Справа № 592/4142/15-к
Провадження № 1-в/592/201/15

УХВАЛА

про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення

02 червня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю: начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми клопотання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дяківка Буринського району Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з неповною середньою освітою, цигана, громадянина України, засудженого 09.12.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією майна, якому на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2014 року було скорочено наполовину невідбуту частину покарання на підставі ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році (невідбута частина покарання складала 3 (три) роки 4 місяці 1 день) , інваліда 2 групи, невійськовозобов`язаного, -

В С Т А Н О В И В:
Начальник Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області № 116 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , і в його обґрунтування навів про те, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2013 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2014 року ОСОБА_6 було скорочено наполовину невідбуту частину покарання згідно ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році». Крім того, пояснив, що станом на 03.04.2015 року він відбув більше 2/3 частини призначеного йому покарання. В Сумській виправній колонії № 116 ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивного боку, вимоги відбування покарання не порушував, стягнень не має. В установі не працевлаштований у зв`язку зі станом здоров`я, але з власної ініціативи залучається до суспільно корисної праці на відділенні. Має два заохочення від начальника установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно та своєчасно. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. За характером спокійний, врівноважений. Вину у скоєному злочині визнає, кається, міру покарання, призначену судом, вважає справедливою.

До початку судового засідання від засудженого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив суд розглянути справу у його відсутність.

У судовому засіданні представник Сумської виправної колонії - начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 просив суд клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 задовольнити.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Вислухавши пояснення начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумської виправної колонії № 116 ОСОБА_4 , думку прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2013 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією майна, якому на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2014 року було скорочено наполовину невідбуту частину покарання на підставі ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році (невідбута частина покарання складала 3 (три) роки 4 місяці 1 день).

З характеристики засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він під час відбування покарання в Сумській виправній колонії № 116 встановлений порядок відбування покарання не порушував, стягнень не мав. В установі не працевлаштований у зв`язку зі станом здоров`я, але з власної ініціативи залучався до суспільно-корисної праці на відділенні. Має два заохочення від начальника установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно та своєчасно. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Провину у скоєному злочині визнає. Призначену судом міру покарання вважає справедливою.

Згідно довідки, наданої Сумською виправною колонією № 116, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_6 станом на 02.06.2015 року становить 06 місяців 18 днів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст.539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд повинен враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст.152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, клопотання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області № 116 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом, та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 67, 152 КВК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на невідбутий строк 6 місяців 18 днів.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через суд, який ухвалив судове рішення, Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1