Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Пойди М.Ф.,

суддів:
Бех М.О., Кульбаби В.М.,

за участю прокурора
Кравченко Є.С.,

потерпілих ОСОБА_13.,
ОСОБА_12.,

засудженого ОСОБА_3

розглянула 18 грудня 2014 року в судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу
за касаційними скаргами прокурора,
котрий брав участь у розгляді справи
судом апеляційної інстанції,
засудженого ОСОБА_3 та захисника
засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на
вирок Суворовського районного суду м.
Херсона від 13 червня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області
від 19 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_3

Вироком Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 червня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено:

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено:

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено 15 років
позбавлення волі.

Постановлено стягнути із засуджених на
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_12. по 100 000 грн. з кожного, а
з ОСОБА_7 - 550 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 19 серпня 2014 року вирок
районного суду в частині призначеного
покарання засудженим змінено.

Ухвалено пом'якшити засудженим міру
покарання. Знижено розмір покарання:

ОСОБА_6 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 14
років позбавлення волі.

ОСОБА_4 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10
років позбавлення волі.

ОСОБА_3 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13
років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1
ст. 185 КК України ОСОБА_3 остаточно
визначено покарання у виді позбавлення
волі строком 13 років.

В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду 01 квітня 2012 року біля
кафе по вул. 40 років Жовтня у м. Херсоні
засуджені після спільного вживання
алкогольних напоїв із ОСОБА_8, за
попередньою змовою на вбивство, на
ґрунті особистих неприязних стосунків,
руками та ногами нанесли численні
удари по тулобу та голові потерпілого.
Затягли його на територію парку, де
продовжили побиття. Долаючи опір
ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 утримували
потерпілого, а ОСОБА_6, стиснув шию
потерпілому, внаслідок чого наступила
смерть останнього.

ОСОБА_3 після вчиненого вбивства,
повернувся на місце злочину, та
заволодів особистими речами
потерпілого на суму 550 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 в
інтересах засудженого ОСОБА_4 та
засуджений ОСОБА_3 ставлять питання про
скасування вироку та ухвали суду з
підстав неправильного застосування
кримінального закону та істотного
порушення кримінально-процесуального
закону. Вважають, що суд не усунув
суперечності у досліджених доказах,
безпідставно взяв до уваги
прокурорську перевірку, щодо
застосування недозволених методів
досудового слідства. Стверджують, що
судом дана неправильна оцінка доказам.
По справі не доведено попередню змову
на вбивство. Дії ОСОБА_6 направлені на
позбавлення життя потерпілого, не
охоплювалися умислом ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
які повинні відповідати лише за
побиття потерпілого.

Апеляційний суд не дав відповідей на
всі доводи апеляційних скарг.

Захисник ставить питання про
направлення справи на новий судовий
розгляд. Засуджений ОСОБА_3 вважає, що
його дії належить перекваліфікувати з
п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 296, ч. 1
ст. 125 КК України. Окрім того, зазначає,
що судом не мотивовано задоволення
цивільного позову в частині стягнення
моральної шкоди. Апеляційний розгляд
справи проведено без його участі, чим
порушено право на захист.

Прокурор ставить питання про
скасування ухвали апеляційного суду та
направлення справи на новий
апеляційний розгляд. Суд апеляційної
інстанції, прийнявши рішення про
пом'якшення покарання, не в достатній
мірі врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
винних. Не враховано, що засуджені
вчинили особливо тяжкий злочин у стані
алкогольного сп'яніння за попередньою
змовою. Ухвала апеляційного суду
невмотивована та не відповідає вимогам
ст. 377 КПК України 1960 року.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого на підтримку скарги,
прокурора та потерпілих, котрі
заперечили доводи скарг засудженого і
захисника та підтримали скаргу
прокурора, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості засуджених у злочині,
вчиненому за встановлених судом
обставин, ґрунтується на доказах,
зібраних та оцінених судом відповідно
до вимог КПК України 1960 року.

