29.07.2015 Справа №337/2429/15-к
Пров. №1-кп/337/201/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого в ПАТ «Запоріжелектротранс», що проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ст.ст.172 ч.1, 272 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , будучи директором приватного підприємства «ЗонТ», одним з видів діяльності якого є виконання висотних робіт, в період часу з вересня по жовтень 2014 року, в порушення вимог ст.43 Конституції України та ст. 24 КЗпП України, відповідно до якої при укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми трудового договору є обов`язковим, використовував працю найманих працівників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , без укладення з ними трудового договору.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором приватного підприємства «ЗонТ», вчинив грубе порушення законодавства про працю.

29.10.2014 ОСОБА_8 , знаючи про те, що очолюване ним підприємство не отримувало висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва при виконанні робіт підвищеної небезпеки, та про відсутність необхідного навчання у працівників підприємства, прийняв замовлення від ОСОБА_13 на виконання робіт з підвищеною небезпекою, пов`язаних із утепленням фасаду квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, з метою виконання зазначеного замовлення, директор ПП «ЗонТ» ОСОБА_8 , в порушення пункту 18 додатку № 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт із підвищеною небезпекою та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ № 1107 від 26.11.2011, яким передбачено, що роботи верхолазні та скелелазні, які виконуються на висоті 5 метрів і вище над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу, та роботи, що виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів та (будівельних підйомників, є роботами з підвищеною небезпекою, в порушення ст.13 Закону раїни «Про охорону праці» («Управління охороною праці та обов`язки роботодавця»), а також Правил охорони праці при виконанні робіт на висоті (Наказ від 27.03.2007 № 62, зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 04.06.2007 за № 573/13840), а саме вимоги розділу 7.10. (Вимоги безпеки під час виконання робіт на висоті в безопорному просторі та конструкціях (елементах конструкцій) споруд, будівель тощо з використанням верхолазного спорядження), а конкретно:

1.1. Роботи на висоті в безопорному просторі та на конструкціях (елементах конструкцій) споруд, будівель тощо з використанням верхолазного спорядження проводяться за нарядами. За рішенням осіб, яким надано право видачі нарядів, до нарядів даються проекти виконання робіт (далі - ПВР) або технологічні карти.

7.10.1.2. Для створення безпечних умов праці на висоті в безопорному просторі, крім заходів. передбачених пунктом 1.5 цих Правил, необхідно: забезпечити застосування верхолазного спорядження, що відповідає вимогам безпеки й характеру виконуваних робіт; забезпечити раціональне використання методів і технологій виконання робіт у безопорному просторі.

7.10.1.3.Роботи в безопорному просторі виконуються бригадою чисельністю не менше 2 чоловік, один із яких, як правило, призначається відповідальним виконавцем робіт. Працівники, що виконують роботи в безопорному просторі, повинні знати специфіку та особливості виконання таких робіт (способи й методи забезпечення безпеки), порядок правильного використання верхолазного спорядження та страхувальних засобів.

7.10.1.4.Відповідальним виконавцем робіт призначається працівник не молодше 21 року, що пройшов спеціальне навчання і має стаж виконання таких робіт не менше трьох років.

7.10.1.5.Щодня перед початком робіт відповідальний керівник робіт разом з відповідальним виконавцем робіт зобов`язані:

перевірити в членів бригади наявність, комплектність і справність верхолазного спорядження, у тому числі аварійного, інших засобів індивідуального й колективного захисту;

перевірити стан і відповідність наряду (ПВР) місць кріплення (опор) страхувальних і опорних канатів;

забезпечити захист канатів від механічних ушкоджень (тертя, защемлення тощо), а також від впливу відкритого вогню, хімічно активних речовин й інших небезпечних виробничих факторів;

відгородити місця кріплення опорних і страхувальних канатів для виключення доступу до них сторонніх осіб, з вивішенням на огорожі відповідних знаків та плакатів безпеки;

- провести членам бригади цільовий інструктаж з питань безпечних способів і методів виконання робіт на висоті й пересування в безопорному просторі (на конструкціях) з використанням верхолазного спорядження, з указівкою опор, за які необхідно закріплювати стропи страхувальні, опорні (допоміжні) канати.

