Справа № 685/1422/13-к
Провадження № 1-кп/685/95/13
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2013 року Теофіпольський
районний суд Хмельницької області

в особі: головуючого - судді СТЕЦЮКА
І.С.

при секретарі: КАЗМІРЧУК І.Ю.

з участю прокурора: ГРЕБІНЬ І.П.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Теофіполі
кримінальне провадження № 0000469
про обвинувачення ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у смт.
Білогір'я, проживає у АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта
середня, працездатного, працює
охоронцем Теофіпольської ЗОШ № 2,
одруженого, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, не
військовозобов'язаного, відповідно ст.
89 КК України раніше не судимого, у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И
В:

8 листопада 2013 року біля 20 год.
обвинувачений ОСОБА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, на
пункті прийому буряків ПАТ
«Теофіпольський цукровий завод» який
розташований під № 12 по вул. Жовтневій
у смт. Теофіполь, на ґрунті неприязних
стосунків з приводу зауважень та
претензій кагатника вказаного пункту
ОСОБА_3 щодо намірів ОСОБА_2
розвантажити поза чергою автомобіль, з
метою викликати побоювання ОСОБА_3 за
власне життя, погрожував йому
вбивством демонструючи при цьому
розкладний ніж яким розмахував перед
його обличчям.

Такі дії ОСОБА_2 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 1
ст. 129 КК України, як погроза
вбивством.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненому визнав повністю. Із його
показань встановлено що він визнав
свою вину у тому що дійсно близько 20
год. 8 листопада 2013 року, в стані
алкогольного сп'яніння, як кагатник
на пункті прийому буряків ПАТ
«Теофіпольський цукровий завод» по
вул. Жовтневій 12 у смт. Теофіполь
хотів поза чергою розвантажити
автомобіль із цукровими буряками з
приводу чого між ним та кагатником
ОСОБА_3 виник конфлікт у ході якого
він, обвинувачений, дуже
розхвилювався а тому словами
погрожував йому вбивством махаючи при
цьому розкладним ножем перед
потерпілим.

У вчиненому розкаявся, просив його
суворо не карати, вважає недоцільним
дослідження доказів що підтверджують
його вину оскільки він їх не оспорює.

Наслідки розгляду кримінального
провадження за скороченою формою йому
роз'яснені і зрозумілі.

Обвинувачений просив також звільнити
його від кримінальної
відповідальності у зв'язку із тим що
він з потерпілим досяг примирення,
відшкодував йому заподіяну шкоду про
що потерпілий подав до суду відповідну
заяву.

Виходячи з наведеного, приймаючи до
уваги що всі учасники судового
розгляду погодилися із необхідністю
розгляду провадження за скороченою
формою судового розгляду, передбаченою
ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав
недоцільним дослідження інших доказів
оскільки вони ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені обставини справи у
їх сукупності суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 у погрозі вбивством щодо ОСОБА_3,
яке він вчинив у стані алкогольного
сп'яніння, повністю доведена, а його
дії органами досудового слідства
правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК
України.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого, обставини скоєння
злочину, обставини що обтяжують та
пом'якшують покарання, особу
обвинуваченого.

Обвинувачений злочин вчинив в стані
алкогольного сп'яніння. Це обтяжує
його покарання.

Разом з тим суд враховує що
обвинувачений вину свою у вчиненні
злочину визнав повністю, розкаявся у
вчиненому, активно сприяв розкриттю
злочину, по місцю поживання
характеризується позитивно, має на
утриманні неповнолітню дитину. Це
значно пом'якшує його покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого
клопотання про звільнення
обвинуваченого від кримінальної
відповідальності у зв'язку і
примиренням підтримала, просила
закрити кримінальне провадження і
звільнити підсудного від кримінальної
відповідальності з цих підстав.

Заслухавши сторони кримінального
провадження, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку що
клопотання підлягає задоволенню.

Ст. 46 КК України встановлено, що особа,
яка вперше вчинила злочин невеликої
тяжкості або необережний злочин
середньої тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо
вона примирилася з потерпілим та
відшкодувала завдані нею збитки або
усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України злочини,
передбачені ч. 1 ст. 129 КК України є
злочином невеликої тяжкості оскільки
не передбачає покарання у виді
позбавлення волі.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 р.
«Про практику застосування судами
України законодавства про звільнення
особи від кримінальної
відповідальності» передбачене у ст. 46
КК України звільнення від кримінальної
відповідальності є обов'язковим.

ОСОБА_2 визнав свою вину і розкаявся у
вчиненому, по місцю проживання він
характеризується позитивно, він
активно сприяв розкриттю злочинів, має
на утриманні неповнолітню дитину,
примирився з потерпілим та
відшкодував завдані збитки і не
заперечує проти застосування щодо
нього звільнення від кримінальної
відповідальності у зв'язку з
примиренням з потерпілим.

Наслідки закриття кримінального
провадження з цих підстав
обвинуваченому роз'яснені і зрозумілі.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку про необхідність звільнення
обвинуваченого від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 46 КК
України тобто у зв'язку із його
примиренням з потерпілими.

Виходячи із наведеного, керуючись
ст.ст. 284 - 288 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК
України, суд

П О С Т А Н О
В И В

Кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129
КК України на підставі ст. 46 КК України
у зв'язку з примиренням винного з
потерпілим закрити і звільнити його
від кримінальної відповідальності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана у Апеляційний суд
Хмельницької області через районний
суд протягом 7 діб з дня її
проголошення.

Головуючий: