Справа №
Е М У К Р А Ї Н И
листопада 2008 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в
головуючого-судді: Ротаєнко
при секретарі: Пугач
В.І., Побережець І.І.,
з участю прокурора: Резніка
В.А., Барської Т.М.,
та адвоката: ОСОБА_1,
перекладача : ОСОБА_2,
потерпілої : ОСОБА_3,
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу про
обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Зозуляни
Рибницького району Республіки Молдова (Придністровської Молдавської
Республіки), громадянина Придністровської Молдавської Республіки та Республіки
Молдова, освіта 8 класів, раніше судимого 15.12.1989 р за ст.145 ч.2, 208 ч.3
КК МРСР до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки; 20.04.1990 року за
ст.119 ч.3 , 224 КК МРСР до 5 років позбавлення волі в ВК загального режиму;
25.03.1996 року за ст.119 ч.3, 119 ч.4 КК МРСР до 7 років позбавлення волі;
29.07.2005 року за ст.154 ч.2 КК ПМР до 3 років позбавлення волі умовно,
закінчено амністією, не працюючого, не одруженого,
1 ст. 115 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині, знаходячись на території домоволодіння (подвір'ї)
ОСОБА_5 в АДРЕСА_1, в ході суперечки з гр. ОСОБА_6, яка виникла на грунті
особистих неприязних взаємовідносин, діючи умисно, з метою позбавлення життя
ОСОБА_6 наніс останньому декілька ударів металевою трубою в область голови та
шиї, а після того, як потерпілий впав на землю, наніс ножем ще декілька ударів
в область обличчя та передньої поверхні грудної клітки зліва, спричинивши
ОСОБА_6, у відповідності до Висновку експерта № 258 від 23.08.2006 року, тяжкі
тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді: відкритої черепно-мозкової
травми з переломом кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під м'які та тверді мозкові оболонки та
забоєм-розмізченням головного мозку;
перелому тіла під'язикової кістки , переломів хрящів гортані спереду;
трьох проникаючих в ліву плевральну порожнину колото різаних поранень передньої
поверхні грудної клітки зліва, що ускладнились пошкодженням верхньої долі лівої легені,
міжреберних судин, м'язів та
пристінкової плеври, а також лівостороннім гемотораксом ( накопиченням крові у
лівій плевральній порожнині) від яких він помер на місці Окрім цього, внаслідок
вище зазначених умисних дій ОСОБА_4, ОСОБА_6 були спричинені також і інші
тілесні ушкодження, а саме: синці в області обличчя, шиї та на передній поверхні правого плеча, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень; три рани в області
голови - в лівій скроневій ділянці, в лівій скронево-тім'яній ділянці та
лобній ділянці зліва, дном яких є м'які покрови голови, дві рани в ділянці передньої поверхні правого ліктевого суглобу,
рана в ділянці лівої щоки, рана в
ділянці нижньої щелепи справа, непроникаюча рана передньої поверхні грудної
клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_4, з метою приховання
слідів злочину, за допомогою гр. ОСОБА_7, який є очевидцем вбивства, завантажив
труп ОСОБА_6 на кінну повозку, вивіз його з місця вчинення злочину по
направленню с. Івангород Христинівського району та закопав в землі на полі № 3
Івангородского відділку Гайсинської філії ТОВ "Зернопродукт", де він
був виявлений 24.04.2006 року під час
проведення польових робіт.
ОСОБА_4 на стадії досудового та
судового слідства свою вину визнав частково : в частині заподіяння тілесних
ушкоджень від яких наступила смерть потерпілого, показавши, що діяв в стані
необхідної оборони. На початку 2006 року
в м. Одеса він познайомився з ОСОБА_8 і з березня 2006 року приїхав до неї в с.
В.Севастянівка Христинівського району, де став проживати з нею у громадянському
шлюбі. 14.04.2006 року із заробітків приїхав ОСОБА_6 - чоловік сестри ОСОБА_8 -
ОСОБА_9, з яким він в той же день познайомився. На протязі двох днів вони з
ОСОБА_6 спілкувались, ходили на рибалку, відпочивали. 16.06.2006 року, в другій
половині дня, він, ОСОБА_6, його
дружина ОСОБА_9, ОСОБА_8 та їх мати ОСОБА_5, відпочивали на ставку. З ними був і його знайомий ОСОБА_7, житель
Придністров'я. ОСОБА_6 сп'янів і став всіх ображати, говорив, що
повбиває. Він та ОСОБА_7 відвели
ОСОБА_6 додому до ОСОБА_5, де поклали відпочивати, а самі зайнялись по господарству. Близько
19 години ОСОБА_6 проснувся і знову став до них чіплятися. Він вирішив
заспокоїти ОСОБА_6, разом зайшли в літню
кухню, де він розлив залишки горілки на 3 рюмки - собі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
ОСОБА_6 перекинув стола. Після цього він пішов у туалет, а коли повертався
назад, то побачив ОСОБА_6, який йшов йому зустріч із літньої кухні з ножем в
руках. В цей час ОСОБА_7 злякався і побіг в глибину двору. Відстань між ним та
потерпілим була приблизно 1- 1,5 - 2 метри. Він не пам»ятає, що потерпілий до
нього казав, кричав, обзивав його нецензурно. Потім ОСОБА_6 зробив до нього
крок чи два і тоді він взяв металеву трубу під будинком і вдарив нею по голові
ОСОБА_6, а коли той впав, наніс йому ще декілька ударів трубою, в основному, по голові, скільки саме,
не пам'ятає, так як перебував у шоковому стані. Після цього, ножем, який тримав
у руці ОСОБА_6 завдав декілька ударів у грудну клітку. ОСОБА_6 із землі не піднімався і він вирішив вивезти його
труп із володіння, щоб не налякати
жінок, які в цей час, як він думав, знаходилися в середині будинку. Він
запряг коня у візок і разом з ОСОБА_7
поклали ОСОБА_6 на візок. Після цього він взяв з ліжка в літній кухні
покривало вишневого кольору і накрив
ним труп, а зверху накидав соломи. Туди ж до візка, він положив всі речі
ОСОБА_6, серед яких був мобільний
-70", куртка рубльонка".
ОСОБА_7 він попросив засипати піском кров на землі, після чого поїхав з
подвір'я в сторону с. Івангород, щоб заховати де-небудь труп. В цей час на
дворі вже стемніло. Проїхав 5-6 км в сторону с.Івангород і побачив посадку, яка перетинала дорогу.
По середині лісопосадки була ґрунтова
дорога, він звернув вліво по ходу руху і поїхав посадкою. Проїхав приблизно 50-100 метрів і зупинився, щоб
закопати труп. У полі викопав яму глибиною близько 30 см, привіз до ями
труп ОСОБА_6 і кинув його та засипав землею. Коли повертався назад, то звернув
з дороги вправо вздовж наступної лісополоси, проїхав трохи, зупинився і спалив весь свій одяг та
речі ОСОБА_6 В домоволодіння ОСОБА_8 повернувся близько 2-ої години ночі, коли
всі, крім ОСОБА_7 вже спали. З останнім домовилися говорити про те, що ОСОБА_6
відвезли конем в с.Івангород на трасу і той поїхав в м. Київ. Наносив удари ОСОБА_6
з метою самозахисту та захисту інших членів родини, так як боявся за своє та
їхнє життя. ОСОБА_6 був за нього набагато сильніший і тому наносив багато
ударів, так як боявся, що він, якщо встане, то їх всіх повбиває. Його
співмешканка охарактеризувала йому ОСОБА_6 з негативної сторони. Вини у
навмисному вбивстві не визнає, так як заздалегідь не готовився до нього, боявся
за життя співмешканки, її сестри та дитини, які були у будинку. З села не зник,
так як знав, що повинен понести покарання.
Але його дії знаходяться у причиновому зв»язку із протиправними діями
потерпілого. Сліди злочину приховував тому, щоб не злякати жінок , які були у
будинку. Алкогольних напоїв ІНФОРМАЦІЯ_2
не вживав, а вживав 15.04.2006 року. Стверджує, що показання свідка ОСОБА_10 є
неправдими, так як він мав інтимні стосунки із потерпілим. Про це йому
розповідав сам потерпілий. Його захисник
намагався потерпілій відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, але вона відмовилась.
Потерпілій про вбивство він повідомив раніше, ніж знайшли труп, але вона не
вчиняла ніяких дій, так як покійний вчиняв відносно неї насильницькі дії :
наносив удари. Розкаюється у вчиненому,
просить вибачення у потерпілої.
Не дивлячись на невизнання вини підсудним під час судового слідства його
вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом
порядку в ході досудового слідства та дослідженими під час судового слідства, а
- показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка
показала, що її син ОСОБА_6 був одружений на гр.
ОСОБА_9 і останнім часом разом з дружиною проживав у матері дружини в АДРЕСА_1. З початку 2006 року син влаштувався працювати охоронником в м.
