Провадження №1-кп/761/127/2015
В И Р О К
іменем України
17 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, українки, освіта вища, пенсіонерки, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

сторони захисту адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так, 07 вересня 2013 року приблизно о 21 годині, ОСОБА_6 разом зі своєю донькою ОСОБА_7 , підіймалась на п`ятий поверх до своєї квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Піднімаючись до свого помешкання ОСОБА_6 почула сторонні звуки, піднявшись на третій поверх остання зрозуміла, що це ОСОБА_2 висловлювалась не цензурною лайкою в адресу сусіда ОСОБА_8 , який робив їй зауваження, щодо її собак, яких ОСОБА_2 вигулювала без намордників, через що вони кидались на сусідів та перехожих. Піднявшись на п`ятий поверх разом зі своєю донькою вони стали очевидцями сварки під час якої ОСОБА_2 почала безпідставно висловлюватись не цензурною лайкою в адресу ОСОБА_7 . В цей час, ОСОБА_6 , яка перебувала у коридорі даного житлового приміщення, поросила ОСОБА_2 не ображати її доньку, яка перебувала в стані вагітності. Після чого ОСОБА_2 на грунті особистої неприязні до ОСОБА_6 навмисно завдала останній удари руками в область тулубу та удари ногами в область живота та ніг, чим спричинили останній тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №2838 від 05 листопада 2013 року при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дослідженні медичної документації на її ім`я виявлена закрита травма правої гомілки у вигляді крововиливу в м`які тканини та гематоми, що нагноїлись та потребували оперативного втручання-дренування.

Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, за давністю утворення, враховуючи його морфологічні властивості може відповідати даті вказаній в постанові, тобто 07.09.2013 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Ушкодження утворилися при нанесенні не менш ніж одного травмую чого предмету, але враховуючи його характер, локалізацію не виключається можливість його утворення при обставинах вказаних ОСОБА_6 при проведенні даної експертизи.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 допитана у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.2 ст. 125 КК України не визнала та надала показання, що вона разом із собакою піднімалась на п`ятий поверх свого під`їзду, де побачила свого сусіда, котрий стояв і курив. Зробивши йому зауваження щодо куріння, яке переросло в сварку, вона разом із своєю собакою піднялась до своєї квартири, після чого не виходила з неї.

Годину о котрій стався конфлікт вона не пам`ятає. Конфлікт тривав приблизно дві хвилини. ОСОБА_9 в мене без породи, середніх розмірів. Зауваження щодо намордника для собаки їй було зроблення в день конфлікту. До цього ніяких зауважень сусіди їй не робили. Ніяких тілесних ушкоджень в той день вона нікому не наносила. 07 вересня Близько 21-ї години потерпілу ОСОБА_10 вона не бачила. Цього дня вона нікому не наносила тілесні ушкодження. В неї з потерпілою немає жодних стосунків, вони просто живуть в одному під`їзді.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , надала показання, що 07 вересня вона піднімалась у під`їзд на п`ятий поверх, де побачила свого сусіда ОСОБА_11 , котрий викликав міліцію та свою вагітну дочку, яку обвинувачена ображала та виражалась нецензурною лайкою. Коли вона зробила обвинуваченій зауваження вона вдарила її в живіт, а потім в ногу, після чого вона почала розпухати. Коли приїхала міліція на місце пригоди, вона викликала їй швидку допомогу, яка відвезла її до травмпункту. Після чого вона написала заяву на обвинувачену. Конфлікт відбувався десь після 21 години за адресою АДРЕСА_3 . Обвинувачена вдарила її спочатку в живіт, а потім в ногу. Обвинувачена часто конфліктує і з іншими сусідами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , надала показання, що 07 вересня 2013 року вона почула, що у під`їзді відбувається скандал ОСОБА_13 із мешканцем 95-ї квартири з приводу того, щоб прибрала після собаки шерсть. В цей час йшла з дочкою потерпіла ОСОБА_10 . Дочка йшла перша, а за нею потерпіла. Згодом ОСОБА_13 почала ображати дочку ОСОБА_10 та обзивати її нецензурною лайкою, коли потерпіла заступилась за дочку то обвинувачена ОСОБА_13 вдарила ОСОБА_10 спочатку в живіт, а потім в ногу після чого пішла в квартиру. Потім приїхала міліція. Конфлікт відбувся приблизно о 21-й годині. Під час того як вона почула скандал вона була на четвертому поверсі. Вона бачила як ОСОБА_13 вдарила ОСОБА_10 спочатку кулаком в живіт, а потім ногою в ногу. Коли відбувались ці події, вона собаку не бачила. Суперечка виникла із сусідом з приводе шерсті собаки. Після того як вона почула галас вона вирішила піднятись. Під час сварки були присутні сусід, потерпіла з дочкою, обвинувачена та вона, більше не було нікого. Обвинувачена проживає на 5-му поверсі. Хто викликав міліцію вона не пам`ятає. Кофлікт був з приводу собаки але самої собаки не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , надав показання, що в день інциденту він приїхав до своєї мами і чекав її вдома, поки вона вигулювала собаку.

