Справа № 300/127/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2015 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 статті 156, ч.2 статті 300, ч.2 статті 301, ч.3 статті 302 КК України, установив:

У провадженні Воловецького районного суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 статті 156, ч.2 статті 300, ч.2 статті 301, ч.3 статті 302 КК України.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт мотивуючи свою позицію тим, що він не буде переховуватися від суду, злочинів вчиняти не буде, просив врахувати стан його здоров`я, що він хворіє, є ВІЛ інфікованим, не судимий. Обвинувачений у клопотанні завіряє, що не буде впливати на потерпілих, частина з яких вже повнолітні, а також тому, що йому необхідно провести ремонт пошкоджених вхідних дверей його квартири.

Прокурор вважає, що підстав для зміни заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Неповнолітні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заперечили проти клопотання.

Представники потерпілих вважають, що неможливо змінювати запобіжний захід обвинуваченому через те, що існує ризик зараження ним їхніх дітей чи інших людей, і обвинувачений має відбути покарання за свої дії.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілих та їхніх представників, дослідивши матеріали провадження суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ухвали Воловецького районного суду від 17 лютого 2015 року строк дії раніше обраного заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 21 квітня 2015 року.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 статті 156, ч.2 статті 300, ч.2 статті 301, ч.3 статті 302 КК України, два з яких відносяться до категорії тяжких злочинів згідно з ч.4 статті 12 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень не заперечується і самим обвинуваченим ОСОБА_4 , який на підтвердження клопотання обіцяє не вчиняти протиправних дій щодо неповнолітніх потерпілих.

Вирішуючи питання про відмову в задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, зокрема, що: обвинувачений може переховуватися від суду, з врахуванням можливої міри покарання за кримінальні правопорушення в яких він обвинувачується; незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих у справі; вчинити інше протиправне діяння, з огляду на особу обвинуваченого.

Суд бере до уваги також позицію неповнолітніх потерпілих та їх представників, які заперечили щодо задоволення клопотання з огляду на їхні побоювання, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе відвернути ризики, зазначені у статті 177 КПК України, в тому числі і ризики неправомірних дій обвинуваченого щодо них, можливість зараження інфекційними хворобами.

Разом з тим, клопотання не містить доводів обвинуваченого щодо наявності у нього хвороб, які унеможливлюють застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність постійного місця проживання та роботи, необхідність проведення ремонту вхідних дверей квартири, на які покликається обвинувачений ОСОБА_4 не є достатніми підставами для зміни заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.2 статті 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим кодексом.

Керуючись ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, статтями 177, 183, 350 КПК України, суд ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну заходу забезпечення кримінального провадження з тримання під вартою на домашній арешт відхилити.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1