Справа № 1003/6102/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Святецька Н. В.,

з участю прокурора - Шурашкевича В.М.

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, неодруженого, працюючого оператором котельні Велико-Половецької амбулаторії Сквирської центральної районної лікарні, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 і 115 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

5 січня 2012 року, приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_2, знаходячись у залі-кімнаті квартири № 86 будинку № 111, що на б-рі 50 років Перемоги у м. Білій Церкві, Київської області, під час спільного з господарем квартири ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4, викликаних тим, що той обізвав його «лисим», умисно наніс останньому удар ножем, якого взяв зі стола, за яким сиділи, в область шиї з лівого боку, спричинивши йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/д від 15.02.2012 року, небезпечне для життя тяжке тілесне ушкодження у виді рани лівої надключичної ділянки з пошкодженням зовнішньої яремної вени зліва та поверхневого мязу шиї зліва.

Допитаний судом ОСОБА_2 частково визнав себе винуватим у вчиненому. Підтвердив факт заподіяння ножового поранення потерпілому ОСОБА_6, однак ствердив, що не пам?ятає детально як це сталося, оскільки сильно сп?янів від випитого.

Показав, що уніч з 4-го на 5-е січня, а потім і удень 5 січня 2012 року разом з ОСОБА_4, з яким товаришує з дитинства, в одному з кафе, що в центрі села Велико-Половецького, розпивав спиртні напої. Вподальшому, близько 20 год., вони удвох, на пропозицію ОСОБА_6 приїхали у м. Білу Церкву до знайомого ОСОБА_3 і у його квартирі № 86 будинку № 11, що на б-рі 50 років Перемоги, уже втрьох продовжили вживати спиртне. Потім до квартири ОСОБА_3 прийшов ще один їх спільний знайомий - ОСОБА_5. Останній приніс пляшку горілки і пиво, однак сам алкоголь не вживав, оскільки перебував «за кермом», а тому був абсолютно тверезим. Дані алкогольні напої розпили утрьох - він, ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Від великої кількості випитого спиртного всі, у тім числі і він, сильно сп?яніли, але продовжували сидіти за столом у залі-кімнаті, мирно спілкувалися, жартували, ніхто не сварився. ОСОБА_6, жартуючи, обзивав його «лисим», однак він на нього не ображався, оскільки дійсно був дуже коротко підстриженим.

Подальші події памятає уривками, бо був сильно пяним. Пригадує, що ОСОБА_6 сказав, звертаючись до нього: «Лисий, вставай. Поїхали додому». Після цього він, підвівся з-за столу та намагався переступити через лавку, на якій той сидів, і в цей момент якимось чином вдарив ОСОБА_6 ножем, якого тримав у руці лезом донизу. Як це сталося сказати не може, але допускає, що міг спіткнутися об лавку і, падаючи, вдарити потерпілого.

Потім, зрозумівши, що поранив ОСОБА_6, дуже злякався і, кинувши закривавленого ножа на підлогу у спальній кімнаті, втік з місця події та поїхав до м. Фастова до своєї сестри ОСОБА_7, переночував у неї, а наступного дня зателефонував до ОСОБА_3 і, дізнавшись про те, що ОСОБА_6 знаходиться в лікарні, повернувся до м. Білої Церкви, відвідав останнього в лікарні і пішов до відділення міліції, де у всьому зізнався.

Окрім часткового визнання самого підсудного винуватість ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6.

Останній фактично повністю підтвердив показаня підсудного і показав, що вказаного дня саме він організував п?янку у квартирі ОСОБА_3, оскільки перед цим посварився з дружиною і вирішив таким способом «розрядитися». Горілку пили всі, за винятком ОСОБА_5. Сиділи за столом у залі-кімнаті. Пили багато, горілку і пиво. Від випитого він сильно сп?янів і, практично, вже не міг контролювати себе.

Десь після 23-ої год. ОСОБА_3 вийшов на балкон і у кімнаті за столом залишились він, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Останній сидів на дивані зліва від нього, а ОСОБА_5 навпроти за компютером.

