Справа №11-536 2008 року Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ст. 286 ч.1 КК України Доповідач Бойко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого - судді - Дуфнік Л.М.

суддів - Бойко Л.В., Ващенка С.Є.

прокурора - Бардецького І.М.

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2008 року.

Цим вироком -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Скобіче
Городоцького району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з вищою освітою, одружений, який не працює, раніше не
судимий,

засуджений за ст. 286 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 2 роки.

В
силу ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання у вигляді
обмеження волі з випробуванням і встановлено іспитовий строк 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Постановлено
стягнути із засудженого:

- на користь
Хмельницької міської лікарні 2033, 82 грн. вартості стаціонарного лікування
потерпілої;

- на користь потерпілої ОСОБА_2 -
2368, 20 матеріальної та 25000 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до закону.

За вироком суду ОСОБА_1
засуджений за те, що він 22 квітня 2007 року біля 3 години в порушення вимог п.п.
1.5, 2.3 (б), 12.1,12.2, 12.3 Правли дорожнього руху України, керуючи
автомобілем „Пежо 206 Седан”, державний знак НОМЕР_1, при виїзді з смт. Чорний
острів Хмельницького району, діяв необачно не врахував дорожню обстановку, не
обрав безпечну швидкість руху, при повороті не впорався з керуванням
автомобілем та допустив заїзд автомобіля в кювет з його наступним перекиданням,
в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які
відносяться до середньої ступені тяжкості.

В апеляції засуджений ОСОБА_1
просить вирок суду змінити замінивши
йому покарання на штраф без позбавлення права керуванням транспортними засобами
та зменшити суму морального відшкодування потерпілій до 10000 грн. В обґрунтування
своїх доводів посилається на те, що він вину повністю визнав, щиро розкаявся,
що автомобіль є його єдиним джерелом існування. Просить врахувати також той
факт, що ДТП сталася в результаті
засліплення його іншим автомобілем.

Заслухавши доповідача,
засудженого, захисника, підримавших доводи апеляції, представника потерпілої,
який просив вирок в частині цивільного позову залишити без зміни та думку
прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів

знаходить:

апеляцію засудженого не підлягаючою задоволенню.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч.1 КК України
в апеляції не оспорюється і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими в
судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами. Ці дії засудженого
кваліфіковані вірно.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то підстав для його
пом'якшення і задоволення апеляції
засудженого колегія суддів не вбачає. При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини, що пом'якшують покарання, дані про особистість і призначив йому покарання з застосуванням ст. 75 КК
України, звільнив його від відбування
основного покарання з випробуванням.

Підстав для звільнення засудженого від додаткового
покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, про що
просять засуджений та захисник в
апеляційній скарзі та в засіданні
апеляційного суду, колегія суддів не вбачає. Засуджений має вищу освіту, за
спеціальністю інженер - механік, має сім'ю, але є непрацюючим. Тому посилання в
апеляції на те, що робота водія транспортного засобу є основним джерелом
існування засудженого не заслуговують на увагу.

Цивільні позови в справі
розглянуті з дотриманням процесуальних
норм, установлених законом та з урахуванням
положень ЦК України, які регулюють питання відшкодування майнової і
моральної шкоди, заподіяної злочином.

Отже, підстав для зміни вироку
суду щодо ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить:

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення , вирок Хмельницького
міськрайонного суду від 26 червня 2008
року щодо нього без зміни.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного
суду

Хмельницької
області Л.В.
Бойко