Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2589/15-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/339/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 09.04.2015 року

про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не працює, освіта середня-спеціальна, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 19.08.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2, 304 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.07.2010 року, і остаточно до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 12.02.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяця 22 дні.Покарання відбуте, судимість у встановлено законом порядку не знята та не погашена;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, останній раз 19.08.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та звільнився 12.02.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяця 22 дні, судимість у якого від 19.08.2010 року у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив новий умисний злочин.

Так, 14.03.2015 року, приблизно о 10.30 годин, ОСОБА_4 , повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на продуктовому ринку Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, розташованому по вул. Лермонтова м. Кривого Рогу, таємно викрав з лівої кишені куртки ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон «Samsung Monte Bar GT-C3200» імеі НОМЕР_1 , вартістю 687 гривень, після чого з місця злочину втік, та розпорядився викраденим на свій розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, пояснив, що показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор дане клопотання підтримав.

Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить те, що обвинувачений цю позицію заявив і під час підготовчого судового засідання і під час судового розгляду, а також про це свідчать його письмове клопотання.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вчинив злочин за наявності судимості, який на обліках у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, те, що шкода відшкодована повністю, має на утриманні неповнолітніх дітей, думку обвинуваченого щодо заявленого прокурором покарання, який вважає дане покарання справедливим, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнення від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п.9) ст. 100 КПК України. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набуття вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набуття вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, а саме, мобільний телефон Samsung Monte Bar GT-C3200, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутим останньому.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Суддя ОСОБА_1