Пам?ятає, що в якийсь момент, пропонуючи хлопцям продовжити відпочинок в іншому місці, він звернувся до ОСОБА_2 і назвав його «лисим». Чи вживав при цьому нецензурні слова - не памятає.

Після цього ОСОБА_2 мовчки підвівся з дивану і він відчув, як у нього щось защіпало в області шиї з лівого боку. Повернувши голову побачив кухонного ножа з руків?ям сталевого кольору, який стирчав у його шиї, і, зрозумівши, що це ОСОБА_2 встромив йому в шию ножа, сказав: «Спасибі, Вітя, тепер виймай». ОСОБА_2 вийняв ножа і з рани пішла кров. ОСОБА_5 почав кричати, щоби викликали «швидку допомогу». ОСОБА_2 злякався і, сівши на лаву, твердив, що не хотів цього. Потім у нього в голові запаморочилось і що було далі пам?ятає погано. Пам?ятає лише, що його вивели з квартири і відправили до лікарні.

Вважає, що підсудний наніс йому удар ножем тільки через те, що був сильно пяний, і що абсолютно ніяких підстав вбивати його у останнього не було.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт вживання підсудним, потерпілим та ОСОБА_3 перед подією великої кількості спиртного і ствердив, що сам він спиртного не вживав, а тому був абсолютно тверезим.

Показав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 товаришують з дитинства і жодних неприязних стосунків між ними не існувало. Не було ніяких суперечок між останніми і під час розпиття спиртного 05.01.2012 року у квартирі ОСОБА_3. Всі сиділи за столом у залі-кімнаті, мирно спілкувалися, жартували, ніхто не сварився. ОСОБА_6 під час спілкування називав ОСОБА_2 «лисим», однак той не сприймав це як образу і ніяк не реагував.

Близько 24 год. він сказав підсудному та потерпілому збиратися додому. ОСОБА_3 в цей час курив на балконі. ОСОБА_6 щось сказав ОСОБА_8 і при цьому, здається, знову назвав його «лисим», але той був сильно п?яним і ніяк не відреагував на його слова.

Приблизно через 10-15 секунд після цього ОСОБА_2 мовчки підвівся з-за столу, переступив через лавку і, як йому здалося, зібрався виходити з кімнати. У цей час він боковим зором побачив, як підсудний різко повернувся до ОСОБА_6, котрий стояв біля стола справа обличчям до нього, замахнувся на останнього правою рукою, в якій тримав лезом донизу кухонного ножа з руків?ям сталевого кольору, який до цього лежав на столі, і наніс удар цим ножем потерпілому ОСОБА_6 зверху-донизу в область шиї з лівого боку.

Він був шокований вчинком ОСОБА_2 і секунд п?ять не міг оговтатись. Потім ОСОБА_6 сказав підсудному: «Спасибі, Вітя. Виймай ніж», і той, вийнявши ніж з шиї потерпілого, стояв наляканий збоку з ножем у руці та запитував: «Що мені буде? Мене посадять? Він умре?».

ОСОБА_3 у цей час сидів пяний за столом і, здавалося, не розумів що сталося.

ОСОБА_2 продовжував стояти біля ОСОБА_6 і, розмахуючи ножем, нікого не підпускав. Він деякий час намагався заспокоїти підсудного, а потім викликав машину «швидкої допомоги» і потерпілого відправили до лікарні. ОСОБА_2 тим часом зник з місця події.

Аналогічні обставини підтвердив свідок ОСОБА_3, котрий ствердив, що самого моменту нанесення підсудним ножового поранення потерпілому ОСОБА_6 не бачив, оскільки в цей час курив на балконі, а коли повернувся до кімнати ОСОБА_6 вже стояв біля стола і тримався правою рукою за шию в області ключиці. Між його пальцями текла кров. Поряд стояв ОСОБА_2. Що було далі памятає погано, оскільки був п?яний та шокований самою подією. Вже пізніше від ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_6 ножем в область шиї. Пояснити вчинок підсудного не може, оскільки той з дитинства товаришує з потерпілим і ніяких суперечок між ніколи не було. Вважає, що причиною всьому стала горілка.

