.
Справа № 1-КП/303/321/15
303/3163/15-К

В И Р О К
Іменем України
30 липня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000920 від 18.03.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення укладеною між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 20 травня 2015 року.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:
01 лютого 2015 року ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою виманив у гр. ОСОБА_5 , під приводом тимчасового використання мобільний телефон марки «Самсунг с4», бувший у користуванні, вартістю згідно висновку експерта СТКЗР при Мукачівському МВ УМВС України в Закарпатській області № 23/114 від 27.03.2015 року 5 172,30 гривень. Після чого, попросив гр. ОСОБА_6 здати телефон до ломбарду «Скарбниця». Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. Спричинену шкоду потерпілому повністю відшкодував під час досудового розслідування.
Своїми діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом, просить суд затвердити.
При цьому, обвинувачений свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, клопоче затвердити угоду про примирення, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, примирився з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510,00 гривень. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 , просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 190 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати складають 245,52 гривень за проведення товарознавчої експертизи за № 23/114 від 27.03.2015 року слід стягнути з засудженого в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 20 травня 2015 року.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510,00 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи за № 23/114 від 27.03.2015 року в розмірі 245,52 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1