печерський районний суд міста києва
Справа № 757/241/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001804 від 16.09.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- за вироком Московського районного суду м. Києва від 18.06.1997 за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.03.1999 на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.03.1999 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 1 день;

- за вироком Харківського районного суду м. Києва від 19.06.2001 за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17.03.2004 по відбуттю строку покарання;

- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2006 за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 28.08.2007 на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20.08.2007 умовно достроково на невідбутий строк 7 місяців 1 день;

- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2009 за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 12.08.2011 по відбуттю строку покарання;

- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2009 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 07.07.2014 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2014 на підставі ст. 86 КК України, ст. 2 Закону України від 08.04.2014 «Про амністію у 2014 році»,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за умисні злочини проти власності, судимість не знята та не погашена, 15.11.2014, приблизно о 15-45 год., перебуваючи у вагоні поїзду метро під час проїзду від станції метро «Палац Спорту» до станції «Кловська» КП «Київський метрополітен», реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою таємно викрав із рюкзака потерпілої ОСОБА_7 , який знаходився на її спині, гаманець салатового кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 231 гривня, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 231,00 грн. В подальшому ОСОБА_5 поклав викрадене майно до правої кишені своєї куртки та, доїхавши до станції метро «Дружби Народів» КП «Київський метрополітен» вийшов на платформу станції. Перебуваючи на платформі, був зупинений працівниками міліції, після чого в службовому приміщенні в присутності двох понятих викрадене майно у нього було вилучене.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за вищевикладених обставин. Зокрема показав, що 15.11.2014, перебуваючи в метро під час проїзду у вагоні поїзду від станції метро «Палац Спорту» до станції «Кловська» викрав із рюкзака потерпілої ОСОБА_7 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 231 грн. Зазначив, що на той час перебував у скрутному матеріальному становищі і дуже потребував грошей. У скоєному щиро кається, повністю усвідомив протиправний характер своїх дій, просив суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_6 просив врахувати стан здоров`я обвинуваченого, те, що він визнав вину і щиро кається, а також те, що кримінальним правопорушенням не завдано шкоди потерпілій. Приймаючи до уваги вказані обставини, просив призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 неодноразово повідомлялась про дату, час та місце розгляду кримінального провадження у встановленому КПК України порядку, проте, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, заяви про відкладення судового розгляду чи будь-яких інших клопотань на адресу суду не направила. Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, думку учасників провадження, які вважали можливим проведення судового розгляду у відсутність потерпілої ОСОБА_7 , з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 та відсутністю в матеріалах провадження цивільного позову, суд визнав можливим з`ясувати всі обставини під час судового розгляду у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Обвинувачений розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), конкретні обставини його вчинення, те, що злочином фактично не спричинено шкоди потерпілій, оскільки викрадене майно повернуте, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, згідно виписки із медичної кари та листа Територіального медичного об`єднання «Фтизіатрія» у м. Києві №1860/05 від 29.12.2014 хворів на туберкульоз, у зв`язку з чим перебував на диспансерному обліку, на час надання відповіді диспансерному обліку не підлягає.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, відбував реальні строки покарання, останній раз засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України в 2014 році, та будучи звільненим від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» та з-під варти в залі суду 07.07.2014, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за попередніми вироками знов 15.11.2014 вчинив умисний злочин проти власності, що свідчить про стійкість та тривалість протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає виправлення обвинуваченого неможливим без ізоляції від суспільства, а тому надходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 , його перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Речові докази у справі гаманець зеленого кольору з грошовими коштами переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю останній.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1