Справа № 639/611/15- к
1-кп/639/141/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, призваного 18 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, солдат, діловод відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального Акту від 27.01.2015 року, солдат ОСОБА_4 , призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її ІНФОРМАЦІЯ_4 , наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №15 від 18 березня 2014 року, зарахований до списків особового складу вказаного військового комісаріату та з 18 вересня 2014 року призначений, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , на посаду діловода відділення комплектування та вважається як такий, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 28 листопада 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу.
Реалізували свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання своїх службових обов`язків з військової служби, о 08 годині 28 листопада 2014 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та до 15 годин 19 січня 2015 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , о 08 годині 28 листопада 2014 року, будучи військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого її проходження до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання своїх службових обов`язків з військової служби, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та до 15 годин 19 січня 2015 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, в обсягу підозри і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 02.02.2015 року про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
Затвердити угоду від 02 лютого 2015 року укладену між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити прокурору і підозрюваному.

Суддя ОСОБА_1