Справа № 131/412/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

сторони обвинувачення прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_3 ,

сторони захисту підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні в м. Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000077 від 6 лютого 2015 року із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 6 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 351 від 4 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та отримати припис щодо вибуття до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які були видані уповноваженою особою в межах своїх повноважень із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно яких ОСОБА_4 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення антитерористичної операції, своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника або інше умисне невиконання наказу.

17 лютого 2015 року між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України, і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому проваджені, співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших осіб, які також можуть вчиняти правопорушення, та сприяти розслідуванню кримінального провадження. Сторони узгодили істотні для кримінального провадження обставини та покарання ОСОБА_4 по ст.402 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі, звільнення його від відбування призначеного покарання, згідно ст.75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладення на ОСОБА_4 передбачених ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

При цьому сторони усвідомлюють, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є:

1)для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України;

2) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених ст.474 КПК України.

Сторонам угоди також є зрозумілими наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України, за змістом яких:

1. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4. Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Переконавшись, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє свої процесуальні права в судовому провадженні на підставі угод, які передбачені ст.473 КПК України, усвідомлює умови угоди, наслідки її укладення і затвердження, які передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, укладення угоди є добровільним, а її умови повністю відповідають вимогам закону, суд доходить висновку про необхідність її затвердження на узгоджених сторонами умовах.

Суд вважає, що ОСОБА_4 цілком обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника або інше умисне невиконання наказу.

Суд враховує пом`якшуючі покарання підозрюваного обставини - щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжували б його покарання, немає. Суд враховує також особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправлення підозрюваного ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити передбачене законом узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання по ст.402 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно ст.76 КК України, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні запобіжний захід відносно підозрюваного не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 371, 374, 394, 472, 473 475, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 лютого 2015 року в м.Вінниці між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.402 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана підозрюваними і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: підозрюваним виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою і сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, та затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку суду негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1