АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/233/2015 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого cудді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, -

за участю заявника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії, повернуто особі, яка її подала в зв`язку з відмовою в поновленні строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Слідчий суддя, обґрунтовуючи таке рішення послався в ухвалі на те, що ОСОБА_6 строк на оскарження бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР по його заяві про кримінальне правопорушення пропущений без поважних на те причин.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, поновити йому строк на оскарження бездіяльності слідчих органів внутрішніх справ та направити справу до суду першої інстанції для розгляду його скарги на бездіяльність слідчого органів внутрішніх справ по суті.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею було повернуто йому скаргу без належної перевірки та дослідження обставин, які зумовили пропуск строку на оскарження бездіяльності слідчого.
На думку апелянта ухвала слідчого судді не містить обґрунтувань перевірки доводів заяви про поновлення строку, проте висновки зроблені по суті такої заяви.
Апелянт посилається, що до скарги та клопотання про поновлення строку він долучав 6 документів, які підтверджували поважність підстав пропуску строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування та заявляв клопотання про витребування доказів, на які посилався в своєму клопотанні, на що слідчий суддя уваги не звернув та не дав цим доказам належної оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
При цьому, бездіяльністю слідчого, прокурора, яка підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України і полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є, згідно ст. 214 КПК України, невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Обрахування 10 денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора розпочинається після спливу 24 годин з моменту, коли слідчому, прокурору стало відомо про вчинення кримінального правопорушення - з моменту отримання заяви чи повідомлення.
З матеріалів провадження, що надійшло з Печерського районного суду м. Києва зокрема, скарги ОСОБА_6 до суду в порядку ст. 303 КПК України (а. п. 1-3), вбачається, що він 04 грудня 2014 року повідомив черговому Міністерства внутрішніх справ України відомості про вчинення кримінальних правопорушень за фактом зловживання владою та службовим становищем, перешкоджання законній діяльності адвоката посадовими особами та працівниками апарату Печерського районного суду м. Києва.
А тому, оскільки заява про вчинене кримінальне правопорушення Міністерством внутрішніх справ України була отримана 04 грудня 2014 р., то для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження бездіяльності слідчого МВС України у ОСОБА_6 був строк до 15 грудня 2014 р. включно.
Проте, до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України ОСОБА_6 звернувся лише 25.12.2014 р., що підтверджується відтиском штампу на першому аркуші скарги (а.п. 1).
Зазначене свідчить про обґрунтованість висновку слідчого судді про подачу скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого МВС України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, по закінченні строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
При цьому, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 вважав, що скаргу подає у визначений законом строк, а якщо ж такий строк на думку суду буде вважатись пропущеним, то він просив його поновити з підстав наявності сімейних обставин та наявності значної кількості справ, в яких він брав участь за цей час.
Слідчий суддя наведені вище обставини, за яких адвокат ОСОБА_6 не мав можливості подати скаргу до суду у встановлений для її подання строк, вважав необгрунтованими та такими, що не свідчать про поважність причин неподання вказаної скарги.
Дослідивши в суді апеляційної інстанції оригінал скарги ОСОБА_6 та додані до неї додатки, колегія суддів вважає висновок слідчого судді про неповажність причин пропуску строку на подачу скарги в порядку ст. 303 КПК України обґрунтованим, виходячи з того, що епікризи (виписки з хвороби) батька та бабусі заявника вказують на те, що вони хворіли в листопаді 2014 року, і догляд за ними в цей час та допомога з боку ОСОБА_6 не можуть бути визнані як поважні причини пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого МВС України в період з 06.12.2014 р. по 15.12.2014 р.
Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску вищезазначеного строку ОСОБА_6 ні слідчому судді, ні суду апеляційної інстанції не надав, а доводи апеляційної скарги про те, що він просив слідчого суддю витребувати на підтвердження поважності причин певні докази спростовуються змістом самої скарги до суду, яка не містить такого клопотання, а будь яких додаткових заяв та клопотань до слідчого судді ОСОБА_6 не подавав, що підтверджується оригіналом дослідженої в суді апеляційної інстанції скарги ОСОБА_6 та додатків до неї.
Доводи ж ОСОБА_6 про те, що в скарзі до суду він помилково зазначив дату звернення з заявою до Міністерства внутрішніх справ України - 4 грудня 2014 року, а насправді це була дата 12 листопада 2014 року і тому поважність причин пропуску строку необхідно визначати з врахуванням доказів пропуску строку за вказаний період, спростовуються даними, викладеними у самій скарзі до суду (а.п. 1-3), зі змісту якої вбачається, що заявником оскаржувалась бездіяльність слідчого МВС України саме за 4 грудня 2014 року. Більш того, в цій скарзі (а.п.3) ОСОБА_6 просив витребувати від МВС України дані про повідомлення чергової частини за період з 16 до 18 години також саме 4 грудня 2014 року та записані на носій інформації зміст таких повідомлень, а крім того просив витребувати від МВС України дані про підстави неприбуття патруля за викликом саме від 4 грудня 2014 року.
Крім наведеного, доводи ОСОБА_6 про помилковість написання в скарзі до суду дати звернення до МВС України не узгоджується й з поясненнями самого заявника в суді апеляційної інстанції з даного приводу, адже ОСОБА_6 повідомив, що до МВС України з заявою про вчинення працівниками Печерського районного суду м. Києва кримінальних правопорушень він звертався двічі: перший раз 12 листопада 2014 року, а другий раз дійсно 4 грудня 2014 року, і ця заява була безпосередньо пов`язана з першою. Тобто, ОСОБА_7 розмежовував свої два звернення до МВС України в порядку ст. 214 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 не довів поважність причин пропуску ним встановленого законом строку для оскарження бездіяльності слідчого МВС України по заяві від 04 грудня 2014 року, і тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, якою ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
_____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4