 11

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 виготовив фіктивну довідку на
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про місце їх роботи та
розмір заробітної плати, згідно яких
вони нібито є працівниками ПП
«ОСОБА_1» та на брата ОСОБА_6 - ОСОБА_12, який не був обізнаний в їх злочинних
намірах, - про місце роботи та розмір заробітної плати, гідно якої він, нібито,
є працівником ПФ «Укрєвробуд».

На
підставі вказаних довідок 6 липня 2005
року ОСОБА_3 уклала з ЧОД АППБ «Аваль» кредитний договір № 014/0001/22430,
згідно з яким ЧОД АППБ «Аваль» видав готівкою через касу банку 15 000 грн., а
ОСОБА_4 та ОСОБА_12, з метою надання цій угоді законного виду, в цей же день,
уклали договори поруки, виступивши поручителями ОСОБА_3 при отриманні кредиту,
розподіливши кошти між членами організованої злочинної групи.

№ 12

Крім того, ОСОБА_1 виготовив фіктивну довідку на ОСОБА_3 про місце її
роботи на ПФ «Укрєвробуд» та розмір заробітної плати, а також рахунок № 77 від
5 серпня 2005 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 511956 від 10
серпня 205 року про часткову оплату товару, про придбання та виготовлення ПФ
«Укрєвробуд» металопластикових виробів за місцем її проживання у квартирі
АДРЕСА_1, які вона, не маючи наміру на виконання умов договору в частині
погашення розміру кредиту та відсотків за користування ним, надала у АКБ
«Укрсоцбанк».

11 серпня 2005 року ОСОБА_3 уклала з вказаним банком кредитний договір №
925/972-КУ8-КС2, згідно з яким, АКБ «Укрсоцбанк» перерахував на розрахунковий
рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 8 999 грн. 72 коп., які ОСОБА_1,
будучи на той час директором вказаного приватного підприємства, діючи згідно
попередньо розробленого плану разом з іншими її активними учасниками, зняв з
рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх між членами організованої
злочинної групи.

№ 13

В подальшому ОСОБА_1, виготовив фіктивну довідку на ОСОБА_4 про місце її
роботи та розмір заробітної плати, згідно якої вона нібито є працівником ПФ
«Укрєвробуд».

Вказану
довідку ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали в кредитну спілку «Наші люди», з
якою 14 жовтня 2005 року ОСОБА_4 уклала кредитний договір № 1274, згідно з
яким, кредитна спілка «Наші люди» видала готівкою через касу банку 5 000 грн.
для покупки в магазині «Диво-техніка» ПП Степановича побутової техніки, а
ОСОБА_1, з метою надання цій угоді законного виду, в цей же день уклав договір
поруки з кредитною спілкою. Зазначені кошти в загальній сумі 5000 грн. в
наступному були розподіленими між членами організованої злочинної групи.

Всього в 2005 році
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в складі організованої злочинної групи
шляхом обману, використовуючи при цьому фіктивні документи при отриманні
кредитів, протиправно заволоділи коштами, які належали ЧФ ЗАТ
«Приватбанк", ЧОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», ЧОД АППБ «Аваль»,
кредитній спілці «Наші люди», на загальну суму 105 707 грн. 72 коп.

Всього в 2005 році ОСОБА_2 в складі організованої злочинної групи шляхом обману,
використовуючи при цьому фіктивні документи при отриманні кредитів, протиправно
заволоділи коштами, які належали ЧФ ЗАТ «Приватбанк» на загальну суму 19 908
грн.

№ 14

Крім того, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 виготовили фіктивні довідки
на себе, а також на ОСОБА_1, яка не була обізнана в їх злочинних намірах, про місце їх роботи та розмір заробітної плати,
згідно яких вони нібито є працівниками
ПФ «Укрєвробуд» та отримують заробітну плату у великих розмірах.

У подальшому ОСОБА_1, діючи разом з ОСОБА_2, надали вказані довідки та інші
необхідні документи в ЧФ АБ «Укоопспілка» і не маючи при цьому наміру на
виконання умов договору в частині погашення розміру кредиту та
відсотків, за користування ним, 28 травня 2004 року уклали в ЧФ АБ
«Укоопспілка» кредитні договори № 75, 76, 77 від 28 травня 2004 року згідно з
якими, ЧФ АБ «Укоопспілка» в безготівковій формі перерахувала кошти відповідно
на суму 9 683 грн., 9 905 грн. та 10 000 грн. в TOB «Фокстрот-Буковина», що розташоване по вул. Руській, 129
м. Чернівці, для придбання ОСОБА_1 побутової техніки, яку останній отримав та в
подальшому розпорядився за власним розсудом.

