ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, з неповною технічною освітою, не одруженого, утриманців немає, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
26.07.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 186 ч. 1 КК України, до сплати штрафу в розмірі 1 000 грн.;
20.12.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 309 ч. 2, ст. 71, ст. 72 КК України до арешту на 2 місяці. Вирок від 26.07.2010р. у виді штрафу виконувати окремо;
16.03.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України, у виді 1 року обмеження волі;
05.04.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3, ст. 69 ч. 1 КК України, на 1 рік позбавлення волі, звільненого з Шепетівської виправної колонії № 98 07.12.2014 року;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Нова Ушиця, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, утриманців немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:
16.05.2007 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст. 296 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
14.04.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 296 ч. 1, ст. 70 ч.4 КК України до 3 років обмеження волі, частково приєднано покарання за вироком Ярмолинецького районного суду, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
15.06.2010 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст. 296 ч. 3, ст. 186 ч. 2, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого Шепетівською виправною колонією Хмельницької області 18.07.2014 року на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області згідно ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014р.»,
за ч. 2 ст. 186 КК України,
13.10.2014 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на першому поверсі сходинкового майданчику під`їзду № 3 житлового будинку АДРЕСА_4 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , відкрито, без застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, заволоділи жіночою сумкою, вирвавши її із рук потерпілої ОСОБА_4 , вартістю 200 грн. в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 31 800 грн., гаманець вартістю 50 грн. в якому були грошові кошти в розмірі 300 грн., зарядний пристрій, вартістю 40 грн., медична документація та паспорт громадянки України на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , чим заподіяли останній матеріальної шкоди на загальну суму 32 690 грн..
Так, 13.10.2014 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись на першому поверсі сходинкового майданчику під`їзду № 3 житлового будинку АДРЕСА_4 , повторно, відкрито, без застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, заволоділи, вирвавши із рук потерпілої ОСОБА_4 , яка проходила повз них, жіночою сумкою, сірого кольору з жовтим відтінком, без будь яких маркувань, вартістю 200 грн. в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 31 800 грн., гаманець рожевого кольору, без маркувань, вартістю 50 грн. в якому були грошові кошти в розмірі 300 грн., зарядний пристрій, вартістю 40 грн., медична документація та паспорт громадянки України на ім`я потерпілої, які матеріальної цінності для неї не мають. Своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 32 690 грн..
Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив свою причетність до пограбування потерпілої ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 .. При цьому, ОСОБА_7 вказав, що проходячи у вказаний час та місці повз потерпілу, ОСОБА_8 раптово вирвав з її рук сумочку та вибіг на вулицю, та повернувши праворуч побіг від будинку. Вибігши з будинку ОСОБА_7 підсковзнувся та впав, після чого був затриманий та переданий працівникам міліції. У даний будинок ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли наздоганяючи товариша останнього. Проте, вказати квартиру проживання та прізвища товариша, в суді, не зміг. Цивільний позов, заявлений потерпілою щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., визнав повністю.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечуючи своєї вини у відкритому заволодінні майном потерпілої, заперечив попередній зговір з ОСОБА_7 щодо пограбування ОСОБА_4 , а також те, що в ході заволодіння майном потерпілої було застосовано насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілої. Після пограбування потерпілої, він залишив місце події та прийшов до дому, де його уже очікували працівники міліції. Цивільний позов, заявлений потерпілою щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., визнав повністю.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що 13.10.2014р. повертаючись до дому близько 15 год., в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , до неї підбігли двоє невідомих. Вони притиснули її до стіни та хтось з них вдарив її в живіт. При цьому, невідомі зірвали з її плеча сумку з грішми, вийшли з під`їзду та побігли в бік річки. Пізніше, сусідка на прізвище ОСОБА_10 повідомила, що перед пограбуванням запитували цих двох невідомих хто вони такі та кого вони очікують. Однак, хлопці спустились вниз по сходах. У міліції вона впізнала на фотографіях, які їй пред`явили, ОСОБА_7 , так як, вона бачила його затримання коли він намагався втекти вибігши з під`їзду. Іншого нападника вона впізнала у суді по зросту та статурі. Під час проведеного впізнання в міліції також впізнала ОСОБА_8 , але по яких ознаках не пам`ятає.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що в день пограбування ОСОБА_4 , вийшовши в загальний коридор, близько 15 год., на сходинковому майданчику другого поверху побачила двох незнайомих хлопців. Один з них вище ростом відразу ж піднявся вверх по сходах.
Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які показали, що їм було відомо про те, що ОСОБА_4 того дня отримала переказ великої суми коштів. Протягом дня з нею була ОСОБА_13 , яка знала коли і якою дорогою ОСОБА_4 йде до дому. Однак, про вказані факти вона нікому не розказувала, крім ОСОБА_12 .. ОСОБА_12 не заперечив, що того дня двічі спілкувався з ОСОБА_7 , однак не повідомляв останньому про наявність у ОСОБА_4 великої суми грошей.
Відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.10.2014 року (а.п. 49), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 повідомила обставини відкритого викрадення у неї сумки з особистими речами та грішми;
Відомостями з протоколу огляду місця події від 13.10.2014 року (а.п. 50), у якому зафіксовано місце пограбування ОСОБА_4 ;
Відомостями з протоколу огляду місця події від 13.10.2014 року (а.п. 52), а саме квартири АДРЕСА_5 . В даній квартирі, на час огляду, знаходився та був оглянутий ОСОБА_8 , в кишенях якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 31 868 грн., які як повідомив останній, цього ж дня викрав в мікрорайоні Гречани;
Відомостями з протоколу огляду предмету (купюр) від 14.10.2014 року (а.п. 53-59);
Постановою про визнання речовим доказом, грошових коштів (а.п. 60);
Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицями від 14.10.2014 року (а.п. 86-95), в ході якого, ОСОБА_8 розповів про обставини та спосіб вчинення ним злочину та вказав на місце події;
Відомостями з протоколу про результати здійснення оперативно-технічних заходів відносно ОСОБА_8 від 20.10.2014 року (а.п. 113), у відповідності з яким ОСОБА_8 знаходячись у ІТТ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області розповідає співкамернику про обставини вчинення пограбування на суму 30 000 грн. та причетність до вчинення цього злочину ОСОБА_7 ;
Відомостями з протоколу про результати здійснення оперативно-технічних заходів відносно ОСОБА_7 від 20.10.2014 року (а.п. 114) у відповідності з яким ОСОБА_7 знаходячись у ІТТ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області розповідає співкамернику про обставини вчинення пограбування на суму 31 800 грн. та нанесення ним удару ліктем в живіт потерпілій під час пограбування.
Суд не приймає до уваги, як неналежний доказ, відомості з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2014 року (а.п. 109-110), та відомості з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2014 року (а.п. 111-112), оскільки дані докази були здобуті з суттєвими порушеннями вимог ст. 228 КПК України. Так, перед проведенням даних слідчих дій не було досліджено за якими ознаками потерпіла впізнає підозрюваних, а також у протоколах не вказано прізвища, ім`я та по-батькові осіб, яких зображено на фото пред`явлених для впізнання.
Судом критично оцінюються показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про відсутність попередньої змови щодо пограбування потерпілої ОСОБА_4 , оскільки вони спростовуються як фактичними матеріалами провадження так і показаннями самої потерпілої про те, що дії грабіжників були сплановані, були вчинені протягом невеликого проміжку часу. Крім цього, нападники між собою не спілкувались та вжили заходів до маскування. Так, один з них натягнув на голову капюшон, а другий одягнув спортивну шапочку. Зірвавши у неї сумочку вони відразу вибігли на вулицю та пустилися навтьоки в різні боки.
Таким чином, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Проте, органом досудового слідства не зазначено в обвинувачені такої кваліфікуючої ознаки даного кримінального правопорушення як грабіж поєднаний з насильством до потерпілої, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Так, в ході досудового слідства, а саме у своїй заяві про вчинення злочину, так і в суді, потерпіла звертала увагу учасників, що сумку грабіжниками було зірвано з її плеча. При цьому, один зі злочинців вдарив її ліктем в живіт, попри те, що вона очевидно для нападників була в стані вагітності, а саме перебувала на восьмому місяці вагітності, що не могло бути не помічено ними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено. Проте суд вважає, що в момент вчинення пограбування ОСОБА_4 обвинуваченні не могли не бачити та не усвідомлювати стан вагітності потерпілої, а отже її вразливий стан.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особи винних. Суд враховує, що ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога в ХОНД з діагнозом епізодичне вживання наркотиків, на обліку у ХОПНД не перебуває. ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у ХОНД та ХОПНД не перебуває.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самими обвинуваченими та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді позбавлення волі.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати по справі, відсутні.
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 31 868 грн., передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її розпорядженні.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_4 в судовому засіданні, слід задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду по 10 000 грн., з кожного.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Час відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 03.03.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 13.10.2014 року по 02.03.2015 року включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишити попередню тримання під вартою.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Час відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 03.03.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 13.10.2014 року по 02.03.2015 року включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, залишити попередню тримання під вартою.
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 31 868 грн., передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її розпорядженні.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_4 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10 000 грн..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1