Так, із показань засудженого ОСОБА_6
вбачається, що між засудженими з однієї
сторони та ОСОБА_8 з іншої мала місце
бійка, під час якої він, ОСОБА_6, умисно
стиснув шию потерпілого, від чого той
загинув.

Доводи засуджених та захисника про те,
що смерть потерпілого наступила лише
від дій ОСОБА_6 всебічно перевірялися
судом та не знайшли свого
підтвердження.

Із показань на досудовому слідстві
засудженого ОСОБА_4 убачається, що з
метою приховати злочин, побиття
потерпілого, ОСОБА_6 запропонував
позбавити ОСОБА_8 життя. З цією метою
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 утримували
потерпілого, а ОСОБА_6 стиснув шию,
задушивши потерпілого.

Аналогічні обставини вбачаються із
показань ОСОБА_3

Судом визнано, що такі показання, які
були зафіксовані на відео, засуджені
дали свідомо, добровільно, без
будь-якого тиску на них.

За наслідком твердження засуджених про
застосування до них недозволених
методів слідства, проведено
прокурорську перевірку яка відповідає
вимогам закону.

Оцінюючи докази, суд обґрунтовано
виходив із того, що показання про
обставини злочину засуджені давали в
подробицях, які збігаються між собою.

Об'єктивно вони підтверджуються даними
протоколу огляду місця події,
висновками судово-медичної експертизи
про заподіяння потерпілому численних
тілесних ушкоджень.

Механізм заподіяння смертельних
тілесних ушкоджень відповідає
показанням, які дали засуджені ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на досудовому слідстві.

Наведені докази, яким суд дав всебічну
оцінку, спростовують доводи скарг про
непричетність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до
умисного заподіяння смерті
потерпілому.

Доводи касаційної скарги засудженого
ОСОБА_3 про те, що судом невмотивовано
задоволено цивільного позов не
відповідають матеріалам справи.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції частково задовольнив
цивільний позов потерпілого ОСОБА_12.,
котрий є батьком загиблого, та стягнув
на його користь завдану діями
засуджених моральну шкоду.

Окрім того, колегією суддів
встановлено, що прокурором не
ставилося питання в апеляції про
погіршення становища засуджених, а
ОСОБА_3 не клопотав про особисту участь
у суді апеляційної інстанції під час
розгляду його скарги.

З матеріалів справи вбачається, що на
адресу адміністрації Херсонського
слідчого ізолятора, в якому
утримувався ОСОБА_3, було направлено
повідомлення про дату і час слухання
справи в суді апеляційної інстанції, що
відповідає вимогам процесуального
закону.

У зв'язку з викладеним, твердження
ОСОБА_3 про порушення його права на
захист в суді апеляційної інстанції є
безпідставним.

Висновки суду щодо встановлених
фактичних обставин злочину, дотримання
вимог кримінально-процесуального
закону та кваліфікація злочинних дій
засуджених перевірялися судом
апеляційної інстанції, в тому числі
перевірено доводи скарги прокурора
щодо індивідуалізації призначеного
засудженим покарання.

Пом'якшуючи засудженим призначене
покарання, суд взяв до уваги роль
кожного засудженого у вчиненні
злочину, дані про їх особу, врахував
обставини які пом'якшують та обтяжують
покарання.

Зважаючи на небезпечність вчиненого
особливо тяжкого злочину, обставин
його скоєння за попередньою змовою
групою осіб, а також те,
що засуджені притягаються до
кримінальної відповідальності вперше,
призначене засудженим покарання в
межах санкції п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України
відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Ухвала апеляційного суду є належно
мотивованою та відповідає вимогам ст.
377 КПК України 1960 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає доводи скарг безпідставними, а
касаційні скарги такими, що
задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 395, 396 КПК України 1960 року, п. п.
11, 15 розділу Х1 «Перехідні положення»
КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора, захисника
ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а вирок Суворовського
районного суду м. Херсона від 13 червня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Херсонської області від 19 серпня 2014
року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - без
зміни.

Судді:

Бех М.О.
Пойда М.Ф.
Кульбаба В.М.