Справа № 569/1555/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
14 листопада 2014 року близько 01 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли між ним та його батьком - потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс потерпілому не менше двох ударів рукою по обличчю в область лівого ока та лівої частини верхньої губи, внаслідок чого заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу у внутрішньому куті лівого ока, крововиливів на шкірі верхньої губи зліва та на її слизовій оболонці зліва.
15 листопада 2014 року в денну пору доби ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли між ним та його батьком - потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс потерпілому не менше одного удару рукою по обличчю в область носа та верхньої губи, внаслідок чого заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді садна на спинці носа та садна на слизовій оболонці верхньої губи.
03 січня 2015 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли між ним та його батьком - потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс потерпілому не менше одного удару рукою по голові в область правого вуха, внаслідок чого заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді гематоми правої привушної з переходом на праву завушну ділянки та праву вушну раковину.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, надавши суду показання про те, що дійсно наніс своєму батькові легкі тілесні ушкодження за наведених в обвинувальному акті обставин. При цьому, обвинувачений не заперечив наслідків вчинених ним суспільно небезпечних діянь, однак зауважив, що наносив потерпілому тілесні ушкодження не з мотивів особистих неприязних стосунків, а через неправомірну поведінку батька, який спровокував його на такі дії.
Так, обвинувачений пояснив, що вночі 14 листопада 2014 року за місцем їх проживання конфлікт з батьком виник з приводу придбаного ним ( ОСОБА_5 ) у м.Львові цуценяти, оскільки батько не хотів, щоб хтось доглядав вдома за собакою. Потерпілий не впускав його до квартири, декілька разів штовхнув в груди, а зачиняючи вхідні двері, наніс удар дверима в руку, у зв`язку з чим між ними виникла шарпанина, в ході якої він, з метою самозахисту, наніс батькові декілька ударів кулаком в обличчя, сподіваючись, що той таким чином заспокоїться. Після цього конфлікт припинився.
Наступного дня, тобто 15 листопада 2014 року близько 12 год. між ними знову виник словесний конфлікт з приводу догляду за собакою, який переріс в шарпанину, у ході якої він наніс батькові один удар кулаком в обличчя.
03 січня 2015 року в першій половині дня конфлікт з батьком виник з приводу готування ним ( ОСОБА_5 ) на кухні борщу, словесна суперечка знову переросла в шарпанину, у ході якої він наніс потерпілому один удар кулаком у вухо, після чого конфлікт припинився. Також обвинувачений зауважив, що всі суперечки з батьком, які переростають в конфлікти, виникають на побутовому ґрунті.
Окрім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину доведена обсягом досліджених судом доказів:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні надав показання про те, що 14, а потім 15 листопада 2014 року обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження ударами кулаком в обличчя. Конфлікт між ними виник з приводу утримання у квартирі собаки, яку привіз син ОСОБА_6 . 03 січня 2015 року у них із сином знову виник словесний конфлікт з приводу утримання собаки. В ході цього конфлікту ОСОБА_6 наніс йому удар кулаком в праве вухо. Потерпілий також зауважив, що з його сторони не було сказано слів чи вчинено дій, котрі б спровокували агресивну поведінку обвинуваченого.
- висновком судово-медичної експертизи №1186 від 14 листопада 2014 року (а.с.23);
- протоколом від 25 січня 2015 року проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 , шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події (а.с.30 - 37);
- висновком судово-медичної експертизи №11 від 06 січня 2015 року (а.с.58);
- висновком судово-медичної експертизи №10 від 15 січня 2015 року (а.с.60).
Оцінюючи зібрані та досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доведена повністю.
У зв`язку із зазначеним, суд оцінює критично, як спробу уникнути кримінальної відповідальності, показання обвинуваченого щодо відсутності спрямування його умислу на заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, як це вбачається з положень ст.12 й санкції ч.1 ст.125 КК України, особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до вчинення насильства в сім`ї (а.с.81, 94), має непогашену судимість за вчинення корисливого злочину (а.с.80, 93), а також обставини, що пом`якшують покарання - не встановлено, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину повторно.
Враховуючи наведені обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити із переліку основних альтернативних покарань, передбачених санкцією частини першої статті 125 КК України, покарання у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: