Справа № 646/6225/15-к
№ провадження 1-кс/646/2581/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.15року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 06.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0000117 від 23.02.2015 року,-
в с т а н о в и в :
Заявник звернулася до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 06.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0000117 від 23.02.2015 року.
Скарга обґрунтована тим, що заявник є обвинуваченою у кримінальному провадженні №0000409 від 03.03.2014р. за ч.2 ст.121 КК України. У судовому засіданні 09.02.2015р. вона заявила про застосування до неї співробітниками Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області психологічного тиску, під яким вона оговорила себе, надавши зізнавальні свідчення та частково визнала себе винуватою у інкримінованому їй злочині, а саме, нанесенні своєму чоловікові, ОСОБА_6 , колото-різаних поранень, від яких він помер. Крім того, 28.02.2014р. приблизно о 16.00 годині вона передала 10 тисяч гривень працівнику міліції за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі ухвали суду від 09.02.2015р. за цими фактами прокуратурою було проведено досудове розслідування, яке, на думку заявниці, є неповним, оскільки, крім її допиту, будь-яких дій з її участю як потерпілою не проводилося.
В судовому засіданні заявник підтримала скаргу та доводи, якими вона обґрунтована. Також заявник просила суд поновити їй строк на оскарження вищевказаної постанови, пояснивши, що про її існування вона дізналася лише 28.04.2015р. в судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000409. Наступного дня вона подала скаргу на цю постанову до Жовтневого районного суду м.Харкова, який своєю ухвалою від 07.05.2015р. повернув її у зв`язку з непідсудністю. Копія вказаної ухвали суду надійшла їй поштою та 14.05.2015р. вона звернулася з цією скаргою до Червонозаводського районного суду м.Харкова.
Прокурор заперечував проти скарги, посилаючись те, що орган досудового розслідування провів слідчі дії у повному обсязі, перевірив інформацію, чи зверталася ОСОБА_4 з такою заявою про неправомірні дії співробітників міліції під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000409, та було встановлено, що така заява була нею зроблена лише під час судового розгляду у лютому 2015 року. Органом досудового розслідування не було здобуто доказів на підтвердження здійснення психологічного тиску на заявника співробітниками міліції. Всі слідчі дії у кримінальному провадженні №0000409 проводилися з участю захисника, протоколи слідчих дій підписані власноручно заявницею. Тому прокурор вважає, що вказані свідчення заявниці є спробою затягнути розгляд кримінальної справи або для уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки доводи заяви про кримінальне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування.
Також прокурор в судовому засіданні не заперечував проти поновлення заявнику строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження метою забезпечення прав заявника.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Враховуючи пояснення заявника та встановлені під час розгляду скарги обставини, суд вважає поважними причини пропуску нею строку на оскарження постанови 06.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0000117, а тому поновлює такий строк на підставі ст.117 КПК України.
Стосовно суті скарги, то слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 23.02.2015 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.02.2015р. у справі №639/5647/14-к з розгляду кримінального провадження №0000409 від 03.03.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом 13 червня 2014 року.
Як вбачається з вищевказаної ухвали суду від 09.02.2015р., в судовому засіданні 09.02.2015р. обвинувачена ОСОБА_4 заявила про застосування до неї недозволених методів досудового слідства, пояснивши, що працівники міліції застосували до неї психологічний тиск, під впливом якого вона давала показання та частково визнали вину у інкримінованому їй злочині.
Під час досудового розслідування була допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є обвинуваченою у кримінальному провадженні №0000409 від 03.03.2014р. за ч.2 ст.121 КК України, в ході досудового розслідування якого працівниками міліції, але ким саме, вона не пам`ятає, на неї здійснювався психологічний тиск, який полягав у тому, що співробітники міліції повідомили їй, що оскільки її син, ОСОБА_8 був раніше судимий, вони відправлять його до в`язниці під яким-небудь приводом, якщо вона не надасть зізнавальні свідчення у вбивстві чоловіка, ОСОБА_6 . Крім того, вона передала 10 тисяч гривень, але кому саме вже не пам`ятає, за закриття кримінального провадження відносно неї та щоб не турбували членів її родини. Під час слідчих дій, які проводилися з нею як з підозрюваною на неї ніхто не здійснював психологічного тиску.

Свідок ОСОБА_9 , який працює першим заступником начальником СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, пояснив, що 03.03.2014р. за його дорученням слідчий ОСОБА_10 внесла до ЄРДР відомості за №0000409 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , від яких той помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи причиною смерті ОСОБА_6 були проникаючі колото-різані поранення тулубу та їх ускладнення. Під час досудового розслідування було встановлено, що ці тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_6 його дружиною, ОСОБА_4 , якій 14.03.2014р. було повідомлено про підозру за ч.2 ст.121 КК України. Під час огляду місця події за місцем реєстрації потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше проживала й ОСОБА_4 , остання добровільно у присутності понятих видала слідчому ніж, яким вона наносила своєму чоловікові тілесні ушкодження 23.02.2014р.
Також під час досудового розслідування була допитана в якості свідка ОСОБА_10 , слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, яка пояснила, що вона проводила досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 від 03.03.2014р. за фактом нанесення колото-різаних поранень тулубу ОСОБА_6 , внаслідок яких та їх ускладнення ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. В ході досудового розслідування було встановлено, що вказані поранення були нанесені дружиною потерпілого, ОСОБА_4 , яка добровільно давала показання. У слідчих діях був присутній її захисник, адвокат ОСОБА_11 . Будь-яких усних чи письмових заяв від ОСОБА_4 та її захисника про застосування до неї недозволених методів психологічного чи фізичного впливу не надходило.