Приблизно о 18:00 годині вона зайшла додому, після чого через декілька хвилин, він почув стук в двері від потерпілої та чув від неї нецензурну лайку. Через двері не було зрозуміло, що саме вона вимагає. Його мама кинулась відчиняти їй двері і він строго заборонив їй це робити. Через 5-10 хвилин конфлікт пішов на спад, він вийшов і побачив, що в коридорі вже нікого немає, спустився до свого автомобіля і поїхав. Приблизно через 20 хв. йому подзвонила мама і сказала, що сусідка ОСОБА_10 викликала міліцію і хоче написати якусь заяву. Він сказав, що нехай пише і наказав мамі, щоб була вдома нікуди не виходити. До мами він приїхав приблизно о 17:00. Всі події відбувались при ньому, крім виклику міліції та швидкої допомоги. Всі розмови його мами із сусідкою відбувались через двері. Свідків, які заявила сторона обвинувачення на місці інциденту не було. Його мама сварилась із сусідкою ОСОБА_10 , але ніякого фізичного контакту не було. Квартиру він покинув приблизно о 18:15. Під час конфлікту по голосу він оприділив, що була лише потерпіла ОСОБА_10 .

Він не знає як свідок ОСОБА_15 опинилась на п`ятому поверсі, оскільки вона проживає на четвертому. Після того, як мама повернулась після прогулянки із собакою, то вона не говорила, що в неї був із кимось конфлікт.

Він не міг розібрати через двері, що саме вимагає потерпіла але в основному вона вживала не нормативну лексику і він вирішив не відкривати двері.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: постанова про оголошення розшуку підозрюваного від 10.02.2014 року; постанова про зупинення досудового розслідування від 10.02.2014 року; постанова про відновлення досудового розслідування від 07.03.2014 року; постанова про продовження строку досудового слідства від 14.03.2014 року; висновок експерта №2838 судово-медичної експертизи від 05.11.2013 року щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ; копія медичної книжки ОСОБА_6 ; копія листа виклику швидкої медичної допомоги; копія листка непрацездатності ОСОБА_6 ; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 12.09.2013 року та характеризуючи документи.

Суд, допитавши обвинувачену, заслухавши показання потерпілої, свідків, дослідивши надані сторонами документи, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, обвинувачена ОСОБА_2 не визнала вину та показала, що 07.09.2013 року не бачила потерпілу та нікому тілесних ушкоджень не завдавала. Однак, такі твердження обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 , де він вказує, що його мати ОСОБА_2 мала в той день конфлікт з потерпілою, але через двері власної квартири, без фізичного контакту. Крім того, зі слів даного свідка вбачається, що він залишив квартиру о 18.15, а конфлікт виник приблизно о 21 годині. Завдання тілесних ушкоджень потерпілій підтверджується показаннями самої потерпілої де вона вказує, що отримала два удари, показаннями свідка ОСОБА_12 яка підтвердила показання потерпілої. Також завдання тілесних ушкоджень потерпілій підтверджується висновком експерта №2838 судово-медичної експертизи від 05.11.2013 року щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , копією медичної книжки ОСОБА_6 ; копією листа виклику швидкої медичної допомоги, кий був складений о 22.45, що на думку суду також підтверджує виникнення конфлікту саме в той час на які вказують потерпіла та свідок; копією листка непрацездатності ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, доведена і вона повинна нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого нею злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченої, що обвинувачена не визнала свою вину, є особою раніше не судимою, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про призначення їй покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй за цією статтею покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_16