АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_7 , погодженого старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на ігровий зал (другий та третій поверхи), фізкультурний комплекс з басейном, котельню, зоокуток, спортивний майданчик, дитячий майданчик (ролендром), огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу «Славутич», а також на всі об`єкти державного майна, зокрема, на приміщення для відпочинку (спальний корпус), пішохідну галерею, автодороги ДОТ СТ, артезіанську свердловину, котельню, ЛЕП-10, трансформаторну підстанцію, госпсарай, прохідну, промислову площадку благоустрою, гараж 5 місць, овочесховище, дитячий майданчик, теплиця № 1 (госпсарай), теплиця № 1 (тепличний павільйон), туалет 6 місць, житловий фонд (8 квартирний будинок), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на об`єкт цивільної оборони, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції про відмову у накладенні арешту на майно старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на вищеперераховане майно.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що об`єкти нерухомого майна щодо яких ставить питання про їхній арешт були реконструйовані та в подальшому незаконно приватизовані, у зв`язку з чим на даний час існує реальна загроза їх подальшого відчуження. Зазначене майно належить до об`єктів державного майна. Однак вказані обставини слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не були прийняті до уваги. Крім того, у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя зазначає, що слідчий просить накласти арешт на майно, оскільки санкція статті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає конфіскацію майна. Судом також зазначено, що відповідно до витягу з кримінального провадження, останнє внесено до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 233, ч. 1 ст. 364 КК України. Таким чином, у задоволенні клопотання відмовлено з вказаних підстав. Однак, у клопотанні слідчого не має жодних посилань на ст. 368 КК України, а навпаки зазначено, що санкція ст. 233 КК України передбачає конфіскацію майна. Крім того, оскільки копія ухвали була отримана лише 11.03.2015 року, відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апелянт просить поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема журналу судового засідання від 26.02.2015 року, розгляд вказаного клопотання слідчого проводився за відсутності прокурора. Копію ухвали слідчого судді слідчим було отримано 10.03.2015 року (а.с. 63), тобто вже після того як закінчився строк на апеляційне оскарження.
Таким чином, на думку колегії суддів, апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з ухвали суду, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУ МВС України в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000412 від 28.11.2014 року, за фактом незаконно приватизації державного майна ДП «Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу «Славутич».

23 лютого 2015 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на ігровий зал (другий та третій поверхи), фізкультурний комплекс з басейном, котельню, зоокуток, спортивний майданчик, дитячий майданчик (ролендром), огорожу, що знаходяться за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Циблі, вул. Героїв Дніпра, 1 та належать відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу «Славутич», а також на всі об`єкти державного майна, зокрема, на приміщення для відпочинку (спальний корпус), пішохідну галерею, автодороги ДОТ СТ, артезіанську свердловину, котельню, ЛЕП-10, трансформаторну підстанцію, госпсарай, прохідну, промислову площадку благоустрою, гараж 5 місць, овочесховище, дитячий майданчик, теплиця № 1 (госпсарай), теплиця № 1 (тепличний павільйон), туалет 6 місць, житловий фонд (8 квартирний будинок), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на об`єкт цивільної оборони, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26 лютого 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено.

Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Однак, вказані вимоги слідчим суддею дотримані не були.
Так, слідчий суддя мотивуючи свою відмову у накладенні арешту на майно вказане у клопотанні слідчого посилається на те, що відповідно до наданого витягу з ЄРДР кримінальне провадження порушено за ч. 2 ст. 233, ч. 1 ст. 364 КК України, а слідчий у своєму клопотанні просив накласти арешт з підстав того санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Матеріали судового провадження, якими обґрунтовується клопотання про накладення арешту на майно, міститься витяг з ЄРДР, у якому вказується про те, що у кримінальне провадження порушено та у ньому проводиться досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 233, ч. 1 ст. 364 КК України.
Із врахуванням вимог ч. 3 ст. 170 КПК України слідчим було внесено на розгляд слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно. При цьому, жодного посилання на вчинення або розслідування злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України клопотання слідчого у собі не містить, навпаки слідчий посилається на те, що санкція ч. 2 ст. 233 КПК України передбачає конфіскацію майна, у зв`язку з чим останнім і було внесене таке клопотання на розгляд слідчого судді.
За таких обставин, покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, слід визнати незаконними, а ухвалу слідчого судді - такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом за наслідками безпосереднього розгляду клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_7 , погодженого старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_7 , погодженого старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000401 прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на ігровий зал (другий та третій поверхи), фізкультурний комплекс з басейном, котельню, зоокуток, спортивний майданчик, дитячий майданчик (ролендром), огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу «Славутич», а також на всі об`єкти державного майна, зокрема, на приміщення для відпочинку (спальний корпус), пішохідну галерею, автодороги ДОТ СТ, артезіанську свердловину, котельню, ЛЕП-10, трансформаторну підстанцію, госпсарай, прохідну, промислову площадку благоустрою, гараж 5 місць, овочесховище, дитячий майданчик, теплиця № 1 (госпсарай), теплиця № 1 (тепличний павільйон), туалет 6 місць, житловий фонд (8 квартирний будинок), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на об`єкт цивільної оборони, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження.
Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/680/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції:
Доповідач: ОСОБА_1