№ 15

Також, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 виготовили фіктивні довідки на ОСОБА_13, який не був обізнаний в їх злочинних намірах, про місце
його роботи та розмір заробітної плати, згідно якої ОСОБА_13 нібито є
працівниками ПФ «Укрєвробуд» та отримує заробітну плату у великих розмірах.

У подальшому ОСОБА_2, діючи разом з ОСОБА_1, бажаючи шляхом обману ОСОБА_13
оформити через нього кредит в ЧФ АБ «Укоопспілка», надали виготовлені ними фіктивні довідки та інші
необхідні для цього документи в ЧФ АБ «Укоопспілка» і, не маючи при цьому
наміру на виконання умов договору з ОСОБА_13 та умов договору з ЧФ АБ «Укоопспілка» в частині погашення розміру
кредиту та відсотків за користування ним, 12 жовтня 2004 року через ОСОБА_13
уклали з АБ «Укоопспілка» кредитний договір № 148, згідно з яким, АБ
«Укоопспілка» перерахував на розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 9 770 грн., які ОСОБА_2,
будучи директором вказаного приватного підприємства, діючи у зговорі з ОСОБА_1,
зняв з рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх між собою, не встановивши
при цьому ОСОБА_13, згідно договору, металопластикові вироби.

Намагаючись надати своїм шахрайським
діям законного виду, 12 жовтня 2004 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 надали в АБ
«Укоопспілка» ксерокопію акту накладної № 134 від 12 жовтня 2004 року про
отримання ОСОБА_13 металопластикових виробів та ксерокопію до прибуткового
касового ордеру № 732775 від 12 жовтня 2004 року про те, що нібито ОСОБА_13
вніс у касу підприємства решту суми в розмірі 1 086 грн. до повної вартості
замовлення.

№ 16

ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_14 виготовили фіктивні довідки на ОСОБА_5. про
місце його роботи та розмір заробітної плати, згідно з якою ОСОБА_5 нібито є
працівником ПФ «Промітей» та отримує заробітну плату, які разом з іншими
необхідними документами надали в ЧФ АБ «Укоопспілка» і, не маючи при цьому
наміру на виконання умов договору в частині погашення розміру кредиту та
відсотків за користування ним, 9 липня
2004 року ОСОБА_5 уклав з АБ «Укоопспілка» кредитний договір № 101, згідно з
яким, АБ «Укоопспілка» перерахував на розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд»
кошти в сумі 25 928 грн., які ОСОБА_2, діючи у зговорі з ОСОБА_1 та
ОСОБА_14, зняв з рахунку підприємства готівкою, розподіливши їх між собою.

Намагаючись надати своїм шахрайським діям законного виду, 9 жовтня 2004 року
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_14 надали в АБ «Укоопспілка» ксерокопію
акту прийому-передачі товару по договору купівлі-продажу № 395 «Б» та накладну
№ 17 від 9 липня 2004 року про те, що нібито ОСОБА_5 встановлено за місцем його
проживання металопластикові вироби.

№ 17

Крім того, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_15 на чистому аркуші паперу з
відтиском печатки ПФ «Промітей», який знаходився у ОСОБА_1, виготовили фіктивні довідки на ОСОБА_15, про місце її
роботи та розмір заробітної плати, згідно якої ОСОБА_15 нібито є працівником ПФ
«Промітей» та отримує заробітну плату, які в подальшому разом з іншими
необхідними документами надали в ЧФ АБ «Укоопспілка», з яким 19 серпня 2004
року ОСОБА_15 уклала кредитний договір № 124, згідно з яким, АБ «Укоопспілка»
перерахував на розрахунковий рахунок ПФ «Укрєвробуд» кошти в розмірі 10 000
грн., які ОСОБА_2, будучи
директором вказаного приватного
підприємства, діючи у зговорі з ОСОБА_1 та ОСОБА_15, зняв з рахунку
підприємства готівкою, розподіливши їх між собою.

Намагаючись надати своїм шахрайським діям законного виду, 9 жовтня 2004
року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_15 надали в АБ «Укоопспілка» ксерокопію
акту прийому-передачі товару по договору підряду № 97-1 «Б» та накладну № 92
«а» від 19 серпня 2004 року про те, що нібито ОСОБА_15 за місцем її проживання
встановлено металопластикові вироби.

