Справа № 729/1178/14
1-кп/729/3/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

28.01.2015 м. Бобровиця
Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ОСОБА_3 , 18.03.2013 року близько 19 години перебуваючи в господарстві ОСОБА_6 , яке знаходиться в АДРЕСА_2 на ґрунті неприязнених відносин, наніс останній декілька ударів предметом, схожим на металеву кочергу в область голови, тулубу, заподіявши їй тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що 18 березня 2013 року в вечірній час він приїжджав до сусіда потерпілої - ОСОБА_9 , але його вдома не було і він повертався додому. На вулиці до нього під`їхав автомобіль з якого вийшов ОСОБА_10 який почав його бити, скрутив йому руки і тримав до приїзду працівників міліції. Після цього у нього відібрали пояснення та відвезли додому. Ніяких ударів він ОСОБА_6 , не наносив, а пояснення, які відбирали співробітники міліції він підписав для того, щоб його швидше відпустили додому. Просить кримінальне провадження закрити і відмовити в задоволенні цивільного позову.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими в суді доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засідання пояснила, що 18.03.2013 року близько 19 години вона виносила сушити одяг на вулицю, вийшовши з будинку у веранду вона відкрила вхідні двері, перед якими стояв невідомий їй чоловік, вже потім вона зрозуміла, що це був ОСОБА_3 . Він був в нетверезому стані, штовхнув її, після чого вона впала і він почав бити її металевим предметом. Вирвавшись від нього на подвір`я, вона побігла за допомогою в сторону будинку сусідки ОСОБА_11 . Почувши її крик, остання відкрила вхідні двері і вона повідомила їй, що її б`є ОСОБА_3 . ОСОБА_11 сховавшись в будинок телефонувала її чоловіку, в цей час до неї підбіг ОСОБА_3 та декілька раз вдарив металевою кочергою. Від отриманих ушкоджень вона втратила свідомість, прийшовши до тями вона побачила біля себе сусідку та неподалік він них обвинуваченого. Вони сховались в її будинку. Згодом ОСОБА_12 зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_10 затримав ОСОБА_3 . Вони пішли подивитись на затриманого, підійшовши до них вона побачила, що обвинувачений лежить на землі, біля нього знаходиться її чоловік, ОСОБА_12 з дочкою. Через деякий час приїхали працівники міліції, яким вона повідомила, що її побив ОСОБА_3 . Щодо міри покарання то вважає, що її слід призначити на розсуд суду. Заявлений нею цивільний позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити.
Представник потерпілої ОСОБА_7 , підтримав її думку щодо призначення міри покарання обвинуваченому та задоволення цивільного позову;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що 18.03.2013 року ОСОБА_11 зателефонувала до ОСОБА_12 і повідомила, що ОСОБА_3 б`є його дружину ОСОБА_13 . Він автомобілем під`їхав до вулиці, де проживає і на дорозі побачив обвинуваченого, який тримав в руках металеву кочергу. Він його повалив на землю і тримав до приїзду працівників міліції, які забрали ОСОБА_3 до машини та поїхали до будинку останнього;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що до неї зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_3 б`є ОСОБА_6 . Під`їхавши автомобілем до вулиці, де проживає сім`я ОСОБА_14 вони побачили ОСОБА_3 . ОСОБА_10 вискочив з машини та накинув йому на голову фуфайку і тримав його до приїзду працівників міліції;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 18.03.2013 року близько 19 години вечора вона почула крик своєї сусідки ОСОБА_6 , яка кликала на допомогу. Відкривши двері вона побачила останню неподалік свого будинку, яка кричала, що ОСОБА_15 її б`є. Вона телефонувала чоловіку ОСОБА_6 , але не могла додзвонитися до нього і зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_3 б`є дружину ОСОБА_10 . Коли вона вдруге вийшла на подвір`я то побачила, що потерпіла лежить на землі, і до неї підходить незнайомий чоловік, згодом вона дізналась, що це був ОСОБА_3 . Злякавшись вони забігли до будинку останньої та закрились. Через деякий час до неї зателефонувала ОСОБА_12 і повідомила, що на вулиці затримали ОСОБА_3 . Після цього вони разом з ОСОБА_6 пішли до того місця де був затриманий ОСОБА_3 . Він лежав на землі і біля нього був ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з дочкою. Потерпіла повідомила, що це дійсно ОСОБА_3 . Через деякий час приїхали працівники міліції та забрали останнього. Після того, як обвинувачений з співробітниками міліції поїхав вони оглянули місце, де він лежав та побачили металевий предмет, схожий на кочережку, яка була в сажі. У потерпілої також на голові та руках були залишки сажі. Особисто вона до даного інциденту ОСОБА_3 не знала;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_6 18.03.2013 року в вечірній час вона чула тільки жіночий крик про допомогу. В цей день її чоловіка ОСОБА_9 дійсно не було вдома, але до них не приходив ОСОБА_3 та не залишав ніякого велосипеда, якби на подвір`ї він був, то вона обов`язково його б побачила;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що 18 березня 2013 року він в складі оперативної групи виїжджав в с. Нова Басань по заяві ОСОБА_6 . На одній із вулиць стояли люди. Під`їхавши до них він побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , остання трималась за руку і на обличчі була кров. При цьому вона повідомила, що обвинувачений бив її металевою кочергою, яка знаходилась неподалік, довжиною близько 50 см з загнутим кінцем. ОСОБА_3 , знаходився поряд, а потім був доставлений додому, де давав пояснення іншим співробітникам міліції. Він особисто відбирав пояснення тільки від потерпілої;
