Справа № Провадження №11-409/12 11/1090/2024/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія42Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Літвінова Є.В.

суддів - Колокольнікової Н.М., Матюшка М.П.

прокурора - Скрипки І.М.

захисника - ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника цивільного відповідача - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями представника цивільного відповідача ТОВ «Департамент охорони» - ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2011 року щодо

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого -

- засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України - 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7, звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком - 2 роки та покладені обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1393 грн. 20 коп. за експертні роботи.

Постановлено стягнути з ТОВ «Департамент охорони» на користь:

- ОСОБА_3 140 000 гривень моральної шкоди; - ОСОБА_4 7876 грн. 06 коп. матеріальної та 80 000 гривень моральної шкоди.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 07.12.2010 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_7, керуючи на підставі дорожнього листа технічно справним автомобілем марки «CHERRY AMULET A 15-ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8, здійснював рух по вул. Магістральній з боку вул. Маяковського у напрямку м. Вишневе у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Проїжджаючи ділянку дороги в районі розташування зупинки громадського транспорту «Компресорна», ОСОБА_7, маючи можливість спостерігати, що попереду відносно його руху розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 та дорожньою розміткою «зебра», по якому пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перетинали проїжджу частину, рухаючись з лівого боку на правий по ходу руху автомобіля «CHERRY AMULET A 15-ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1, він діючи необережно, у порушення п.п. 12.1., 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив злочинну недбалість, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу з урахуванням дорожньої обстановки, при виявленні пішоходів не зменшив швидкість руху транспортного засобу, щоб надати їм дорогу та здійснив наїзд на ОСОБА_9 В результаті даної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у Київській міській клінічній лікарні швидкої допомоги. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30/365/3 від 18.03.2011 року при судово-медичному дослідженні та вивченні медичних документів ОСОБА_9 виявлено при операції від 09.12.2010 «видалення субдуральної гидроми в правій лобній області. Імплантація інтерцеребрального покажчика для моніторингу» виявлено та видалено близько 25-30 мл. ліквору під твердою мозковою оболонкою понад правою лобною долею; при операції від 23.12.2010 року «вентрікулодренування лівого бокового шлуночка» видалено 3 мл. ліквору; крововиливи у м'які тканини лобно-тіменної області ліворуч і праворуч /у зоні післяопераційних ран/ та у скроневій області праворуч. Переломи кісток основи та склепіння черепу. Нерясні розрізнені нашарування згортків крові на твердій мозковій оболонці в передній та середній черепних ямках праворуч. Двобічний субарахноідальний крововилив з осередковим серозно-гнійним менінгоенцефалітом; борозна тиску від краю великого потиличного отвору на півкулях мозочка; крововилив у м'які тканини по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, в м'які тканини по внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна; крововилив у м'які тканини сідничної ділянки праворуч з переходом на поперекову ділянку; синець на віках правого ока, осередковий субкон'юктивальний крововилив на правому очному яблуці.

Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: пошкодження м'яких покровів голови, переломів кісток основи та склепіння черепу, крововиливів під оболонки головного мозку, які ускладнились розвитком гострої субдуральної гидроми і в подальшому осередкового серезно-гнійного менигоенцефаліта з набряком-набуханням головного мозку. Таким чином, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002 року, а саме: п. 18.1., згідно якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 12.1., згідно якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням події ДТП та настанням тяжких наслідків ДТП.

В апеляції представник цивільного відповідача ТОВ «Департамент охорони» - ОСОБА_6 просить вирок суду в частині цивільного позову, а саме стягнення моральної шкоди в розмірі 140 000 грн. на користь ОСОБА_3 та моральної шкоди в розмірі 80 000 грн. на користь ОСОБА_4 з ТОВ «Департамент охорони» скасувати частково та направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає вирок в цій частині незаконним в силу однобічності та неповноти досудового та судового слідства.

Звертає увагу на положення ч.3 ст. 23 ЦК України, п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди/»

Вказує, що під час судового слідства потерпілі не були присутні та не допитувалися, а оголошені позовні заяви за змістом ідентичні, тобто мають формальний характер. Крім того, у вироку не вказано в чому полягає відшкодування моральної шкоди саме в розмірі 140 000 грн. на користь ОСОБА_3 та в розмірі 80 000 грн. на користь ОСОБА_4 з ТОВ «Департамент охорони», що суперечить ч. 8 ст. 334 КПК України.