Свідок ОСОБА_9 показала, що уніч з 5-го на 6-е січня 2012 року у складі бригади швидкої медичної допомоги виїжджала на виклик до кафе «Сан-Маріно», що на б-рі 50 років Перемоги у м. Білій Церкві, для надання медичної допомоги чоловікові, якого підрізали. Коли бригада прибула на місце події двоє чоловіків занесли до карети швидкої допомоги ще одного чоловіка з колото-різаною раною шиї зліва, як вподальшому з?ясувалося - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, одягненого в куртку, джинси тачеревики. Окрім рани, яка знаходилася в надключичній ділянці зліва, у останнього було встановлено ще й факт вживання алкоголю та геморагічний шок ІІІ-го ступеню. Одягнений цей чоловік був у куртку, джинси та черевики. Товариш пораненого - ОСОБА_5 повідомив, що приблизно о 23 год. 55 хв. останнього вдарив ножем у шию ОСОБА_2 через те, що той його якось обізвав. (т. 1 а.с. 207-208)

Допитаний у якості свідка батько підсудного ОСОБА_10 показав, що 05.01.2012 року удень підсудний пішов з дому гуляти і більше не повернувся. А наступного дня вранці йому зателефонував зять ОСОБА_11 і повідомив, що його син підрізав ОСОБА_6 і втік.

Пізніше від доньки Наталії йому стало відомо, що син знаходиться у м. Фастові у його племінниці ОСОБА_7 і він відразу ж поїхав до м. Фастова, забрав сина і відвіз до Білоцерківського відділення міліції, де той добровільно зізнався у вчиненому.

Ствердив, що не може пояснити вчинок свого сина, оскільки той з дитинства товаришує з ОСОБА_4 і ніяких конфліктів між ними ніколи не було.

Аналогічні обставини підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_7. (т. 1 а.с. 222-223, 220-221)

З показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вачається, що 06.01.2012 року з розповіді ОСОБА_5 їм стало відомо про те, що ОСОБА_2 поранив ножем ОСОБА_6 і втік з місця події. (т. 1 а.с. 212, 216-217)

Допитаний як свідок батько потерпілого - ОСОБА_14 показав, що після операції син розповів йому, що 05.01.2012 року поїхав до м. Білої Церкви вгості до ОСОБА_3 бо посварився зі своєю дружиною. Туди приїхали також ОСОБА_5 і ОСОБА_2. Вони разом вживали алкогольні напої, ніхто не сварився, а потім ОСОБА_2 вдарив ножем його сина в шию з лівого боку. (т. 2 а.с. 201-202)

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується також:

- письмовим рапортом старшого чергового інспектора Білоцерківського МВМ-2 ОСОБА_15 від 06.01.2012 року, з якого вбачається, що 06.01.12 року в 00 год. 30 хв. до МВМ по телефону надійшло повідомлення від медичної сестри Білоцерківської МЛ-2 Підгорної про те, що вказаної ночі в 00 год. 20 хв. на до лікарні було доставлено гр. ОСОБА_6 з колото-різаною раною шиї та геморагічним шоком; (т. 1 а.с. 8)

- власноручно написаною ОСОБА_2 06.01.2012 року явкою з каяттям, в якій останній добровільно, без будь-якого примусу, зізнався в нанесенні удару ножем в область шиї ОСОБА_6 05.01.2012 року у квартирі ОСОБА_3 в м. Білій Церкві; (т. 1 а.с. 30)

- протоколом огляду місця події, під час якого у квартирі № 86 будинку № 111, що на б-рі 50 років Перемоги у м. Білій Церкві на підлозі у спальній кімнаті було виявлено та вилучено кухонний ніж з плямами бурого кольору, схожими на кров, і на підлозі у кімнаті-залі виявлено схожі на кров плями бурого кольору, з яких вилучено змиви, а також фототаблицею до вказаного протоколу; (т. 1 а.с. 9-15)