№ 18

Також, 15 березня 2005 року ОСОБА_1, на підставі підроблених ним та ОСОБА_2
довідок про місце роботи та розмір заробітної плати ОСОБА_1 на ПФ «Укрєвробуд», уклав
в ЧФ КБ «Приватбанк» кредитний договір № СVХОR 002922045, згідно з яким ЧФ КБ «Приватбанк» в безготівковій формі перерахувала кошти в сумі
4 642 грн. на розрахунковий рахунок ПП «ОСОБА_16», який не був обізнаний
в злочинних намірах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, для придбання ОСОБА_1 побутової техніки, яку останній отримав та
розпорядився разом з ОСОБА_2 за власним розсудом.

№ 19

Крім того, 11 серпня 2005 року ОСОБА_1, на підставі підроблених ним довідок
про місце роботи та розмір заробітної плати на ПФ «Укрєвробуд», уклав в
Чернівецькій обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» кредитний договір № 925/973-КУ 8-КС 2, згідно
з яким, Чернівецька обласна філія АКБ «Укрсоцбанк» в безготівковій формі
перерахувала кошти на суму 9 224 грн. 78 коп. на розрахунковий рахунок ПП
«ОСОБА_17», який не був обізнаний в злочинних намірах ОСОБА_1, для придбання
ОСОБА_1 побутової техніки, яку останній отримав та розпорядився за власним
розсудом.

№ 20

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 підробили фіктивні довідки на себе, про місце
роботи та розмір заробітної плати, згідно яких вони нібито є працівниками ПФ
«Укрєвробуд», який на той час вже був перейменований в ПФ «Вікна люкс-експрес»,
надали їх разом з іншими необхідними документами в ЧФ АКБ «Мрія» і, не маючи
при цьому наміру на виконання умов договору в частині погашення розміру кредиту
та відсотків за користування ним, уклали в ЧФ АКБ «Мрія» кредитні договори №
Р-04/12 від 4 листопада 2005 року та
№ Р-04/13 від 7 листопада 2005 року згідно з якими, ЧФ АКБ «Мрія» в безготівковій формі перерахував кошти
відповідно на суму 4 224 грн. 50 коп. та 4 122 грн. 50 коп. на
рахунки «ПП ОСОБА_18» для придбання
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 побутової техніки, яку вони отримали і в подальшому
розпорядилися за власним розсудом.

№ 21

Крім того, ОСОБА_1 підробили фіктивну довідку на ОСОБА_6 про її місце
роботи та розмір заробітної плати, згідно з якою вона нібито є працівником ПФ
«Вікна люкс-експрес» та отримує заробітну плату у великих розмірах. В
подальшому ОСОБА_1, діючи разом з ОСОБА_6, надали вказану довідку та інші
необхідні документи в Буковинське відділення АКБ «Правекс-Банк», з яким ОСОБА_6
уклала кредитний договір
№ 1- 1440-303-6 від 1 березня 2006 року, згідно з яким Буковинське
відділення АКБ «Правекс-Банк» в безготівковій формі перерахувало кошти на суму
4 204 грн. 20 коп. на рахунки TOB «Ярекс» для придбання ОСОБА_6 будівельних матеріалів, які
остання разом з ОСОБА_1 отримали та розпорядилися ними за власним розсудом.

№ 22

3 березня 2006 року ОСОБА_6 аналогічним способом уклала в кредитній спілці
«Аккорд» кредитний договір № 20713, згідно з яким вона через касу кредитної спілки отримала
готівкою гроші в сумі 5 000 грн., які ОСОБА_1 та ОСОБА_6 використали за
власним розсудом.

№ 23

Крім цього, ОСОБА_1 24 березня 2006 року аналогічним способом уклав в
кредитній спілці «Аккорд» кредитний договір № 20737, згідно з яким він через
касу кредитної спілки отримав готівкою гроші в сумі 5 000 грн., які використав
за власним розсудом.

№ 24

Також, 1 квітня 2006 року ОСОБА_1 уклав в Буковинській філії АКБ
«Правекс-Банк» кредитний договір № 1-1440-576-6, згідно з яким, Буковинська
філія АКБ «Правекс-Банк» перерахувала кошти на суму 5 428 грн. 80 коп. на
рахунок TOB «Фокстрот-Буковина» на придбання побутової техніки, яку вподальшому ОСОБА_1
отримав та використав за власним розсудом.

