11-кп/775/470/2014(м)
264/6478/14-к

Категорія ст. 310 ч. 1 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Іллічівського районного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року обвинувачений

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

засуджений за ч. 1 ст. 310 КК України до арешту строком на 1 місяць.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він не маючи спеціального дозволу, 20 квітня 2014 року у ранковий час, на ділянці, розташовані на території подвір`я за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , незаконно посіяв носіння рослин конопель та почав їх вирощувати з метою їх доведення до стадії дозрівання.

25 червня 2014 року в період часу з 14:00 години по 14:55 години працівниками міліції в ході проведення огляду території вищевказаної присадибній ділянці зазначеного домоволодіння, були виявлені та вилучені рослини коноплі в кількості 32 кущів, які відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби рослини роду Конопель, загальною масою 11,5 кг.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його змісту, що суттєво впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати та постановити новий, в мотивувальній частині якого вказати кваліфікуючу ознаку вчиненого обвинуваченим правопорушення, а саме посів або вирощування конопель «у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин», за що настає відповідальність згідно дезпозиції ч. 1 ст. 310 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

З журналу судового засідання та вироку суду вбачається, що докази щодо обставин кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оспорювалися. Тому, за згодою вказаних осіб суд не досліджував докази щодо вказаних обставин. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки кримінальне провадження розглянуте у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, на думку колегії суддів, прокурор не має право на оскарження вироку відповідно до вимог цього закону.

Отже, апеляційні доводи прокурора не ґрунтуються на кримінальному процесуальному законі, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9