Справа № 344/6805/15-к
Провадження № 11-сс/779/105/2015
Категорія ст.170КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого начальника відділення СВ Івано-Франківського МВ УМВСУ в області про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21114 (2007), реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував необхідністю забезпечення відшкодування завданої злочином майнової шкоди та передбаченої санкцією статті конфіскацією майна запобіганню ризику зникнення, втрати чи пошкодження майна в результаті його використання та розпорядження.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає її такою, що грубо порушує законні права та інтереси підзахисного. Вказує, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України, до матеріалів не додано жодних документів, що підтверджують вартість вказаного автомобіля на даний час, а також зазначає те, що даний автомобіль придбаний в кредит у 2007 році і є сімейною власністю. Крім того, звертає увагу на ту обставину, що ухвалою слідчого судді від 13.05.2015 року вже накладено арешт на частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 на праві власності. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необгрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, і його протиправними діями заподіяно майнову шкоду ТОВ «Елегант Авто» на загальну суму 409 806.04 грн., яка на даний час не відшкодована.

В ході досудового розслідування, згідно повідомлення УДАІ встановлено, що за ОСОБА_7 зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 21114 (2007), реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З метою відшкодування завданої шкоди слідчий звернувся з відповідним клопотанням про арешт майна автомобіля ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам ст.171 КПК України та належним чином мотивоване.

При розгляді клопотання слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст.170-173 КПК України та обґрунтовано необхідність накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21114 (2007), реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до бази даних Державтоінспекції області зареєстровано за ОСОБА_7 і він є єдиним його власником.

Крім того у жодному з наданих стороною захисту документів не вказано про те, що кредит ОСОБА_7 отримано для придбання автомобіля ВАЗ 21114.

Покликання захисту в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не враховано, що ухвалою слідчого судді від 13.05.2015 року вже накладено арешт на частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 на праві власності не могла слугувати достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і вважає, що накладення арешту на автомобіль ОСОБА_7 слідчим суддею накладено обґрунтовано.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2