№ 25

ОСОБА_1 з ОСОБА_6 підробили фіктивні довідки на себе, про місце роботи та
розмір заробітної плати у ПФ «Вікна люкс-експрес», які надали разом з іншими
необхідними документами в кредитну спілку «Фаворит-Захід», з якою уклали
кредитні договори № 61/10 від 12 травня 2006 року та № 63/10 від 13 травня 2006
року, згідно з якими кредитна спілка «Фаворит-Захід» в безготівковій формі
перерахувала кошти відповідно на суму 3 225 грн. і 2 600 грн. на рахунки ПП
«ОСОБА_18» для придбання ОСОБА_6 побутової техніки, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_6
розпорядилися на власний розсуд.

Всього протягом 2004-2006 років ОСОБА_1 в різному складі груп при здійсненні своєї злочинної діяльності,
протиправно заволодів коштами банківських установ та кредитних спілок на
загальну суму 131 957 грн. 78 коп., що є особливо великим розміром.

№ 26

Крім того, ОСОБА_3 вступила в злочинний зговір з ОСОБА_4, з якою 25 грудня
2005 року на підставі довідки про заробітну плату з дійсного місця роботи
ОСОБА_3 та рахунку б/н від 24 грудня 2005 року з магазину «Диво-техніка» уклали з кредитною спілкою
«Чернівці» кредитний договір №
103, згідно з яким отримали кошти 3 700 грн. на придбання побутової техніки в
магазині «Диво-техніка» ПП «ОСОБА_18», якими розпорядилися за власним розсудом,
не погашаючи згідно договору взятий в кредитній спілці споживчий кредит.

№ 27

Крім того, ОСОБА_1, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності,
14 липня 1998 року створив та зареєстрував згідно рішення № Ю-1090213 в
ліцензійно-реєстраційній палаті виконавчого комітету міської ради народних
депутатів м. Чернівців мале приватне підприємство «Ірвал» за юридичною адресою:
м. Чернівці вул. Гребінки, 9, яке являлося самостійним господарюючим суб'єктом
з правами юридичної особи. При цьому ОСОБА_1, будучи засновником та директором
МПП «Ірвал», починаючи з 5 серпня 2004 року і до 21 лютого 2005 року, не
здійснював ніякої фінансово-господарської діяльності, маскуючи свої шахрайські
дії та видаючи їх за прибуткову діяльність, використовуючи назву підприємства,
його бланки, штамп та печатку, надавав фіктивні довідки членам створеної ним
організованої злочинної групи для оформлення кредитів, в результаті чого,
вказана група протиправно заволоділа коштами на загальну суму 41 525 грн., яка
відноситься до великих розмірів.

№ 28

Також, ОСОБА_1, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності, 10
грудня 2003 року разом з ОСОБА_2 створили та зареєстрували згідно рішення №
0462216 Ю1140308 в
ліцензійно-реєстраційній палаті виконавчого комітету міської ради народних
депутатів м. Чернівців приватну фірму «Укрєвробуд», за юридичною адресою: м.
Чернівці, вул. Головна, 222/95, яка являлася самостійним господарюючим суб'єктом з правами юридичної особи.
При цьому, починаючи з 10 грудня 2003 року по 19 квітня 2004 року, засновником
вказаної приватної фірми був ОСОБА_2, а з
14 червня 2005 року по 31 жовтня 2005 року, згідно договору про
правонаступництво та перереєстрації даної фірми ліцензійно-реєстраційною
палатою, засновником ПФ «Укрєвробуд» був ОСОБА_1, а ОСОБА_2 перебував на посаді
директора вказаної приватної фірми по 4 квітня 2005 року.

