Справа № 1-53/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

26 травня 2008
р. Новгородківський
районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Рачкелюка
Ю.В.,

при секретарі Лісняк
С.Ю.,

за участю прокурора Шума
О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду смт. Новгородка справу по обвинуваченню ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта базова загальносередня, одружений, має на утриманні одну неповнолітню
дитину, приватний підприємець, раніше не судимий,

у скоєнні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 своїми умисними, протиправними діями
скоїв грубе порушення законодавства про працю вчинене щодо неповнолітніх.

Злочини вчинено при слідуючих обставинах:

Підсудний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. н. на підставі
свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, зареєстрованого
Новгородківською районною державною адміністрацією 26.01.07 НОМЕР_1 здійснює
підприємницьку діяльність шляхом надання послуг з громадського харчування та
відпочинку в кафе «Либідь».

20.03.07 на
підставі договору-купівлі-продажу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 спільно з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, який діє на підставі свідоцтва про
державну реєстрації фізичної особи-підприємця, зареєстрованого Новгородківською
районною державною адміністрацією 23.11.06 НОМЕР_2, придбали у ТОВ «Либідь»
комплекс нежитлових будівель, що знаходяться в смт. Новгородка, вул.. Кірова,
42 та розпочали свою підприємницьку діяльність шляхом надання послуг з
громадського харчування та відпочинку в кафе.

При здійсненні
підприємницької діяльності ОСОБА_1, будучи фізичною особою-підприємцем, яка
наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими
функціями, в тому числі щодо прийняття на роботу та звільнення працівників, з
метою ухилення від сплати, передбачених Законами України «Про податок з доходів
громадян», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням»,
обов'язкових податків, зборів страхових внесків та платежів умисно грубо
порушив законодавство України про працю.

Так, у вересні 2007 року ОСОБА_1 за усною домовленістю з
неповнолітньою мешканкою с. Велика Чечеліївка Новгородківського району
Кіровоградської області ОСОБА_3 прийняв останню на роботу барменом в кафе
«Либідь». В жовтні 2007 року ОСОБА_1 за попередньою усною домовленістю також
прийняв на роботу офіціантом неповнолітню мешканку смт. Новгородка, ОСОБА_4.

Відповідно, укладеної з грубим порушенням трудового
законодавства України, вказаної домовленості при здійсненні неповнолітніми
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї роботи в період з вересня та відповідно жовтня 2007
року по лютий 2008 року, будь-які документи ОСОБА_1 щодо об'єкту та розрахунку
за виконанні роботи неповнолітніми не складалися, обов'язкові податки, збори,
страхові внески та платежі не сплачувались.

Таким чином, в
порушення ст. 24 Кодексу Законів про працю України, якою передбачено укладання
трудового договору лише в письмовій формі з найманим працівником, ч. 2 ст. 30
Закону України «Про оплату праці», якою передбачено, що власник зобов'язаний
забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський
облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, та ст. 94 Кодексу Законів
про працю України, згідно якої передбачена виплата та розмір заробітної плати,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з найнятими ним неповнолітніми
працівниками-ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в письмовій формі трудовий договір не укладався,
не вилися табелі обліку робочого часу, не складалися відомості про нарахування
та виплату заробітної плати найманим працівникам, не здійснювались відповідні
відрахування.

Вказаними
діями ОСОБА_1 порушив передбачені Конституцією України гарантії і права
громадян на працю, соціальне страхування на пенсійне забезпечення, чим позбавив
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданого їм законодавством України права
реалізації та користування трудових гарантій і свобод.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у
скоєному злочині визнав повністю, суду пояснив, що з 26.01.2007 він є приватним
підприємцем.

В вересні 2007 року в кафе «Либідь», що в смт. Новгородка
по вул. Кірова, 42 яка є його власністю він прийняв на роботу неповнолітніх
ОСОБА_3 на посаду бармена. В жовтні-листопаді 2007 року на посаду бармена в
дане кафе він прийняв неповнолітню ОСОБА_4, з неповнолітніми працівниками
трудових договорів він не укладав.

Неповнолітні
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працювали позмінно з 10.00 години до 2-х годин ночі, два дні
працювали, а два дні були вихідні за це отримували заробітну плату в розмірі
400 гривень кожна.

Без укладання
трудових договорів неповнолітні працювали до березня місяця 2008 року. Про те,
що існує Кримінальна відповідальність за грубе порушення трудового
законодавства відносно неповнолітніх він не знав.

У скоєному щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КК України при дослідженні
вини підсудного ОСОБА_1 суд обмежив дослідження фактичних обставин справи,-
допитом підсудного та оголошенням матеріалів які характеризують його особу, так
як покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, і ним не
оскаржуються.

Аналізуючи докази в їх сукупності та приймаючи до уваги,
що підсудний повністю визнав себе винним у скоєному злочині, суд вважає, що
його дії вірно кваліфіковані по ч. 2 ст. 172 КК України, так як він своїми
умисними, протиправними діями скоїв грубе порушення законодавства про працю
вчинене щодо неповнолітніх.

При обранні
міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,
та обставини які пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний
скоїв злочин невеликої тяжкості, злочин скоїв вперше, раніше не судимий,
позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну
неповнолітню дитину.

Обставин які обтяжують
покарання підсудному ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України судом не
встановлено.

Обставиною яка пом'якшує покарання підсудному відповідно
до ст. 66 КК України суд визнає:

- ч. 1 п 1/ щире каяття

Приймаючи до
уваги, що підсудний скоїв злочин невеликої тяжкості, злочин скоїв вперше,
раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на
утриманні одну неповнолітню дитину, у скоєному щиро розкаявся, суд дійшов до
висновку, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його
від суспільства із застосуванням до нього міри покарання у вигляді штрафу
передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320-324 КПК
України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винним по ч. 2 ст.
172 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 80
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 (одна тисяча
триста шістдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу підписка про невиїзд засудженому
ОСОБА_1 скасувати після вступу вироку в законну силу..

Вирок може бути оскаржений протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області.

Головуючий/підпис/

З
оригіналом згідно:

Суддя
Новгородківського Ю.В
Рачкелюк

районного суду