Справа № 2510/1093/2012 провадження № 11/2590/746/2012 Головуючий у І інстанції Чурупченко М.І.
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач Миронцов В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Мельниченка Ю.В., Воронцової С.В.,

з участю прокурора Гапеєвої Н.П.

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_4 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Корюківки, вул. Братчикова, 93, Корюківського району, Чернігівської області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, працює робітником згідно договору підряду у фізичної особи-підприємця, військовозобовязаний, раніше не судимий, засуджений

за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироком законної сили, залишено у виді застави, після чого постановлено заставу повернути заставнику ОСОБА_5.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 1999 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат за проведення судово-хімічних досліджень та експертиз.

Арешт, накладений на легковий автомобіль марки FORD MONDEO. 1994 року випуску, синього кольору, № кузова WFOAXXGBBARA 97921, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії СВС № 064893, видане відділенням РЕР м. Мена УДАІ УМВС України в Чернігівській області 24.04.2009 року, що належить ОСОБА_4, залишено до набрання вироком законної сили та постановлено після набрання вироком чинності автомобіль звернути на виконання вироку в частині конфіскації його особистого майна.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судом встановлено, що будучи працівником правоохоронних органів, працюючи на посаді міліціонера охорони обєктів взводу міліції Чорнобильського міжрайонного відділення Державної служби охорони управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, у вільний від роботи час умисно, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, достовірно знаючи, що його обіг на території України заборонено, незаконно придбав, перевіз за місцем свого проживання, а в подальшому незаконно збував мешканцю м. Чернігова особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (із змінами, затвердженими постановою КМУ від 02.12.2009 року № 1298), відноситься до списку 1 таблиці 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено.

17 травня 2012 року в першій половині дня ОСОБА_4, неподалік заправки Окко по вул. Щорса в м. Чернігові, у невстановленої особи незаконно, з метою збуту придбав наркотичну рідину, масою 1,968 г, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, яку з метою подальшого збуту на маршрутному автобусі, зберігаючи при собі, перевіз за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де незаконно зберігав з метою збуту.

Цього ж дня, 17 травня 2012 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 З метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого з місця свого проживання, на власному автомобілі марки

FORD-MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_1, перевіз його на територію школи № 3 по вул. Дудка, 64 м. Корюківки, Чернігівської області, де зустрівся з гр. ОСОБА_6, який приїхав на автомобілі марки Фольксваген-Пассат, і знаходячись в якому ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_6 за 100 грн. наркотичну рідину, масою 1,968 г, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 631(х) від 06.06.2012 року у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,031 г.

22 травня 2012 року, близько 13 години, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 повторно за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 на території школи № 3 по вул. Дудка, 64 в м. Корюківка, Чернігівської області, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, зустрівся з ним, який передав ОСОБА_4 частину грошових коштів в сумі 100 грн. в рахунок оплати за особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Після чого ОСОБА_4 на власному автомобілі марки FORD-MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_1, поїхав на зустріч з невстановленою особою в м. Корюківка Чернігівської області, у якої незаконно придбав з метою збуту наркотичну рідину, масою 4,880 г, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який зберігаючи при собі, з метою збуту перевіз на власному автомобілі на територію школи № 3, де його чекав ОСОБА_6, якому збув наркотичну рідину, масою 4,880 г, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 631 (х) від 06.06.2012 року у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,035 г., за що ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 решту грошових коштів в сумі 150 грн., а всього передав грошових коштів в сумі 250 грн.

Не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, адвокат в інтересах засудженого подав апеляцію, в якій просить вирок змінити та не застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна, а також застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на максимально можливий іспитовий строк. Вважає вирок занадто суворим, оскільки діями ОСОБА_4 не було завдано шкоди будь-яким інтересам фізичних осіб чи державі, він раніше не судимий, має постійне місце проживання, повноцінну родину, та доглядає за бабусею похилого віку. На його думку ОСОБА_4 не є суспільно небезпечною особою для суспільства та держави, щоб застосовувати до нього покарання, повязане з ізоляцією від суспільства, оскільки така ізоляція призведе до втрати нормальних життєвих звязків, до втрати звязків з родиною та нареченою, з якою він зібрався одружитися. Зазначає, що ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв слідству, добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності і на даний час наркоманією не страждає, має сімю, на утриманні бабусю похилого віку, має батьків, постійну роботу, злочин вчинив під впливом збігу тяжких особистих обставин, а саме наркотичної залежності, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Наголошує, що призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69 та 75 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4, та в повній мірі буде відповідати ступеню суспільної небезпеки його особи.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду змінити та помякшити покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що покарання є занадто суворим та таким, що не відповідає тяжкості злочину і особі засудженого. Вказує, що суд не врахував ряд обставин, що значно помякшують його відповідальність і свідчать про те, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні він надавав правдиві показання про обставини скоєння злочину, щиро розкаявся та надавав допомогу слідству. Зазначає, що його ізоляція поставить родину в тяжке становище, а будучи на волі він зможе працювати, утримувати своїх рідних та погашати борги перед державою. Вказує на свою позитивну характеристику, щире каяття, активне сприяння слідству, добровільне проходження курсу лікування від наркотичної залежності і на даний час наркоманією не страждає, те, що він має сімю, на утриманні перебуває бабуся похилого віку, має батьків, постійну роботу, нормальні життєві звязки, злочин вчинив під впливом збігу тяжких особистих обставин, а саме, наркотичної залежності, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Вбачає всі підстави для застосування ст. 75 КК України. Також вказує на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши доповідача, адвокатів і засудженого, які в судових дебатах, а ОСОБА_4 і в останньому слові висловились про задоволення їх апеляцій з викладених в них підстав, думку прокурора про необґрунтованість апеляцій, дослідивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно розповідав про обставини вчинення злочину.

При обранні виду та міри покарання засудженому, суд, відповідно до ст. ст. 65, 66 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення, відсутність наслідків від його скоєння, кількість наркотичних засобів та отриману від їх реалізації незначну суму грошей, масу вилученого у ОСОБА_6 опію ацетильованого, особу засудженого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочин скоїв вперше, який є тяжким і при цьому вчинив його будучи працівником правоохоронних органів, міліціонером охорони обєктів взводу міліції Чорнобильського міжрайонного відділення Державної служби охорони управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, де за час роботи характеризувався позитивно, є працездатним, згідно медичного висновку амбулаторного обстеження особи про встановлення залежності від психоактивних речовин від 31.05.2012 року він страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, встановлений синдром залежності, потребує лікування від наркоманії, медичних протипоказань для лікування немає, згідно довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 18.06.2012 року він добровільно стаціонарно пролікувався від наркоманії, врахував позитивну характеристику з місця проживання, те, що він здійснює постійний догляд за своєю бабусею, допомагає їй по господарству, але відповідна опіка не оформлена, прийняв до уваги помякшуючі йому покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, та обґрунтовано призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, за якими його засуджено.

На думку колегії суддів покарання, яке призначено засудженому ОСОБА_4 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам справи і є справедливим. Всі обставини, на які посилаються захисник та засуджений в своїх апеляціях, судом при обранні йому покарання враховані.

Доводи адвоката в частині не застосування додаткового покарання до засудженого у виді конфіскації майна позбавлені підстав, оскільки санкція частини другої статті 307 КК України не є альтернативною, а прямо вказує на обовязковість такого додаткового покарання як конфіскація майна. Посилання захисника і засудженого в засіданні апеляційного суду на те, що автомобіль був придбаний і на кошти батьків на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_4 який являється його власником (т.1 а.с.185) і будь-які документи підтверджуючі право спільної власності на вказаний транспортний засіб інших членів сімї засудженого, або внесення ними коштів на його придбання в матеріалах справи відсутні.

Твердження адвоката та засудженого в апеляціях про те, що суд не врахував даних про особу засудженого є безпідставними, оскільки саме з урахуванням обставин, що помякшують покарання, суд у відповідності до ст. 69 КК України призначив покарання ОСОБА_4 нижче від найнижчої межи, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України, а тому призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім, і підстав до зміни вироку суду та звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.

Порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, по справі не вбачається.

Керуючись ст. 365, 366, 379 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2012 року щодо ОСОБА_4 без змін.

СУДДІ:

.М. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Воронцова