- висновком судово-імунологічної експертизи № 23 від 02.03.2012 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В його крові міститься супутній антиген Н. На вилучених 06.01.2012 року під час ОМП у кв. № 86 буд. № 111 по б-ру 50 років Перемоги у м. Білій Церкві змивах, що маються на ватних тампонах на вушній паличці, виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлені антигени А і Н системи АВО. Відповідно, ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_6; (т. 1 а.с. 96-97)

- висновком судово-цитологічної експертизи № 033 від 17.02.2012 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО і супутнім антигеном Н.

При судово-цитологічному дослідження клинка ножа, вилученого при ОМП від 06.01.12 року у кв. № 86 буд. № 111 по б-ру 50 років Перемоги у м. Білій Церкві, знайдена кров, що належить особі чоловічої генетичної статі, і виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО.

Таким чином, враховуючи одержані результати та групу крові потерпілого ОСОБА_6, можна прийти до висновку, що кров на клинку ножа могла походити від чоловіка, в крові якого маються антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, у тім числі і від потерпілого ОСОБА_6; (т. 1 а.с. 87-92)

- протоколом огляду місця події від 06.01.2012 року, під час якого в оглядовій кімнаті приймального відділення Білоцерківської МЛ-2 було виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_6, зокрема джинсові штани з плямами бурого кольору, схожими на кров, та шкарпетки; (т. 1 а.с. 16, 17)

- протоколом огляду ножа, змивів з плям бурого кольору, схожих на кров, та слідів папілярних ліній, вилучених при ОМП від 06.01.2012 р. у кв. № 86 буд. № 111 по б-ру 50 років Перемоги у м. Білій Церкві; одягу ОСОБА_6, вилученого при ОМП від 06.01.12 р. з приймального відділення Білоцерківської МЛ-2, та диску з відеозаписом вказаного ОМП; одягу ОСОБА_2, вилученого під час особистого обшуку останнього 06.01.2012 року; зразків крові потерпілого ОСОБА_6, відібраних у останнього 12.01.2012 року, та зразків відбитків пальців рук, відібраних у останнього і свідка ОСОБА_5 04.02.2012 року та свідка ОСОБА_3 13.02.2012 року, в якості речових доказів, а також фототаблицею до зазначеного протоколу огляду; (т. 1 а.с. 117-125, 126-127)

- протоколом медичного огляду ОСОБА_2 № 233 від 06.01.2012 року, який свідчить про те, що під час скоєння злочину підсудний перебував у стані алкогольного сп?яніння; (т. 1 а.с. 31)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_6 від 17.01.2012 р., котрий на місці події у присутності понятих детально розповів про обставини його поранення підсудним ОСОБА_2, показав місце за столом, де він знаходився під час нанесення вказаного ножового поранення, і місце, де в той момент знаходився ОСОБА_2, а також фототаблицею до протоколу; (т. 1 а.с. 149-155)

- протоколом відтворення обстановки та обстановки та обставин події за участю свідка ОСОБА_5 від 11.01.2012 року, під час якого свідок також детально, у присутності понятих, розповів про обставини заподіяння ОСОБА_2 ножового поранення потерпілому ОСОБА_6, і за допомогою статиста показав за якої ситуації та яким чином підсудний наніс удар ножем в область шиї з лівого боку потерпілому ОСОБА_6, ствердив, що підсудний наніс удар потерпілому замахнувшись справа-наліво і зверху-донизу, стоячи при цьому один навпроти одного; (т. 1 а.с. 172-177)

- висновком судово-медичної експертизи № 20/д від 15.02.2012 року, який свідчить про те, що вказана експертиза проведена по медичних документах на імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. У ОСОБА_6 виявлено ушкодження у виді рани лівої надключичної ділянки з пошкодженням зовнішньої яремної вени зліва та поверхневого мязу шиї зліва. Вказана рана є колото-різаною, тому повинна бути спричинена гострим предметом і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого у час та за обставин, на які вказали під час відтворення обстановки та обставин події потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_5; (т. а.с. 196)

- актом комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 46 від 23.02.2012 року, який свідчить про те, що ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав, у тім числі не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, а перебував у стані простого алкогольного спяніння. Під час проведення обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_2 також не виявлено. Підсудний може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребу, під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, не перебував. (т. 1 а.с. 82-83)

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, належним чином їх оцінивши, дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі.

