Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/411/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2014 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска, Маловисківського району, Кіровоградської обл., українця, гр. України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.11.2006 року Маловисківським райсудом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 04.08.2008 року Маловисківським райсудом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- по теперішній справі засудженого 25.11.2013 року Маловисківським райсудом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі,

залишено без задоволення його заяву про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротивши невідбутий термін покарання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2015 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 ОСОБА_7 має 2 дві судимості за вчинення тяжких злочинів, а саме останній засуджений 06.11.2006 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 04.08.2008 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 25.11.2013 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, судимості у встановленому Законом порядку не зняті і не погашені.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_7 злочини за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», скоротивши невідбутий термін покарання у виді позбавлення волі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він має на утриманні дитину-інваліда першої групи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим строк відбування покарання у виді позбавлення волі йому має бути скорочено наполовину відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

З аналізу вищевказаної норми Закону слідує, що дія цієї статті розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за винятком обмежень, визначених у ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та у ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні») за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році»

амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Пунктом «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як встановлено матеріалами провадження, ОСОБА_7 неодноразово судимий, а саме вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2008 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 12 КК України усі вчиненні ОСОБА_7 злочини на час їх вчинення класифікувалися як тяжкі.

З огляду на те, що ОСОБА_7 тричі судимий за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, колегія суддів погоджується з висновком районного суду з приводу необхідності відмови в задоволенні клопотання засудженого щодо застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році.

За вказаних обставин повністю спростовуються доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 стосовно скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Твердження ОСОБА_8 стосовно того, що на утриманні його знаходиться дитина-інвалід першої групи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегією суддів не приймається до уваги, оскільки будь - яких належних доказів на підтвердження наведеного, до суду апеляційної інстанції засудженим не подано.

Зважаючи на викладене, оскільки доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому колегія суддів його апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції стосовно нього без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2015 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляійного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2