Допитаний в якості свідка старший оперуповноважений Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_12 пояснив, що в рамках кримінального провадження №0000409 від 03.03.2014р. слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_10 йому було надано доручення на встановлення особи, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 , внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер, а також свідків. В ході проведення оперативних заходів було встановлено, що такою особою, яка скоїла злочин, є ОСОБА_4 . Будь-яких заходів фізичного чи психологічного тиску на ОСОБА_4 ні свідком, ні співробітниками Жовтневого РВ не здійснювалося.
Крім того, допитаний як свідок прокурор прокуратури Жовтневого району м.Харкова ОСОБА_13 пояснив, що він здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000409 від 03.03.2014р., під час досудового розслідування у якому ОСОБА_4 був наданий захисник, адвокат ОСОБА_11 , у присутності якого проводилися слідчі дії. Будь-яких заяв від ОСОБА_4 та її захисника про застосування до неї недозволених методів психологічного чи фізичного впливу не надходило.
З долучених до матеріалів кримінального провадження копій матеріалів кримінального провадження №0000409 вбачається, що відомості за ним були внесенні до ЄРДР 03.03.2014р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України з наступною фабулою: «23.02.2014р. приблизно о 18.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , 1963р.н., в ході виниклого конфлікту нанесла своєму чоловікові ОСОБА_6 , 1958р.н., тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього».
Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 проводилося слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_10 , процесуальне керівництво здійснювалося групою прокурорів прокуратури Жовтневого району м.Харкова, до якою входив прокурор ОСОБА_13
03.03.2014р. в період часу з 16.00 до 16.30 год. за письмовою згодою ОСОБА_4 та у її присутності, а також в присутності двох понятих та за участю спеціаліста було оглянуто місце події за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено кухонний ніж.
Під час цієї слідчої дії від її учасників не надходило будь-яких заяв, скарг чи зауважень.
Допитана 03.03.2014р. в якості свідка у кримінальному провадженні №0000409 ОСОБА_4 , якій перед наданням показань були роз`яснені права свідка, передбачені, у тому числі, ст.63 Конституції України, ст.ст.18, 56 КПК України, пояснила, що 23.02.2014р. приблизно о 18.00 годині вона приїхала до своєї доньки ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона увійшла до квартири, їй назустріч вийшов її чоловік, ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, який почав її ображати нецензурною лайкою та ударив, від чого вона впала, а чоловік продовжував її ображати та погрожував, що вб`є її. Потім схопив за волосся та почав тягнути до кухні, де їй вдалося вирватися. Вона сказала йому, щоб він до неї не підходив, тому що злякалася, відчувши реальну загрозу від нього її життю. Але він штовхнув її, від чого вона вдарилася спиною о стіл. В ході бійки вона схопила кухонний ніж та тримала його обома руками перед собою у області груді, сказавши, щоб він не підходив. Але він проігнорував її слова та продовжував наближатися до неї. Коли він підійшов до неї та замахнувся, щоб вдарити по обличчю, вона в цей момент відхилилася назад та виставила руки трохи вперед. Чоловік різко зробив шаг вперед, і в цей момент ніж увійшов йому у області животу, ближче до правої сторони. Вона його відштовхнула, але він знову почав наближатися до неї, і вона, злякавшись, що він здійснить свої погрози, нанесла йому прямий удар у область животу, при цьому ніж її чоловік дістав вже сам, після того, як відійшов від неї на декілька шагів. Після цього вона побігла до сусіда, щоб викликати бригаду швидкої допомоги та міліцію, а коли повернулася, то чоловік вже пішов з квартири. Відразу ж після цього приїхала бригада швидкої медичної допомоги, а потім співробітники міліції.
Згідно з копією протоколу слідчого експерименту від 09.04.2014р. за участю ОСОБА_4 , спеціаліста, статиста та двох понятих ОСОБА_4 добровільно надала аналогічні показання та показала, яким чином спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_15 .
Під час цієї слідчої дії від її учасників не надходило будь-яких заяв, скарг чи зауважень.
На підставі постанови слідчого від 14.03.2014р. Харківський обласний центр вторинної правової допомоги призначив ОСОБА_4 захисника, адвоката ОСОБА_11
14.03.2014р. орган досудового розслідування повідомив ОСОБА_4 про підозру за ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
Копію повідомлення про підозру отримав і захисник ОСОБА_11 .
Будучи допитаною у кримінальному провадженні №0000409 в якості підозрюваної в присутності свого захисника ОСОБА_11 . ОСОБА_4 надала показання, аналогічні тим, що надавала як свідок.
11.06.2014р. орган досудового розслідування повідомив ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри (уточнивши виклад фактичних обставин) за ч.2 ст.121 КК України.
06.03.2015р. слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000117 від 23.02.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діянні працівників Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України
Таким чином, проаналізувавши мотиви та висновки оскаржуваної постанови та перевіривши їх дослідженими в ході розгляду скарги матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим вичерпано всі процесуальні можливості перевірки доводів заяви про злочин та прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 т.284 КПК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, і слідчим вичерпані процесуальні можливості та проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР на підставі ухвали суду, в результаті яких слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі. В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.
Також під час оцінки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, необхідно звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 заявила про вчинення відносно неї кримінального правопорушення співробітниками міліції лише 09.02.2015р., тобто через 8 місяців після надходження обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000409 від 03.03.2014р. до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_4 строк на звернення зі скаргою на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 06.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0000117 від 23.02.2015 року.
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 06.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0000117 від 23.02.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1