Досудовим слідством дії підсудного кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 115 КК України, як замах на вбивство ОСОБА_6, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Згідно з пред?явленим обвинуваченням ОСОБА_2 5 січня 2012 року, приблизно о 23 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння у залі-кімнаті квартири № 86 будинку № 111 по б-ру 50 років Перемоги у м. Білій Церкві, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4, які виникли через те, що той під час спільного розпиття алкогольних напоїв назвав його «лисим», з мотивів помсти та з метою заподіяння останньому смерті, реалізуючи свій злочинний намір і усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, взяв зі стола, що у даній кімнаті, ножа і умисно наніс ОСОБА_6 цілеспрямований удар ножем в область шиї з лівого боку, при цьому не попереджаючи останнього про свої дії, чим позбавив останнього можливості оборонятися та захистити свої здоровя і життя, врезультаті чого спричинив потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/д від 15.02.2012 року, небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді рани лівої надключичної ділянки з пошкодженням зовнішньої яремної вени зліва та поверхневого мязу шиї зліва.

Однак свій злочинний намір ОСОБА_2 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки очевидцями даної події ОСОБА_6 була своєчасно забезпечена медична допомога, і втік з місця вчинення злочину.

Тобто ОСОБА_2 обвинувачується в тім, що, наносячи потерпілому, з мотивів помсти за те, що той назвав його «лисим», удар ножем в область шиї, він мав на меті позбавити останнього життя, і що вказаний намір підсудний не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки очевидцями події ОСОБА_6 була забезпечена своєчасно медична допомога.

Проте суд не погоджується з указаною кваліфікацію дій підсудного досудовим слідством і вважає її помилковою.

Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

В обвинуваченні не зазначено на чім грунтується висновок слідчого про те, що після того, як потерпілий ОСОБА_6 назвав підсудного «лисим», у останнього виник намір вбити потерпілого. Будь-які дані, що свідчили б про наявність у ОСОБА_2 такого наміру, відсутні і в матеріалах даної кримінальної справи.

У той же час судом достовірно встановлено, і це підтвердили не лише потерпілий з підсудним, а й свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 201-202), ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 222-223), ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 220-221), що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є односельчанами, з дитинства товаришують, ніколи не конфліктували один з одним і до сьогоднішнього дня між ними існують дружні стосунки.

Не виникало жодних суперечок між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як ствердили підсудний, потерпілий, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3, і 05.02012 року в квартирі ОСОБА_3 під час спільного вживання алкогольних напоїв.

Судом також встановлено, що безпосередньо перед подією, близько 23 год. 45 хв., після того, як ОСОБА_5 запропонував підсудному та потерпілому збиратися додому, ОСОБА_6, звертаючись до ОСОБА_16, дійсно назвав останнього «лисим». ОСОБА_7 таке звернення до підсудного, з урахуванням існуючих між ним та потерпілим дружніх стосунків і того, що підсудний тоді дійсно був дуже коротко підстриженим, не підпадає під ознаки важкої образи, а тому не могло слугувати достатньою підставою для виникнення у ОСОБА_2 почуття помсти та бажання позбавити потерпілого за це життя.

Будь-яких інших підстав для виникнення у підсудного наміру на спричинення смерті потерпілому ні під час досудового слідства, ні в ході судового розгляду справи, не встановлено.

За таких обставин висновок досудового слідства про те, що ОСОБА_2, наносячи потерпілому, з мотивів помсти за те, що той назвав його «лисим», удар ножем в область шиї, мав намір заподіяти останньому смерть, не відповідає дійсності і є абсолютно нічим не обгрунтованим припущенням слідчого.

Про навідповідність вказаного висновку слідчого фактичним обставинам справи свідчить також та обставина, що удар ножем потерпілому ОСОБА_2 наніс у присутності двох очевидців ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а також поведінка підсудного після нанесення потерпілому ножового поранення, а саме те, що підсудний, як ствердили потерпілий і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3, після поранення ОСОБА_6 дуже злякався, говорив, що не хотів цього, запитував що йому буде за це, чи його посадять і чи потерпілий умре.

Не відповідає дійсності також висновок досудового слідства про те, що ОСОБА_2 не довів свій злочинний намір, спрямований на заподіяння потерпілому ОСОБА_6 смерті, до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки очевидцями даної події ОСОБА_6 була своєчасно забезпечена медична допомога.

Судом, рівно як і досудовим слідством, достовірно встановлено, що ОСОБА_2 після нанесення ножового поранення ОСОБА_6 не відразу покинув місце події, а ще деякий час залишався біля потерпілого з ножем у руці.

Та обставина, що потерпілий, отримавши удар ножем в шию, не втратив свідомості, не впав, а лише присів за стіл, і що після слів ОСОБА_6 «Спасибі, Вітя, тепер виймай», ОСОБА_2 витягнув ніж з шиї потерпілого, котрий і після цього продовжував сидіти за столом, дає підстави вважати, що підсудний повністю усвідомлював те, що потерпілий ОСОБА_6 після його удару ножем залишився живим.

Наведене, а також та обставина, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3, будучи враженими та шокованими вчинком підсудного, не вживали жодних заходів для затримання підсудного та його обеззброєння, і що підсудний тривалий час залишався біля потерпілого з ножем у руці, свідчать про те, що за наявності наміру позбавити потерпілого життя ОСОБА_2 мав реальну можливість довести цей свій намір до логічного завершення, і що висновок досудового слідства про те, що підсудний не довів свій злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті потерпілому, з причин, що не залежали від його волі, не відповідає фактичним обставинам справи.

На переконання суду в діях ОСОБА_2 мають місце ознаки злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України. Тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії підсудного зі ст. 15 ч. 2 і 115 ч. 1 КК на ст. 121 ч. 1 КК України і кваліфікувати їх як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Винуватіть ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного злочину повністю доведена в судовому засіданні.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_2 скоїв даний злочин у стані алкогольного сп?яніння і цю обставину суд визнає такою, що обтяжує відповідальність підсудного.

Разом з тим ОСОБА_2 несудимий, повністю визнав себе винуватим, щиросердно розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю скоєного злочину, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Наведені обставини істотно помякшують відповідальність підсудного.

Як особистість ОСОБА_2 характеризується позитивно, працевлаштований, зайнятий суспільно-корисною працею, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перербуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи викладене, обставини злочину, наявність у вчиненому підсудним вини самого потерпілого, котрий, своєю поведінкою, фактично спровокував підсудного, котрий перебував у стані алкогольного сп?яніння, на неадекватні дії, а також побажання самого потерпілого, котрий, повністю усвідомлюючи свою вину у вчиненому підсудним, просить не карати останнього суворо та не позбавляти його волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 121 ч. 1 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладеннням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, зобов?язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів, регулярно з?являтись на реєстрацію та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 2097 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування судових витрат на проведення у справі судово-дактилоскопічних та та судово-хімічної експертиз.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази, які зберігаються в камері схову БЦ МВ ГУ МВС України в Київській області, а саме: ніж, змиви з плям бурого кольору, схожих на кров, сліди папілярних ліній, вилучені з місця події, зразки крові та відбитки пальців рук, знищити. Одяг, вилучений у по терпілого і засудженого, який зберігається там же, повернути власникам, відповідно, ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Лазерні диски з відеозаписом слідчих дій, зберігати у справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд , протягом 15 діб.

Суддя: В. В. Сливка