7.10.1.8. При виконанні робіт у безопорному просторі робочі місця обладнуються двома канатами: опорним - для виконання робіт й пересування по вертикальних площинах й страхувальним - для забезпечення безпеки працівників (страхування, самострахування). Канати закріплюються за окремі, незалежні один від одного опори.

7.10.1.10. При виконанні робіт на висоті забезпечення безпеки працівника здійснюється з використанням стропа, страхувального каната або запобіжного верхолазного пристрою.

7.10.1.16. При виконанні робіт у безопорному просторі не дозволяється: використовувати опори й кріплення, не зазначені в ПВР або технологічних картах (нарядах); робити спуск по опорному канату без застосування захисних рукавиць; виконувати газоелектрозварювальні роботи, роботи із застосуваннями механічного й електричного різального інструменту, гарячих бітумних мастик з використаннями неметалічного стропа й без виконання додаткових заходів захисту працівника, опорних і страхувальних канатів, робочого сидіння; застосовувати не за призначенням, несправне, яке не пройшло чергового випробування, верхолазне спорядження, а також засоби захисту, що не відповідають вимогам, зазначеним у пункті 4 цих Правил; застосовувати не передбачені ПВР (технологічними картами) прийоми (методи) виконання робіт; вести роботи під незакріпленими конструкціями, устаткуванням та ін.»

доручив проведення робіт, пов`язаних із утепленням фасаду квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ..

В результаті виконання робіт з підвищеною небезпекою, неотримання директором ПП «ЗонТ» ОСОБА_8 дозволу на виконання робіт із підвищеною небезпекою, та, як наслідок - відсутність у ОСОБА_12 належного рівня знань, необхідних для проведення висотних робіт, недотримання ним норм та правил, передбачених Правилами охорони праці при виконанні робіт на висоті щодо закріплення та використання спеціального спорядження, додержання норм безпеки при його використанні, проходження спеціального навчання, медичного огляду перед виконанням робіт, ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на висоті десятого поверху вказаного будинку, зірвався та впав із висоти зазначеного поверху на асфальтне покриття, після чого був доставлений до 5 міської лікарні м. Запоріжжя, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно з висновком експерта № 4108 від 02.12.2014, смерть ОСОБА_12 настала від поєднаної тупої травми тулуба і кінцівок із забоями внутрішніх органів, переломами кісток тазу та нижніх кінцівок, що ускладнилася розвитком важкого травматичного шоку.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором приватного підприємства «ЗонТ», порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, що спричинило загибель людини.

В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому діяння та пояснив, що у нього зареєстроване ПП «ЗонТ», яке займалось роботами на кровлі а також висотними роботами. При цьому, дозволу на виконання робіт на висоті та робіт з підвищеною небезпекою вказане ПП не має. Деякий час назад він познайомився з ОСОБА_12 , який в Інтернеті виклав своє резюме, він перевірив його кваліфікацію, з`ясував, що ОСОБА_12 має кваліфікацію та досвід роботи на висоті, та кілька разів запрошував його виконувати роботи по утепленню фасадів, які виконувались на висоті з допомогою скелелазного обладнання, яке він видавав працівникам. Він не укладав трудовий договір з ОСОБА_12 , оскільки запрошував його для виконання робіт нерегулярно. Він регулярно роз`яснює працівникам про правила безпеки висотних робіт, але журнал на ПП не ведеться. Йому не було відомо про те, що ОСОБА_12 є інвалідом третьої групи і має будь-які обмеження для роботи. 29.10.2014 року він відвіз ОСОБА_12 та іншого працівника до б.43-а по пр.Ювілейному в м.Запоріжжі, де необхідно було виконати роботи по утепленню фасаду на 10 поверсі вказаного будинку. Він видав працівникам та перевірив спеціальне спорядження, ще раз попередив працівників про необхідність дотримуватись правил безпеки здійснення робіт на висоті, спитав у ОСОБА_12 чи не перебуває він у стані сп`яніння, той відповів що ні, він попросив його дихнути і ОСОБА_12 дихнув, але він жував жуйку і будь-яких запахів ОСОБА_8 не почув, а з виду ОСОБА_12 знаходився у нормальному стані. Після цього ОСОБА_8 поїхав, а через деякий час інший співробітник йому подзвонив та пояснив, що ОСОБА_12 з кровлі спускався вниз на сидіння без страховки відстібнув її та зірвався і впав з десятого поверху, та доставлений у лікарню. На третій день він дізнався, що ОСОБА_12 помер, він намагався спілкуватись з його батьками, але вони не знайшли розуміння, тому він не надавав жодної матеріальної допомоги. Він дуже співчуває матері ОСОБА_12 , розкаюється у скоєному.

