У х в а л а

Іменем
України

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого суддів

Короткевича М.Є., Школярова В.Ф. та Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві 29 січня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком
Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від
30 грудня 2006 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та мешканця міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого - 24 лютого
2005 року за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки зі
звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК
України до позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.
71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання - позбавлення
волі на строк 5 років 3 місяці з конфіскацією всього майна, яке є власністю
засудженого.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь експертної установи судові витрати в розмірі 235
гривень 39 копійок.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 28 січня 2006 року неподалік
АДРЕСА_1на виконання попередньої домовленості з невстановленою особою придбав у
неї наркотичний засіб - опій ацетильований у медичному шприці ємністю 20
мілілітрів, з метою збуту, а 03 лютого 2006 року в тому ж місті й на ті й же
вулиці близько 9 години 30 хвилин у районі “ГКС Кіровець-2” за 26 гривень
незаконно збув ОСОБА_2 частину цієї речовини сухою вагою 0,08 грамів. Після
цього близько 11 години 10 хвилин ОСОБА_1 затримали працівники міліції, які
виявили при ньому опій ацетильований сухою вагою 0,2 грами.

Апеляційний суд
Дніпропетровської області ухвалою від 27 лютого 2007 року вирок змінив і
виключив з нього кваліфікуючу ознаку - скоєння злочину за попередньою змовою
групою осіб та посилання на судимість за вироком 13 грудня 2000 року. В решті
вирок залишено без зміни.

У касаційній
скарзі засуджений зазначає, що досудове слідство та судовий розгляд справи були
проведені з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. На
його думку, ці порушення полягають у тому, що суд обґрунтував вирок
сфальсифікованими слідчим доказами, врахував як доказ обвинувачення його
показання, які він висловив на допитах у якості підозрюваного та обвинуваченого
без участі захисника, хоча присутність останнього мала бути обов'язковою через
наявність у нього психічного захворювання. Стверджує, що досудове слідство
проведено неповно, однобічно та із застосуванням недозволених методів його
ведення, внаслідок чого він вимушено оговорив себе. Вважає, що суд першої та
апеляційної інстанцій не звернули уваги на ці обставини й тому незаконно
визнали його винним у скоєнні цього діяння.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з
наступних міркувань.

Судом правильно
встановлені фактичні обставини справи та зроблений обґрунтований висновок про
доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину. Цього висновку суд дійшов на
підставі показань самого засудженого про придбання ним у невстановленої особи
наркотичного засобу та виявлення у нього цієї речовини працівниками міліції під
час затримання, свідка ОСОБА_2 про купівлю ним у ОСОБА_1 наркотику, свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в присутності яких були вилучені наркотичні засоби -
спочатку в ОСОБА_2, а потім у ОСОБА_1 який, окрім іншого, пояснив, що виявлені
у нього наркотики придбав у невідомої особи з метою збуту, даними вилучення в
покупця та засудженого наркотичних засобів.

Посилаючись на
результати висновків судових експертиз суд встановив, що ОСОБА_1 збув особливо
небезпечний наркотичних засіб - опій ацетильований сухою вагою 0,08 грамів,
який має однакову групову схожість з наркотиками сухою вагою 0,2 грами,
виявленими у нього в момент затримання.

Сукупність
наведених у вироку доказів, якими суд дав правильну оцінку, переконливо свідчать
про вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому незаконних дій з наркотичними
засобами, у тому числі їх збут. Тому доводи скарги про незаконність засудження
є необґрунтованими.

Порушень чинного
кримінально-процесуального законодавства при проведенні досудового слідства та
судового розгляду справи, й зокрема тих, що зазначені в касаційній скарзі, не
виявлено.

Твердження
засудженого про застосування до нього недозволених методів ведення слідства
органами досудового слідства на вимогу суду першої інстанції були перевірені
прокуратурою Саксаганського району міста Кривого Рогу. За наслідками тієї
перевірки 20 жовтня 2006 року була винесена постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи за відсутністю складу злочину. Посилаючись на ці дані, суд
обґрунтовано спростував ними доводи засудженого.

Безпідставними є
твердження ОСОБА_1 про порушення його права на захист. У матеріалах справи
немає медичних чи експертних даних про наявність у нього психічних вад, які б
зобов'язували органи досудового слідства призначити йому захисника. Більше
того, за наявності лише даних про емоційно нестійкий розлад особи засудженого,
суд направив справу на додаткове розслідування з тим, щоб забезпечити його
право на захист. Вже упродовж нового розслідування та судового розгляду справи
ОСОБА_1 мав захисника. В контексті наведеного слід зазначити також, що
мотивуючи вирок суд не взяв до уваги тих показань, які засуджений давав без
участі захисника.

Кваліфікація дій
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України є правильною.

При розгляді
справи в порядку апеляційного провадження суд другої інстанції перевірив доводи
апеляції засудженого, які за своїм змістом та суттю аналогічні зазначеним у
касаційній скарзі, та мотивовано визнав такими, що не ґрунтуються на фактичних
обставинах справи.

Покарання призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених
злочинів, їх кількості, відомостей про особу винного та обставин, що впливають
на покарання; воно є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та
попередження нових злочинів.

Керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

судді:

Короткевич М.Є. Школяров В.Ф. Гриців М.І.