пр. № 1-кп/521/372/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Старікова О.О.

при секретарі - Тимчій
А.М.

за участю прокурора -
Лисенко С.О.

захисника -
ОСОБА_1

представника потерпілого -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Кучерське Херсонської області,
працюючого у вагонному депо ст.
Одеса-Застава-1 електрозварником
колісно-роликового цеху, одруженого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінальних правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, 22.02.2013 року, приблизно о 17
годині 20 хвилин, знаходячись на
території вагонного депо ст.
Одеса-Застава-1 Одеської залізниці, під
час конфлікту з ОСОБА_4 наніс множинні
удари чим, заподіяв ОСОБА_4 множинні
садна в області обличчя і на шиї, забій
м'яких тканин передньої стінки грудної
клітки зліва, які згідно висновку
експерта №90 від 13.04.2013 року відносяться
до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3, провину у скоєнні злочину не
визнав та показав, що 22 лютого 2013 року
він знаходився на роботі. Його покликав
на вулицю ОСОБА_4 для того, щоб
поговорити. Після чого ОСОБА_4 почав
його бити, а він захищався. У груди
ОСОБА_4 не бив, а це ушкодження у ОСОБА_4
могло виникнути за рік до бійки.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_4 показав, що 22.02.2013
року у нього вник конфлікт з ОСОБА_3,
після чого вони почали битися. При
цьому ОСОБА_3 наносив йому удари по
обличчю, та наніс удар ногою у груди.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 показала, що 22 лютого 2013 року,
близько 17 години, на території
вагонного депо, бачила як ОСОБА_3 вийшов
із-за рогу побутового корпусу, на його
обличчі була кров.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показала, що 22 лютого 2013 року,
працювала в цеху, почула шум та крик.
Коли вийшла подивитись, що трапилась,
то побачила, що ОСОБА_4 тримає за куртку
ОСОБА_3 На ОСОБА_3 була кров, як хтось з
них наносив один одному удари не
бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 показав, що 22 лютого 2013 року він
знаходився у душі. У той момент у душі
також знаходився ОСОБА_3. ОСОБА_4
покликав ОСОБА_3 на вулицю. Коли він
вийшов з душу, то побачив, що ОСОБА_4
стоїть з ОСОБА_3 ОСОБА_3 потягнувся за
сумкою, а ОСОБА_4 вдарив його ногою у
стегно. Потім, приблизно через 1
хвилину, із-за рога споруди вийшли
ОСОБА_3, на його обличчі була кров.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_8 показав, що дата спричинення
тілесних ушкоджень - 22.02.2013 року
ймовірна, дані тілесні ушкодження
могли бути отримані від ударів пальців
рук, зігнутих у кулак; нігтів; обутих
ніг. Забій м'яких тканин передньої
стінки грудної клітки зліва не міг
виникнути за рік до бійки між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Окрім допиту обвинуваченого,
потерпілого та свідків, суд з'ясував
обставини та перевіряв їх іншими
доказами, а саме досліджував документи,
які долучені до матеріалів
кримінального провадження на 130
аркушах:

- висновок судово-медичного експерта
№90 від 10.04.2013 року, згідно якого у
ОСОБА_4 були виявлені наступні
пошкодження: множинні садна в області
обличчя та на шиї, забій м'яких тканин
передньої стінки грудної клітки зліва.
Дані ушкодження заподіяні, можливо у
зазначений вище період часу - 22.02.2013
року, в результаті впливу тупими
предметами, якими могли бути руки
(кулаки) і взуті ноги. Локалізація і
характер пошкоджень в області обличчя,
шиї і передньої поверхні грудної
клітки зліва у потерпілого практично
виключають ймовірність їх заподіяння в
ситуації падіння з висоти «власного
зросту». Виявлені у ОСОБА_4 ушкодження
по судово-медичним критеріям не
відносяться до небезпечних для життя;
мають скороминущі наслідки тривалістю
не більше 6 днів і за вказаним критерієм
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження (п.2.3.1., п.2.3.5. «Правил
судово-медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 року)
(т.1 а.п.39-41);

- копію вироку Малиновського районного
суду м. Одеси від 11.04.2013 року, згідно
якого ОСОБА_4 22.02.2013 року, о 17 годині 00
хвилин, на території вагонного депо ст.
Застава-1, побив ОСОБА_3 заподіявши йому
легкі тілесні ушкодження, та яким
ОСОБА_4 визнано винним у скоєні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (т.1
а.п.96-97);

- матеріал, що характеризує ОСОБА_3 (т.1
а.п.84, 85, 87, 88, 89, 90, 91, 93, 94).

Даючи оцінку показам свідків суд
приймає до уваги, що початок бійки
свідки не бачили.

Суд вважає, що посилання сторони
захисту на вирок Малиновського
районного суду м. Одеси від 11.04.2013 року,
згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у
скоєні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як на
обставину, що свідчить про відсутність
у діях ОСОБА_3 ознак злочину, який
передбачено ч.1 ст. 125 КК України не може
бути прийнято до уваги. При цьому суд
вважає, що виходячи з встановлених
висновком судово-медичного експерта
№90 від 10.04.2013 року тілесних ушкоджень у
ОСОБА_4, (забій м'яких тканин передньої
стінки грудної клітки зліва) та
механізму їх утворення (ноги, які
взутті) виключають дії ОСОБА_3, як
вчинені з метою захисту своїх прав та
інтересів. Таким чином суд вважає, що в
певний момент бійки умисел ОСОБА_3
переріс з необхідної оборони на
заподіяння легких тілесних ушкоджень
ОСОБА_4.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України - умисне
легке тілесне ушкодження.

При визначені виду та міри покарання,
суд враховує ступінь тяжкості та
суспільної небезпечності вчиненого
злочину, особу винного (відсутність
судимостей, позитивну характеристику з
місця роботи та місця мешкання - т.1 а.п.
85,90,91), його вік та соціальне положення
(наявність родини та дитини - т.1 а.п. 93,94),
характер, мотиви та обставини
вчиненого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не
вбачає обставин, що пом'якшують
покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не
вбачає обставин, що обтяжують
покарання обвинуваченому.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та
призначити покарання у вигляді штрафу
у розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у
вигляді особистого зобов'язання
вважати продовженим до набрання вироку
чинності.

Вирок суду першої інстанції, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого КПК України, якщо таку
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може
бути подана протягом тридцяти днів з
дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому, потерпілому та
прокурору.

Суддя:
О.О. Старіков