1Справа № 335/5163/15-к 1-кп/335/350/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року місто Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, дітей на утриманні не має, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
10.03.2015 приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на території гаражного кооперативу «Будівельник» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 4-а, проходячи повз гараж № НОМЕР_1 помітив, що права частина двері гаражу відкрита, після чого, впевнившись, що його злочинні дії ніхто не бачить, проник до вказаного гаражу та викрав з нього кондиціонер в зборі з пічкою від автомобіля марки «Gееlу МК» № НОМЕР_2 після чого, покинув територію вищевказаного кооперативу, таким чином ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 5893 гривні 00 копійок.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України. В судовому засіданні обвинувачений не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся.
Щодо обставин кримінального правопорушення пояснив, що 10.03.2015 року близько 11-00 год. перебуваючи на території гаражного кооперативу «Будівельник» помітив, що в одному з гаражів привідчинені двері. Заглянувши до гаража, побачивши розкидані речі та суцільний безлад, був впевнений що гараж закинутий. Серед всього ближче до виходу лежав кондиціонер в зборі з пічкою від автомобіля марки «Gееlу МК», який вирішив взяти з метою здати на металолом радіатори, що містяться в йому. Вийшовши за межі кооперативу був зупинений працівниками СТО, як в подальшому і викликали працівників міліції. Кондиціонер з пічкою був повернутий власнику.
Потерпілий в судовому засіданні настоявши на дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, повідомив, що зранку 10.03.2015 року йому передзвонили працівники СТО, що знаходиться недалеко його гаража, та повідомили, що стороння особа проникла до його гаража та винесла з нього якісь речі. Потерпілий викликав таксі та направився до гаража, по прибуттю на місце стало відомо, що обвинувачений повернувшись до гаража та взявши з його кондиціонер був затриманий на місці пригоди.
Потерпілий висловив незгоду з діями органу досудового розслідування, які не встановили особу, яка попередньо з гаража виносила речі, та не встановили кількість викраденого.
Потерпілому роз`ясненого вимоги ч.1 ст.337 КПК України, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_5 протоколами пред`явлення особи для впізнання (а.с.33-36), згідно яких свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 упізнали в обвинуваченому особу, яку затримували на території гаражного кооперативі «Будівельник».
Протоколом огляду місця події (а.с.26-32), згідно якого ворота гаража № НОМЕР_1 мають пошкодження у виді відриву частини металевого покриття. Під час огляду будь-яких слідів які б вказували на особу яка вчинила кримінальне правопорушення не виявлено.
Протоколом огляду предмету (а.с.37-39), згідно якого автомобільна установка з вмонтованою системою вентиляції (кондиціонера) з пічкою для автомобіля марки «Gееlу МК», яка вилучена в обвинуваченого не містить видимих пошкоджень.
Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.
Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення у виді таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у інше приміщення, сховище, і їх вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше не судимим, злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, хоч неофіційно проте працює, по місцю проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило.
Таким чином, із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання й наявності підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням й покладенням на його обов`язків відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування, які за переліченим змістом є вартістю проведених по справі під час досудового розслідування експертиз.
Разом з тим, ч.2 ст.124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст.118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.
Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом цього іспитового строку засуджений не вчинить нового злочину.
У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст.76 Кримінального кодексу України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази кондиціонер в зборі з пічкою від автомобіля марки «Gееlу МК», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1