- висновком судово - медичної експертизи № 33 від 19 березня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_6 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин лобної області зліва, ІІ пальця правої кисті та лівого плеча, які виникли від дії тупих (тупого) предметів ( предмету) і могли виникнути 18.03.2013 року при нанесенні ударів металевим прутом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ( а.с. 83);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.08.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_6 з якого вбачається, що остання добровільно розповіла про події, які відбувались 18.03.2013 року та показала, як саме та при яких обставинах ОСОБА_3 наносив їй удари ( а.с. 85-90);
Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо заперечення заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , і про недоведеність обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі. Суд, на підставі досліджених доказів під час судового розгляду, приходить до висновку, що показання обвинуваченого у судовому засіданні є неправдивими, на підставі яких він робить спробу уникнути відповідальності за кримінальне правопорушення, яке йому інкриміноване, оскільки вони спростовуються детальними показами потерпілої ОСОБА_6 , щодо заподіяння їй ударів.
Зокрема потерпіла стверджувала, що ОСОБА_3 наносив їй удари металевим предметом схожим на металеву кочергу, такий же предмет, як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , та ОСОБА_11 , був виявлений після затримання обвинуваченого. Крім того остання зазначила, що кочерга була в сажі і на руках та обличчі потерпілої теж знаходились залишки сажі. ОСОБА_17 в свою чергу також підтвердив, що металевий предмет, який лежав на землі був довжиною 50 см з загнутим кінцем. Їх покази підтверджуються також висновком судово - медичної експертизи щодо виникнення у потерпілої тілесних ушкоджень.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно того, що він не був в господарстві потерпілої та не наносив їй ударів, суд не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема детальними та послідовними показами потерпілої, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 . Його твердження про те, що його перебування на АДРЕСА_2 пов`язане з відвідуванням свого знайомого ОСОБА_9 суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_16 - дружини ОСОБА_9 , яка підтвердила, що 18.03.2013 року до них не приходив обвинувачений і в цей день вона його не бачила.
Таким чином, у своїй сукупності вищезазначені докази спростовують показання обвинуваченого, його доводи у судовому засіданні, та повністю підтверджують обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 ,
Будь-яких даних про те, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.
Також у суду відсутні підстави сумніватись у правдивості показів працівника міліції ОСОБА_17 , оскільки його покази не протирічать показам осіб допитаних в судовому засіданні, а також під час судового розгляду було встановлено, що даний свідок не був знайомий з потерпілою та обвинуваченим, а тому у нього не було підстав обмовляти останнього.
Таким чином вищезазначені докази є належними та допустимими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено.
Отже вина в скоєному кримінальному правопорушенні обвинуваченим знайшла своє повне підтвердження зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді належними і допустимими доказами, та які не були спростовані стороною захисту.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, з прямим умислом, обставини скоєного, особу винного, його вік, матеріальний стан, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої щодо призначення покарання і приходить до висновку про призначення покарання передбаченого санкцією частини даної статті у виді штрафу.
Заходи забезпечення кримінального провадження на досудовому розслідуванні не обирались і суд не вбачає підстав для їх обрання.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, суду необхідно з`ясувати в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходила потерпіла, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Судом достовірно встановлено, що саме умисними діями ОСОБА_3 , вищевказаній потерпілій були завдані легкі тілесні ушкодження.
Тому, визначаючи розмір моральної шкоди заподіяної ОСОБА_6 , суд виходить з характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла, зокрема враховуючи її стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, на лікуванні не перебувала.
Отже, враховуючи глибину та тривалість перенесених потерпілою страждань, пов`язаних з отриманням тілесних ушкоджень та їх наслідками, ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний стан та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що стягненню з ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди підлягає 3000 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі ) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя