Справа № 201/1811/14-к
Провадження № - 1кп/201/29/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000216 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

13 березня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі з річним іспитовим строком; 10 жовтня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до двох років та шести місяців позбавлення волі; 20 жовтня 2009 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до двох років та шести місяців позбавлення волі; 11 січня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до одного року позбавлення волі з річним іспитовим строком; 26 грудня 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до двох років та одного місяця позбавлення волі; 20 січня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України до двох років одного місяця та одного дня позбавлення волі, звільненого 08.04.2015 р. за відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
20.01.2014 приблизно о 04-00 годин ОСОБА_3 прибув до корпусу Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара по пр. Карла Маркса, 36 у м. Дніпропетровську, де вирішив зайти до одного з розвалених гаражів, розташованих поблизу навчального корпусу університету. Зайшовши до гаражу, ОСОБА_3 побачив, що ворота гаражу не зачинялись. Далі обвинувачений, присвічуючи запальничкою, побачив, що в середині гаражу знаходиться 1 гриф для штанги вартістю 410 гривень, та валіза на колесах, в якій знаходилось 2 диски для штанги по 5 кг. загальною вартістю 300 гривень, 2 диски для штанги по 10 кг. загальною вартістю 416 гривень, 2 диски для штанги по 15 кг. загальною вартістю 870 гривень, диск для штанги вагою 2,5 кг. у кількості 8 штук загальною вартістю 600 гривень, 2 диска для штанги по 20 загальною вартістю 1160 гривень, 2 гантелі загальною вартістю 200 гривень, а всього майна на загальну суму 3956 гривень. ісля чого ОСОБА_3 оглянув навколишню обстановку у вказаному гаражі, та усвідомлюючи, що знайдені ним предмети належать іншій особі, так як вони були ретельно сховані та закиданні різним сміттям, при цьому, даний спортивний інвентар також не був іржавим, внаслідок чого ОСОБА_3 достовірно для себе зрозумів, що знайдені ним речі викрадено невідомою особою та які навмисно були сховані у вказаному місці. Після чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заздалегідь не обіцяне придбання та подальше зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Далі ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, достовірно усвідомлюючи та розуміючи, що знайдений ним спортивний інвентар заздалегідь йому не обіцяно, здобуто злочинним шляхом, та за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, придбав та залишив зберігати вказаний спортивний інвентар у гаражі, розташованому біля корпусу Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара по пр. Карла Маркса, 36 у м. Дніпропетровську.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на збут заздалегідь не обіцяного майна, завідомо одержаних злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_3 22.01.2014 близько 10-00 годин, діючи умисно, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, достовірно знаючи та розуміючи, що придбаний ним спортивний інвентар, який він залишив зберігати у вказаному вище місці, заздалегідь не обіцяне йому майно, завідомо одержане злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, разом з ОСОБА_7 доставили на «блошиний» ринок, який розташований біля автовокзалу у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_3 збув зазначений вище спортивний інвентар невстановленій досудовим розслідуванням особі, отримавши грошові кошти у розмірі 300 гривень.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ст. 198 КК України, а саме, заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаного злочинним шляхом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні злочину підтверджується наданими сторонами кримінального провадження і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме.

З протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 7), протоколу огляду місця події (а.с. 8), інвентаризаційного опису майна ДНУ ім. О. Гончара (а.с. 20-28), а також показань представника потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допитаних в судовому засіданні вбачається, що 20 січня 2014 року зі спортзалу корпусу ДНУ ім. О. Гончара, розташованого по пр. Карла Маркса, 36 в м. Дніпропетровську невідомою особою було викрадено майно, що належить ДНУ, а саме: один гриф для штанги, вартістю 410,00 грн., два диски для штанги, вагою по 5 кг. кожен, загальною вартістю 300,00 грн., 2 диски для штанги, вагою по 10 кг. кожен, загальною вартістю 416,00 грн., 2 диски для штанги, вагою по 15 кг. кожен, загальною вартістю 870,00 грн., вісім дисків для штанги, вагою по 2,5 кг. кожен, загальною вартістю 600,00 грн., два диски для штанги, вагою по 20 кг. кожен, загальною вартістю 1160,00 грн., дві гантелі, загальною вартістю 200,00 грн., а всього на загальну суму 3956,00 грн.

З показань свідка ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні вбачається, що він являється приятелем ОСОБА_3 і 20.01.2014 р. вони повертались додому повз корпус ДНУ ім. О. Гончара, де ОСОБА_3 виявив бажання справити природні потреби і пішов до гаражів. Через деякий час він повернувся і сказав, що знайшов спортінвентар. Вони оглянули його і вирішили залишити до завтра з метою продажу його на базарі, який 20.01.2014 р. не працював. Наступного дня вони прийшли до гаражів, забрали спортінвентар та відвезли його на базар, що розташований біля автовокзалу де продали незнайомій особі за 300 гривень.

Оцінюючі вищеперелічені докази в їх сукупності та в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 198 КК України, а саме, заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаного злочинним шляхом.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, судимий, свою вину визнав, у скоєному розкаявся, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин, а також суд враховує відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1