З цивільним позовом потерпілої ОСОБА_8 згоден частково: з матеріальною шкодою просить стягнути тільки фактичні витрати згідно квитанцій, а щодо оплати виготовлення та встановлення пам`ятника тільки суму авансу 500 грн., оскільки пам`ятник ще не виготовлений; щодо моральної шкоди не згоден, оскільки має тяжке матеріальне становище, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, молодша дитина інвалід, потребує операцій, жінка перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, а його середня заробітна плата складає близько 2500 грн..

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_12 в 2004 році отримав травму та був визнаний інвалідом третьої групи. Він жив з нею та з батьком, і ще в 2004 році батько знищив документи, що дозволяли ОСОБА_12 працювати на висотних роботах. Син їй говорив, що працює на будівництві гаражів, а про те, що він іноді виконує висотні роботи їй нічого відомо не було. Син не зловживав спиртними напоями. 29.10.2014 року близько 07-00 син пішов на роботу, був тверезий. А вже на наступний день вони почали шукати сина і знайшли його у лікарні. Через декілька днів син помер. ОСОБА_8 не допомагав їм, грошей не давав, не вибачався.

Потерпіла заявила цивільний позов, який в подальшому збільшила, в якому просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 53769 грн., яка складається з: витрат на риття та оформлення могили в сумі 2091 грн., ритуальні послуги в сумі 16220 грн., витрати на виготовлення та встановлення пам`ятника на могилу сина в сумі 35458 грн., з яких на час пред`явлення першого позову вона сплатила лише аванс в сумі 500 грн., а пам`ятник буде встановлений після річниці смерті сина у листопаді 2015 року. В подальшому потерпіла зазначила, що 28.05.2015 року вона сплатила ПП Левшиній за виготовлення пам`ятника сину за квитанцією повну його вартість на суму 34958 грн..Також, заявила моральну шкоду в сумі 100000 грн., яку обґрунтувала тим, що в зв`язку з загибеллю сина вона зазнала значних моральних страждань, порушився нормальний уклад її життя, сон і спокій, вона постійно перебуває у нервовому напруженні, проходить лікування у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я після смерті сина, а відповідач відмовився надавати допомогу та відшкодовувати шкоду.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4108 від 02.12.2014 року, смерть ОСОБА_12 настала від поєднаної тупої травми тулуба і кінцівок із забоями внутрішніх органів, переломами кісток тазу та нижніх кінцівок, що ускладнилася розвитком важкого травматичного шоку. Локалізація вказаний тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони могли виникнути при падінні ОСОБА_12 з великої висоти та ударі об переважаючу тупу тверду поверхню. При надходженні у стаціонар 29.10.2014 року ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння з концентрацією етилового спирту в крові 2,62 г/л..

Згідно наданих ОСОБА_8 свідоцтв та довідок, він має доньку ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом дитинства, потребує операції та домашнього догляду. Відповідно до довідки №364 від 04.06.2015 року від КЗ «ЗСЗШІ «Оберіг»» дружина обвинуваченого ОСОБА_16 , яка працює у вказаній школі на посаді вчителя, знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, по грудень 2015 року.

До цивільного позову надані: акт №1831 від 02.11.2014 року СКП «ОЖКП та РС «Сонячної сільської Ради» про вартість послуг з поховання ОСОБА_12 на суму 2091 грн. та квитанція про сплату цієї суми; квитанція №058374 від 03.11.2014 року про надання ритуальних послуг та їх оплату в сумі 16220 грн., договір про виготовлення пам`ятника на могилу між ОСОБА_9 та ПП ОСОБА_17 від 08.05.2015 року та квитанція про перелік робіт та матеріалів на суму 25022 грн., з яких сплачено, згідно квитанції №042772 від 08.05.2015 року аванс в сумі 500 грн.. В цій частині обвинувачений щодо стягнення в якості матеріальної шкоди не заперечує.

Суду надана копія квитанції №1152 від 08.05.2015 року, видана ПП ОСОБА_18 на виготовлення та монтаж пам`ятника померлому ОСОБА_12 , згідно з якою ОСОБА_9 сплатила аванс в сумі 500 грн.. Надана копія квитанції № 092657 від 28.05.2015 року, згідно з якої оплата за пам`ятник СВ 1152 28.05.2015 року складає 34958 грн..

ПП ОСОБА_19 надала суду довідку про те, що вона прийняла від ОСОБА_9 гроші в загальній сумі 35458 грн. за виконання робіт за договором про надання послуг за квитанціями №1152 від 08.05.2015 року та №092657 від 28.05.2015 року.

Суд у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.172 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками грубого порушення законодавства про працю; за ст.272 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, що спричинило загибель людини..

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв кримінальне правопорушення середнього ступеню тяжкості та тяжке кримінальне правопорушення.

При цьому, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною інвалідом, і дружина обвинуваченого знаходиться у відпустці по догляду за цією дитиною як такою, що потребує домашнього догляду.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає обґрунтованими та доведеними документально вимоги про стягнення матеріальної шкоди на суму 53769 грн., а саме вартість послуг з поховання ОСОБА_12 на суму 2091 грн., надання ритуальних послуг в сумі 16220 грн., та витрати на виготовлення пам`ятника в сумі 35458 грн., оскільки у відповідності до ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Суд розглянув доводи захисту обвинуваченого щодо неналежного підтвердження фактичної оплати потерпілої вартості встановлення пам`ятника померлому сину в сумі 35458 грн., але їх до уваги не приймає, оскільки сторона цивільного відповідача у відповідності до ст.11,60 ЦПК України не спростувала надані потерпілою докази оплати за пам`ятник своїми належними та допустимими доказами.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, тому суд враховує вимоги ст.ст.23, 1167 ЦК України щодо основних принципів відшкодуванні моральної шкоди, з урахуванням вини особи, яка її завдала. Суд погоджується з потерпілою ОСОБА_9 в тому , що внаслідок загибелі її сина ОСОБА_12 вона зазнала значних моральних страждань, стресу, погіршення сну та спокою та певним чином порушився уклад її життя. При цьому, потерпіла не надала суду жодної медичних довідок в обґрунтування своїх доводів про погіршення стану здоров`я та причинного зв`язку цього погіршення зі смертю сина.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_12 під час виконання робіт на висоті перебував у стані алкогольного сп`ягніння, що зменшує ступінь відповідальності ОСОБА_8 за настання його смерті.

Також, суд враховує положення ч.2 ст.1193 ЦК України, та те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину інваліда дитинства, яка потребує домашнього догляду, в зв`язку з чим його дружина не працює

Врахувавши вказані обставини у сукупності, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку необхідно стягнути моральну шкоду в сумі 20000 грн..

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.172 ч.1,272 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.172 ч.1 КК України виправні роботи строком на 2 /два/ роки,

- за ст.272 ч.2 КК України - 3 /три/ роки позбавлення волі з позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням робіт з підвищеною небезпекою строком на 2 роки.

На підставі ст.ст.70,72 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням робіт з підвищеною небезпекою строком на 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом випробування строком на 2 /два/ не вчинить нового злочину, та виконає обов`язки: буде періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, буде повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не буде виїжджати за межі України на постійне місце проживання без відома зазначеної інспекції.

Стягнути з ОСОБА_8 /і.н. НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 53769 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн., а всього стягнути 73769 грн..

Речові докази - мобільний телефон «Нокіа 7500», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити їй.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя