Справа № 1-222/2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“20” листопада 2008 року.
смт. Добровеличківка.

Добровеличківський
районний суд Кіровоградської області в
складі суду:

Головуючого
судді
Ведющенко В.В.

при
секретарі Колєснік
С.Ю.

з участю
прокурора
Суворова О.Л.

захисника ОСОБА_2

законного
представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області
кримінальну справу по обвинуваченню неповнолітнього на момент скоєння злочину:

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта середня, не
одружений, навчається в Пщанобрідському аграрному ліцеї, такий, що не має
судимості, в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний вчинив
таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, тобто злочин
передбачений ч.2 ст.185 КК України

Злочин скоєно за наступних обставин:

26.10.2007 року о 17 год.00 хв.
неповнолітній ОСОБА_1. з корисливих мотивів, переслідуючи мету щодо заволодіння
чужим майном шляхом крадіжки,
знаходячись в приміщенні магазину «Класік», який розташований по вул.Титова
смт.Добровеличківка Кіровоградської області, та який належить приватному
підприємцю ОСОБА_4., діючи умисно шляхом вільного доступу, скориставшись
відсутністю покупців, відволік увагу господарки вищеназваного магазину, умисно,
таємно, повторно, викрав з полиці під прилавком продавця, чуже майно -
мобільний телефон марки «Самсунг-Х-660», вартістю 636 грн. та СІМ -карту
«Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої було 24 грн. З викраденим чужим
майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний
розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4., матеріальної шкоди на загальну суму 685 грн.50 коп.

В судовому засіданні
підсудний свою вину в інкримінованому злочину по ч.2 ст.185 КК України
визнав повністю. Суду надав зізнавальні покази. Пояснив, що він 26.10.2007 року
близько 17 години зайшов в магазин «Класік», який розташований в
смт.Добровеличківка по вул. Титова. Магазин вже закінчував свою роботу, тому в
середині магазину був лише продавець. Коли продавець відвернулась від нього,
з-під полиці прилавку продавця він викрав мобільний телефон червоного кольору
«Самсунг», який як він вважав належить продавцю. Продавець зникнення телефону
не помітила. Вийшовши з магазину, проходячи повз бар «Міміно», побачив свого
знайомого ОСОБА_5, якому відразу запропонував купити щойно викрадений телефон,
при цьому сказав ОСОБА_5., що телефон належить його старшій сестрі і вона
просила терміново його продати за сто гривень. ОСОБА_5 погодився та придбав цей
телефон. З телефону він вилучив
СІМ-карту, яку пізніше в нього вилучили працівники міліції.

В зв»язку з повним визнанням
підсудним своєї вини в інкримінованому злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК
України, суд переконавшись у правильному розумінні підсудним та іншими
учасниками судового розгляду, фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, дослідив докази по справі, в порядку визначеному ч.3 ст.299 КПК
України. Суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного
та вивченням характеризуючих письмових даних на особу підсудного.

Підсудному
та учасникам судового розгляду кримінальної справи, судом роз»яснено вимоги ст.
299 КПК України, про те, що при
оскарження вироку в апеляційному порядку, вони позбавлені права посилання на
докази, які судом в судовому засіданні не досліджувались.

З огляду
на вищевикладене, суд вважає повністю доведеними всі інкриміновані підсудному
обставини справи та повністю доведеною вину підсудного в скоєнні
інкримінованого йому злочину. Дії підсудного судом кваліфікуються, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, як злочин передбачений ч.2
ст. 185 КК України.

До обставин, які
пом»якшують покарання підсудного суд відносить
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину підсудним, вчинення
злочину неповнолітнім. До обставини, яка обтяжує покарання підсудного суд відносить рецидив злочину.

Вивчаючи особу підсудного судом встановлено, що останній
на момент вчинення злочину являвся неповнолітнім, матеріальні збитки заподіяні
злочином відшкодовані в повному обсязі, на момент розгляду справи судом, підсудний стаціонарно навчається в
Піщанобрідському аграрному ліцеї, по місцю проживання та місцю навчання
характеризується позитивно, окрім
цього по місцю навчання бере активну
участь в культурно-масових міроприємствах навчального закладу, заохочувався
керівництвом навчального закладу. Згідно довідки Добровеличківської центральної
районної лікарні № 1481, підсудний перебуває на медичному обліку з діагнозом
неревматичний міокардит в стадії ремісії. В силу ч.3 ст.88 КК України,
підсудний вважається таким, що не має судимості. Підсудний в скоєному карному діянні розкаюється. З
урахуванням викладеного у суду є підстави вважати, що підсудний став на шлях
виправлення.

При призначенні підсудному покарання суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, склад
злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК
України відповідно до ч.3 ст.12 КК
України - є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, обставини справи,
які пом”якшують та обтяжують покарання. Суд вважає, що виправлення підсудного,
ще можливе без його реальної ізоляції від суспільства, а тому підсудному Бондаренко Роману Сергійовичу слід
призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75, ст.76 КК
України.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат у
кримінальній справі не має. Речовий доказ
по кримінальній справі мобільний
телефон Самсунг Х-660, сім-карта до мобільного телефону Київстар, які
перебувають на збереженні в потерпілої ОСОБА_4 (а.с.32), слід залишити в останньої, як у законного власника.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, ст. 75, ст.76, ст.104, ч.2
ст.185 КК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним та призначити покарання по ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення
волі строком на 3 (три) роки.

На
підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбуття покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На
підставі ст. 76, ч.1 ст.104 КК України зобов»язати ОСОБА_1 протягом іспитового
строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з»являтися до
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід «Підписка про не
виїзд», засудженому залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: мобільний телефон
«Самсунг-Х-660» та сім-карту до телефону «Київстар», які знаходяться на збереженні у потерпілої,
залишити в ОСОБА_4, як законного власника
по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного
суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги (апеляційного
подання прокурора) на протязі п”ятнадцяти днів з моменту проголошення вироку
суду, через Добровеличківський районний
суд Кіровоградської області.

Суддя
Добровеличківського районного суду

Кіровоградської
області
В.
В. Ведющенко