28 жовтня 2005 року вказане підприємство перейшло у власність ОСОБА_3 та було перейменовано в ПФ «Вікна
люкс-експрес» Вказане підприємство було створене для прикриття незаконної
діяльності, а саме шахрайства при отриманні кредитів у банківських установах та
кредитних спілках Чернівецької області в складі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 При
цьому бланки підприємства, штамп та печатка використовувалися членами цієї
групи для виготовлення фіктивних довідок як ними самими, так і іншими особами
для оформлення кредитів в банківських установах та кредитних спілках
Чернівецької області. Всього в результаті діяльності фіктивного підприємства ПФ
«Укрєвробуд» та після його перейменування в ПФ «Вікна люкс-експрес» банківським
установам та кредитним спілкам Чернівецької області було завдано збитків на
загальну суму 223 595 грн. 98 коп., яка відноситься до великих розмірів, так як
в 200 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на
момент вчинення злочину.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування
вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з направленням справи
на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, що призвело до
призначення засудженим надто м'якого покарання. При цьому посилається на те, що
місцевий суд безпідставно виправдав
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст.
209 КК України, оскільки в ході досудового і судового слідства було
встановлено, що останні з метою заволодіння кредитними коштами шляхом
шахрайства при оформленні кредитів у банківських установах та їх легалізації
здійснювали з ними фінансові операції, зокрема, знімали їх готівкою з
банківських рахунків та замість того, щоб отримати придбаний в рахунок кредиту
товар, використовували на власні потреби. Крім того вважає, що апеляційний суд,
перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ч.
4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 222 КК України, не взяв до уваги наявні у
матеріалах кримінальної справи докази, які підтверджують наявність у засуджених
умислу на заволодіння коштами кредитних установ в момент відкриття кредитів, на
що вказує і той факт, що у більшості випадків, ними погашалися лише відсотки по
кредитам і це вони робили з метою приховати свої істинні наміри. Оформлення та
одержання таких кредитів носило систематичний характер, зокрема, не повертаючи
попередні кредити, у зв'язку з відсутністю реальної можливості їх погасити,
засуджені оформляли наступні. Також вказує на те, що з резолютивної частини
ухвали апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, і за цим законом їм призначено
покарання, однак обвинувачення їм за вчинення цього злочину не пред'являлося і
вироком суду першої інстанції вони за вказаною статтею не засуджувалися. Крім
того зазначає, що апеляційний суд, розглядаючи апеляцію ОСОБА_1, не дав оцінки
щодо наявності чи відсутності в діях засуджених такої кваліфікуючої ознаки, як
«вчинення злочинів у складі організованої злочинної групи», хоча ОСОБА_1 у
своїй скарзі ставив питання про
виключення цієї ознаки з обвинувачення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 377 КПК України при скасуванні або зміні
вироку (постанови) в ухвалі повинно бути зазначено, які статті закону порушено
та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку (постанови).
При цьому висновки суду повинні ґрунтуватися на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та мають бути
викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали будь-які сумніви в
їх правильності. Прийняття одних і відхилення інших доказів повинно бути
належним чином мотивовано.

Перекваліфіковуючи дії засуджених із ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 222 КК України, апеляційний суд не дотримався цих вимог
закону та не навів в ухвалі переконливих доводів про те, чому дійшов висновку
про вчинення засудженими шахрайства з фінансовими ресурсами, не навів доказів,
якими підтверджується такий висновок, та чому відкинуто докази, якими
Шевченківський районний суд м. Чернівців обґрунтував винність засуджених у
вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману у складі організованої групи та
в особливо великих розмірах.

Дійшовши висновку про те, що засуджені, надаючи банкам та кредитним
установам неправдиву інформацію щодо місця роботи, заробітної плати, цілей, на які будуть використані отримані
кошти, не мали наміру привласнити одержані кошти, апеляційний суд послався на
окремі, надані банками, повідомлення й довідки, квитанції, розрахунки залишку
платежів по кредитах. При цьому ніякого аналізу даних, що містяться у цих
документах, в ухвалі не навів та залишив поза увагою дані, що містяться у
позовних заявах банків і кредитних установ, та показання засуджених ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 щодо обставин їх домовленості з ОСОБА_1 з приводу оформлення кредитів,
мети їх оформлення та розпорядження отриманими коштами (т. 2 а. с. 2-4, т. 3 а. с. 5-6, т. 4 а. с. 2, 54,
55, 61, 65-а, 203-а, 316-318, т. 5 а. с. 29-г, 67-68, 145, 145-а, 225), хоча це має суттєве значення для оцінки
суб'єктивної сторони дій засуджених.

Крім цього, апеляційний суд послався і на те, що по деяких договорах
кредитування на момент порушення кримінальної справи не збіг строк дії; що за порушення строків
повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитами
передбачена відповідна пеня; що за судовими наказами до порушення кримінальної
справи із засуджених стягнута заборгованість по кредитах, наданих
«ПриватБанком» та «Укоопспілкою»; що при укладанні кредитних договорів ОСОБА_1
вказував своє дійсне місце проживання, як і інші засуджені; що ніхто з
допитаних осіб не заявляв про обізнаність щодо наявності у ОСОБА_1 умислу на
привласнення коштами банків та кредитних установ.

При цьому апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 є особою
без постійного місця проживання, не судимий у силу ст. 89 КК України, та не
врахував показання свідка ОСОБА_19, який деякий час працював директором у ПП
«Укрєвробуд», щодо характеристики особи ОСОБА_1

Що стосується інших наведених посилань апеляційного суду, то вони можуть
бути прийняті до уваги лише при належній оцінці всіх інших доказів у їх
сукупності.

Також, дійшовши висновку про необґрунтованість висновку суду першої
інстанції про наявність у засуджених умислу на заволодіння коштами банків та
кредитних установ з посиланням на системний характер оформлення й отримання
кредитів та на виплату відсотків по деяких кредитах з метою створення видимості
наміру погашення кредитів, апеляційний суд свій висновок не мотивував і не
навів ніяких спростувань щодо наведених висновків суду першої інстанції.

Крім цього, апеляційний суд допустив суперечності у своїх висновках.

Так, посилаючись на те, що отримана по кредитах побутова техніка була
предметом застави, а по готівкових кредитах мали місце договори поруки,
апеляційний суд вказав на те, що між кредиторами та позичальниками існували
цивільно-правові відносини й у той же час визнав, що вони вчинили кримінально
карані дії.

Крім того, коло суб'єктів злочину, передбаченого ст. 222 КК України,
альтернативно визначено в диспозиції ч. 1 ст. 222 КК України. Це громадянин -
підприємець, громадянин - засновник (учасник) або службова особа суб'єкта
господарської діяльності.

Перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 із ч. 4 ст. 190
КК України на ч. 2 ст. 222 КК України, а дії ОСОБА_4 на ст. 27 і ч. 2 ст. 222
КК України без визначення форми її співучасті, апеляційний суд не навів ніяких
суджень щодо того, що вказані особи є суб'єктами злочину, передбаченого ст. 222
КК України, з урахуванням того, що, як убачається з матеріалів справи, кредити
бралися засудженими як фізичними особами, а не суб'єктами господарської
діяльності.

Отже, апеляційний суд допустив таку неповноту з'ясування обставин злочину,
яка істотно вплинула на правильність прийняття рішення у справі, що є
безумовною підставою для скасування ухвали апеляційного суду й направлення
справи на новий апеляційний розгляд, при якому апеляційному суду належить
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки обвинувачення засуджених у вчиненні інших злочинів тісно пов'язано
з обвинуваченням, яке стосується отримання кредитів, то скасуванню підлягає
ухвала апеляційного суду в повному обсязі.

При новому апеляційному розгляді судовій колегії з урахуванням викладених у
диспозиції ч. 1 ст. 205 КК України вимог та роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування
судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері
господарської діяльності» щодо визначення поняття «незаконна діяльність» також
належить вирішити питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в резолютивній частині
ухвали при зазначенні злочинів, за які засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
апеляційний суд помилково вказав на їх засудження за ч. 2 ст. 205 КК України
замість ч. 2 ст. 190 КК України.

Що стосується доводів прокурора про необґрунтоване виправдання судом першої
інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 209 КК України та про м'якість
призначеного апеляційним судом всім засудженим покарання у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону, то вони є необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України ґрунтується на тому, що
факт перерахування кредитних коштів банками на ПП «Укрєвробуд», засновниками
якого були засуджені, є способом заволодіння чужим майном і ці дії засуджених
охоплюються ч. 4 ст. 190 КК України, про що свідчить і обвинувачення, яке було
пред'явлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 органами досудового слідства.

Крім того, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції та прокурор, який затверджував обвинувальний висновок, погодилися з
висновками суду першої інстанції, у тому числі і щодо призначеного всім
засудженим покарання та не оскаржували вирок суду в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку
та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з необґрунтованим
виправданням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 209 КК України та м'якістю
призначеного всім засудженим покарання, як про це йдеться у касаційному
поданні.

Що стосується призначеного всім засудженим покарання, то при новому
апеляційному розгляді апеляційний суд має дотримуватися вимог закону, зокрема,
тих, згідно з якими, апеляційний суд вправі застосувати більш суворе покарання
лише за умови, що в апеляції прокурора, потерпілого чи його представника
ставилося питання про скасування вироку саме з цих підстав.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Чернівецької області задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 с к а с у в а т и, а справу
направити на новий апеляційний розгляд в
іншому складі суддів.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В.
Пивовара В.Ф. Жука В.Г.