Також, засуджений під час досудового слідства передав 98 000 грн. потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в суму яких ввійшли витрати, повязані з наданням медичної допомоги та поховання загиблого, а також моральна шкода, що підтверджується відповідною заявою потерпілої від 01.02. 2011р. /Т. 1 а.с. 55 /, а також розпискою.

Вказує, що суд не дослідив та не врахував, що всі потерпілі проживають однією сімєю і на час відшкодування матеріальної та моральної шкоди погодились з розміром грошової компенсації, яку надав ОСОБА_7

Також, судом не були допитані потерпілі стосовно обставин відшкодування шкоди та передачі грошей, не досліджена та не залучена в якості речового доказу вказана розписка, не враховано, що ОСОБА_7 принесені вибачення потерпілій стороні, які були прийняті, що суперечить обставинам, вказаним в позовних заявах потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що потягло за собою порушення принципу справедливості при визначенні розміру морального відшкодування.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи правильність кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, а також цивільний позов потерпілих у справі задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що судом неправильно застосовано кримінальний закон, а саме: ст. 75 КК України, що призвело до призначення покарання, що не відповідає ступеню тяжкості злочину, особі засудженого, внаслідок його мякості та безпідставним частковим задоволенням позову потерпілого.

В доповненнях до апеляції прокурор просить вирок суду в частині цивільного позову скасувати, справу в цій частині направити на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що під час розгляду цивільного позову суд допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме : визначаючи розмір доведеної моральної шкоди, належним чином не обґрунтував своє рішення, потерпілих стосовно отриманих коштів, відповідно до розписки, не допитав, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а тому невірно розглянув цивільні позови потерпілих.

В запереченнях на апеляцію прокурора представник цивільного відповідача просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, оскільки в особі ОСОБА_11, як родині померлого, було відшкодовано 98.000грн. матеріальної та моральної шкоди, що стверджується відповідною розпискою, яка судом не була досліджена та не врахована при вирішенні питання про відшкодування шкоди. Крім того, судом не були допитані потерпілі стосовно обставин передачі грошей, не враховано, що ОСОБА_7 принесені вибачення потерпілій стороні, які були ними прийняті, що потягло за собою порушення принципу справедливості при визначенні розміру морального відшкодування.

В запереченнях на апеляцію прокурора захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить залишити її без задоволення, вирок суду без зміни, оскільки прокурором не враховано той факт, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, обставинами, що пом»якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненому, відшкодування збитків, а також надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не підтримав свою апеляцію, проте підтримав доповнення до неї, представника відповідача, який підтримав свою апеляцію та доповнення до апеляції прокурора, представника позивача, який заперечував проти задоволення апеляції представника відповідача, засудженого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляції представника відповідача, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити частково, апеляція представника відповідача підлягає задоволенню виходячи зі слідуючих підстав.

Доведеність вини ОСОБА_7, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатацію транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу обвинувального вироку. Юридична кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною, що апелянтами не оскаржується.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення чи підстав для скасування вироку та закриття справи апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання засудженому, суд в достатній мірі врахував ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, дані про особу винного, який вчинив злочин з необережності, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а тому мотивовано призначив покарання у виді позбавлення волі і відповідно до ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, що, на думку апеляційного суду, є необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів. Доводи прокурора щодо мякості призначеного покарання є необґрунтованими. Крім того, прокурор в цій частині апеляцію при апеляційному розгляді не підтримав.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 334 КПК України, у мотивувальній частині вироку викладаються підстави для задоволення чи відхилення цивільного позову, а також підстави для відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції, визначаючи розмір доведеної моральної шкоди, належним чином не обґрунтував своє рішення. При цьому, не були допитані потерпілі стосовно обставин відшкодування шкоди та передачі грошей засудженим, не досліджена та не залучена в якості речового доказу розписка ОСОБА_11, якій було відшкодовано 98.000грн. матеріальної та моральної шкоди, не враховано, що ОСОБА_7 принесені вибачення потерпілій стороні. Ця сукупність обставин могла вплинути на вирішення питання щодо визначенні розміру морального відшкодування, з врахуванням принципу справедливості та розумності.

При цьому, слід також взяти до уваги і положення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди».

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а:

Апеляції : прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково, представника цивільного відповідача ТОВ «Департамент охорони» ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2011 року щодо ОСОБА_7 в частині цивільного позову скасувати, справу в цій частині направити в той же суд на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді