НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 року справа № 1-68-07 м.
Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді Федонюк
С. Ю.,

при
секретарі Навроцькій
М. Р.,

з участю
прокурора Приймачка
В.В.,

потерпілого ОСОБА_2,

законного
представника потерпілого ОСОБА_3
,

захисника ОСОБА_4,

законного представника підсудного ОСОБА_5,

представників:

кримінальної
міліції в справах неповнолітніх
Волохатого О.В.,

служби в
справах неповнолітніх Думич
І.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м. Нововолинська, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, працюючого підсобним робіником у підприємця
ОСОБА_6, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого Нововолинським міським судом
25 липня 2006 року за ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1
рік 6 місяців з випробуванням згідно
ст. ст. 75, 104, 76 КК України та
іспитовим строком Ірік 6 місяців, у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
186 КК України ,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 обвинувачується досудовим слідством у тому, що 14 листопада 2006 року
на території Нововолинського ВПУ № 1 з корисливою метою , висловлюючи погрозу застосування насильства,
що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, повторно відкрито викрав у неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_2 мобільний телефон "Соні-Еріксон Т-630" вартістю
800 грн.

2

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину визнав частково,
заперечуючи, що висловлював
погрози в адресу потерпілого ОСОБА_2 Підсудний ствердив, що дійсно 14 листопада 2006 року заволодів
мобільним телефоном у зазначений час і при вказаних обставинах, однак не шляхом
відкритого викрадення з погрозами, а
шляхом обману потерпілого, якому обіцяв,
що через декілька днів поверне йому позичений телефон. Під час розмови з
ОСОБА_2 жодного тиску ні фізичного, ні
психологічного на потерпілого не вчиняв з метою заволодіння його
телефоном. Домовився про зустріч через
декілька днів і завірив потерпілого ОСОБА_2,
що обов"язково віддасть телефон,
який отримав від нього з його добровільної згоди під впливом обману.
Підсудний ствердив, що не мав наміру повертати річ потерпілому, продав за 100 грн. даний телефон
знайомим, а гроші витратив на борг за
ігрові автомати. На даний час щиро розкаюється,
помирився з потерпілим, працює в
підприємця і просить не позбавляти його волі,
оскільки обіцяє більше ніколи не вчиняти жодних правопорушень.

Об"єктивність
показань підсудного ОСОБА_1 підтверджується іншими дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Потерпілий
ОСОБА_2, допитаний в судовому засіданні, підтвердив показання підсудного і ствердив,
що 14 листопада 2006 року на території училища № 1 до нього підійшов ОСОБА_1,
який попросив дати покористуватися на деякий час його телефоном марки
"Соні Еріксон Т-630". Він відмовлявся давати телефон, однак підсудний наполягав, продовжував просити, обіцяв,
що через деякий час поверне телефон,
тому призначив зустріч біля спортивної школи через кілька днів, пропонував дати свої ключі від квартири для
більшої переконливості і довіри. Під час їх розмови неподалік стояв
ОСОБА_7, який не втручався у розмову.
Жодних погроз фізичною розправою чи якогось залякування ОСОБА_1 не висловлював.
Реально боятися його не було підстав. Тому повірив, що ОСОБА_1 не може його обманути, через це не розповідав про даний випадок
батькам, не звертався у міліцію до того
часу, поки не зрозумів, що на призначену
дату підсудний телефон йому не віддав. Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що для нього не настало тяжких
наслідків, телефон повернуто, з ОСОБА_1 помирились, він його пробачив і просить не позбавляти
волі.Крім того, потерпілий показав, що
вартість мобільного телефона
не становить 800 грн., а значно
менше, тому що йому купувала сестра
даний телефон бувший у використанні.

Достовірність
показань підсудного та потерпілого підтверджено також у судовому засіданні
свідком ОСОБА_7, який показав, що в листопаді 2006 року був присутнім під час
розмови підсудного з потерпілим на подвір"ї училища № 1. Бачив, як потерпілий добровільно погодився дати
підсудному свій телефон "Соні Еріксон".Свідок категорично заперечив,
що ОСОБА_1 були висловлені будь-які погрози чи залякування в адресу
потерпілого, і не вчинялося ніяких дій з
метою насильно відібрати телефон. Він лише довго вмовляв ОСОБА_2 віддати
мобільний телефон , обіцяючи, що обов'язково
його поверне через два дні.

з

З
показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оголошених в судовому
засіданні, вбачається, що в цей же день, 14 листопада 2006 року підсудний продав
ОСОБА_9 за 100 грн. мобільний телефон "Соні Еріксон Т-630" , що належав
потерпілому ОСОБА_2, і який в нього згодом вилучили працівники міліції.

Достовірність
даних показань також підтверджується рядом досліджених в судовому засіданні
доказів, а саме : протоколом огляду
місця події (а.с. 4) від 28.11.2006 p., та вилучення
у ОСОБА_9 мобільного телефона; протоколом
огляду речових доказів від 05.12.2006 р.(а.с. ЗЗ), розписками законного
представника потерпілого (а.с. 38, 39).

Досудовим
слідством ОСОБА_1 інкриміновано скоєння грабежу, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи
здоров"я потерпілого, вчиненого
повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Однак в судовому засіданні така кваліфікація дій підсудного не знайшла
свого підтвердження . Судом не доведено вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на
відкрите викрадення майна ОСОБА_2 та застосування щодо потерпілого погроз з
метою заволодіння даним майном. Про це
заперечив у суді і підсудний, який
ствердив, що мав намір лише обманути
потерпілого, це ж підтвердили потерпілий та свідок ОСОБА_7

Оскільки
інших доказів , які спростували би
показання підсудного, потерпілого та
свідка слідством не надано, тому суд
кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 190
КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання
довірою, тобто шахрайство, вчинене повторно, і вважає повністю доведеною в ході судового
слідства вину ОСОБА_1 у вчиненні даного злочину.

Щодо
вартості мобільного телефона
судом встановлено згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, що даний телефон станом на 14 листопада 2006
року коштував 587 грн. (а.с. ).

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, слід визнати щире каяття підсудного у
вчиненні шахрайства, вчинення злочину у
неповнолітньому віці, відшкодування
завданого збитку.

Обтяжуючих
обставин суд не визнає.

При
призначенні покарання ОСОБА_1 судом визнано як виняткові обставини молодий вік
підсудного - вчинення ним злочину у віці до 18 років, складні умови виховання та становлення його
як особистості - відсутність впливу на нього з боку батька, який визнаний безвісно відсутнім, виховання матір"ю двох дітей в неповній
сім"ї та у важких матеріальних умовах.

Судом
враховано відсутність настання тяжких наслідків для потерпілого, дані,
що характеризують особу підсудного,
незначну ступінь його небезпечності для суспільства . Хоча ОСОБА_1
раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного
злочину, відшкодував завдані потерпілому
збитки, має постійне місце проживання
(а.с. 51 ), характеризуються посередньо
(а.с. 50), згідно довідки Нововолинської
ЦМЛ має хворобу зору, стоїть на обліку в
лікаря-окуліста (а.с. 61), що підсудний

4

працює
(а.с. ),
а також судом враховано думку потерпілого, який просить суворо не карати
підсудного, не позбавляти його волі.

При
призначенні покарання суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості та характер вчиненого
злочину, що відноситься до категорії
невеликої тяжкості, також враховує дані
про особу винного, та приймаючи до уваги
пом'якшуючі покарання обставини, суд
вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів. Суд приходить до висновку, що підсудному слід обрати міру покарання у
вигляді штрафу із застосуванням ст. 71
КК України, приєднавши невідбуте
покарання за попереднім вироком Нововолинського міського суду від 25 липня 2006
року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,
враховуючи, що дані покарання
згідно ч.3 ст. 72 КК України виконуються
самостійно, і застосувати до покарання у
виді позбавлення волі ст. 104 КК
України, звільнивши ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням з іспи товим строком на 2 роки.

Питання щодо речового доказу (а.с.
34) слід вирішити згідно ст. 81 КПК України, - залишити телефон
потерпілому.

Витрати
по проведенню експертизи відповідно до
ст. 93 КПК України стягуються з підсудного в дохід держави.

Керуючись ст.
ст. 321, 323, 324 КПК
України, суд, -

засудив :

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.
190 КК України, призначивши
покарання у виді штрафу в розмірі 850 (восьмиста п'ятдесяти) гривень.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю
приєднати до покарання, призначеного за
даним вироком, невідбуте покарання, призначене за вироком Нововолинського
міського суду від 25 липня 2006 року - один рік шість місяців позбавлення волі
- і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість
місяців і штрафу в розмірі 850 (восьмиста п"ятдесяти) гривень.

Відповідно
до ч.3 ст. 72 КК України призначене
покарання у виді штрафу виконується самостійно.

На
підставі ст. ст.
104, 76 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням
, якщо він протягом двох років не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки : повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
періодично з"являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Початок
строку відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком
законної сили залишити без змін.

Речовий
доказ по справі - мобільний телефон марки "Соні Еріксон Т-630" -
залишити потерпілому ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_1судові витрати за проведення експертизи в дохід держави в сумі 211(
двісті одинадцять) гривень 85 (вісімдесят п"ять) копійок.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через
Нововолинський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту
вручення копії вироку.