Справа
№11-129/2008 рік
Головуючий в 1-інстанці ї- Радчишин О.І.
Категорія ст.118 КК України
Доповідач - Курдзіль В. Й.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2008 року лютого
місяця „20” дня судова палата у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого
судді - Шершуна В.В.

суддів -
Курдзіля В.Й., Матущака М.С.

з участю
прокурора - Бардецького О.І.

захисника
ОСОБА_2

та потерпілої
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями: ст. помічника прокурора
Білогірського району та потерпілої ОСОБА_3 на вирок Білогірського районного
суду від 17 грудня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку та мешканку с. Хорошів Білогірського району Хмельницької області,
українку, громадянку України, з вищою освітою, одружену, не працюючу, раніше не
судиму,-

засуджено: за ст. 118 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

ОСОБА_1
утримується під вартою з 4 липня 2007 року, строк покарання

постановлено рахувати з 17 грудня 2007 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь НДЕКЦ при УМВС України у Хмельницькій області 141 грн. 23 коп.

Питання про речові докази вирішено
на підставі ст.81 КПК України.

За
вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 3 липня 2007 року близько 4 год.
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку ОСОБА_4, мешканця с.
Шуньки Білогірського району, при спробі покинути житло потерпілого, який їй у
цьому перешкоджав з метою примусити до статевих відносин, нанесла йому удар
кухонним ножем, заподіявши тяжке тілесне ушкодження у вигляді відкритого колото
- різаного поранення шиї проникаючого у ліву плевральну порожнину. Від
вказаного поранення ОСОБА_4 помер внаслідок гострої крововтрати.

В своїй
апеляції прокурор просить вирок скасувати і постановити новий, яким засудити
ОСОБА_1 за ст. 115 ч.1 КК України на 10 років позбавлення волі.

На думку
прокурора судом невірно встановлені фактичні обставини справи і безпідставно
перекваліфіковано дії засудженої зі ст.115 ч.1 на ст.118 КК України, оскільки
ОСОБА_1 наносила удари в життєво важливі частини тіла потерпілого, тобто бажала
його смерті, а тому її дії слід кваліфікувати як вбивство. Окрім того, не
враховано те, що у ОСОБА_1 була можливість покинути помешкання потерпілого в
той час коли він відлучався з дому.

Вважає, що суд
належним чином не врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину та її особу.

Як
убачається зі змісту апеляції потерпілої ОСОБА_3 вона просить вирок скасувати
із-за порушення норм кримінально - процесуального закону, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Зазначає, що під
час її розгляду суд недостатньо та однобічно дослідив всі обставини справи.

На думку
апелянта, підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 118 КК України у суду не
було, оскільки ОСОБА_1 в період перебування у будинку сина добровільно покидала
житловий будинок, є особою брехливою, на її руках відсутні порізи, або тілесні
ушкодження характерні для опору і зґвалтування.

Засуджена
ОСОБА_1 вирок не оскаржила.

Вислухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, потерпілої на
підтримання, засудженої та її захисника на заперечення проти апеляцій,
перевіривши матеріали справи та наведені доводи, колегія суддів вважає апеляції
такими, що підлягають до часткового задоволення, а вирок скасуванню з наступних
підстав.

Ст.369
ч.1 п.п.2,4 КПК України установлено, що вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам
справи коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його
висновки та коли висновки суду, викладені у вироку, містять істотні
суперечності.

Ст. 370
ч.2 КПК України передбачено, що вирок в усякому разі належить скасувати якщо
порушено право обвинуваченого на захист.

З
матеріалів справи вбачається, що органом досудового слідства ОСОБА_1 висунуто
обвинувачення у тому, що вона 3 липня 2007 року близько 4 год. після перебування у будинку ОСОБА_4 приблизно протягом доби, де вони вдвох
вживали спиртне, вступали у статеві стосунки, вирішила покинути житло
потерпілого, проте при виході на чергову пропозицію вступити у статеві
відносини, нанесла йому удар кухонним нажем у ділянку шиї. Від зазначеного поранення ОСОБА_4 помер
внаслідок гострої крововтрати.

Зазначені дії
ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 115 ч.1 КК України як умисне вбивство.

Така формула
обвинувачення перенесена у обвинувальний висновок і фактично продубльована у
вироку суду.

Проте, ні
органом досудового слідства, ні прокурором не зазначено, чи навмисно ОСОБА_1
нанесла удар ножем потерпілому з метою вбивства, чи з необережності, чи з метою
захисту або з інших причин.

Мотивація дій
ОСОБА_1 не з'ясована і практично не доведена.

Обвинувачена
своєї вини у вбивстві ОСОБА_4 не визнала і колегія суддів вважає таку позицію
послідовною, оскільки їй пред'явлено неконкретне обвинувачення, що перешкодило
вибрати певну лінію процесуальної поведінки і чим фактично порушено її право на
захист.

Окрім того, суд
визнавши встановленим зазначене обвинувачення і продублювавши його у вироку,
всупереч своїм же висновкам перекваліфікував дії ОСОБА_1 на ст. 118 КК України,
як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони..

Разом з тим така
кваліфікація не ґрунтується на наведених у вироку доказах.

Так, з показань
свідка ОСОБА_5 вбачається, що ранком 2 липня 2007 року ОСОБА_1 прийшла до
нього, пригостила горілкою і запропонувала залишитись. Проте, його дружина була
проти цього, тому він відіслав її до ОСОБА_4, який мешкав самотньо.

З показань
свідка ОСОБА_6 вбачається , що зранку 3 липня 2007 року вона зустріла ОСОБА_1 у
якої був непривабливий вигляд.

З показань самої
засудженої вбачається, що приблизно добу вона перебувала у ОСОБА_4 де вживали
спиртне та проводили час.

Коли спиртне
закінчилось, потерпілий виходив з дому і у односельців купляв горілку.

Після цього
застілля продовжувалось.

Окрім того,
судом взагалі не взято до уваги, що згідно висновку №17/244 від 23 серпня 2007
року ОСОБА_4 перед смертю перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння,
тобто, у ОСОБА_1 була можливість безперешкодно залишити будинок ОСОБА_4

Таким
чином, колегія суддів вважає, що висновки суду суперечать доказам у справі.

В
зв'язку з наведеним, вирок, відповідно до ст. 374 ч.1 п.п.1,4 КПК України,
підлягає скасуванню, а справа поверненню на додаткове розслідування, під час
якого необхідно усунути зазначені недоліки.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляції
ст. помічника прокурора Білогірського району та потерпілої ОСОБА_3 задоволити
частково.

Вирок
Білогірського районного суду від 17 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати і
справу повернути на додаткове розслідування прокурору Білогірського району, під
час якого необхідно усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 залишити утримання під вартою.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

Копія
вірна:

Суддя
апеляційного суду

Хмельницької
області
В.Й.Курдзіль