Тульчин Вінницької області. 14 квітня 2006 року,
вечором, ОСОБА_6 приїхав з роботи
і в той день лишився ночувати
в неї вдома. Наступного дня він приїхав
до неї додому конем, набрав соломи і знову
поїхав до свахи ОСОБА_5 При цьому, він повідомив, що прийде до неї, так як на роботу йому потрібно
їхати вечором 19 квітня 2006 року. Після цього вона сина більше не бачила. 17 квітня 2006 року вона пішла до
ОСОБА_5 щоб передати сину
повідомлення про його явку в міліцію. ОСОБА_6 там не було, а ОСОБА_5 їй
пояснила, що вечором 16 квітня 2006 року ОСОБА_6 вчинив скандал і вона
пішла до сусідки, а коли повернулася додому, їй повідомили, що ОСОБА_6
Це підтвердила також і
дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_9. Її дочка ОСОБА_11 намагалася зв'язатися з ОСОБА_6 по мобільному телефону, але його телефон не
відповідав. 25 квітня 2006 року їй
повідомили, що ОСОБА_6 вбили і, що у ОСОБА_5 знаходяться працівники міліції. Вона відразу ж пішла до свахи і
там дізналась від працівників міліції,
що ОСОБА_6 знайшли вбитим у полі. За яких обставин сталося вбивство,
їй невідомо. Її син один раз ударив її під час скандалу. ЇЇ невістка дійсно
скаржилася, що син скандалить і наносить їй удари. Він давно притягувався до
адміністративної відповідальності. Але останнім часом, після того, як він
влаштувався на роботу невістка не скаржилася. ЇЇ покійний син був ростом біля 2 метрів і вагою більше
120 кг. Адвокат підсудного дійсно приходив до неї з питанням відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Але її сина гроші не замінять, тому просить
призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі. Цивільного позову
не заявляла і не має наміру його заявляти;
- показаннями свідка ОСОБА_8, яка показала, що на початку березня 2006 року в Одесі на ринку "Привоз" познайомилась з
жителем Придністров'я ОСОБА_4 і 10 березня 2006 року він разом з своїм
далеким родичем ОСОБА_7 приїхав до неї в с.
В. Севастянівка, де вона жила разом з матір'ю ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, і залишився в неї жити. 14 квітня 2006 року з роботи додому приїхав чоловік її рідної
сестри ОСОБА_9 - ОСОБА_6. Він працював
охоронником у Вінницькій області. Вечором 15 квітня
2006 року ОСОБА_6 був п'яний і став чіплятися до ОСОБА_4, говорив, що
він тут жити не буде. ОСОБА_4 в суперечку не вступав, тільки сказав, що він не хоче сваритися, а хоче жити мирно. 16 квітня
2006 року, в другій половині дня, вони
всі разом пішли до ставка, де відпочивали на пляжі до 17 години. ОСОБА_6 випив на ставку горілки і став ображати
всіх нецензурними словами. Вони
зібралися і пішли додому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вели п'яного ОСОБА_6, який
ліг спати в літній кухні. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 допомагали їй по господарству. Близько 18 години проснувся
ОСОБА_6 і став ображати ОСОБА_4 та
ОСОБА_7, перекинув у літній кухні стола і побив посуд. Вона злякалася і пішла в будинок разом з сестрою та її
дитиною. Матері в цей час не було,
вона пішла до сусідки ОСОБА_12 і там знаходилась. Десь через 10 хвилин вона також пішла до сусідки, щоб забрати
матір. У сусідки вона знаходилась приблизно
годину - півтори години, а потім з матір'ю прийшла додому, це було близько 21 години. Крім сестри ОСОБА_9 з дитиною,
більше нікого вдома не було -ні
ОСОБА_4, ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_6 Сестра
їй сказала, що з будинку не виходила і не знає, куди вони пішли. Приблизно о 23
годині вона лягла спати і заснула. Потім почула, як ОСОБА_4 ліг біля неї, о котрій це було годині, не знає.
ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_6 зібрав
речі і поїхав на роботу. Вона в це повірила, так як ОСОБА_6 приїхав тільки на вихідні дні і збирався повертатися на роботу.
19 квітня 2006 року ОСОБА_7 поїхав
додому в Придністров'я, так як він вже давно збирався це зробити. 25 квітня
2006 року, близько 10 години, додому до них приїхали працівники міліції і забрали ОСОБА_4 ОСОБА_6 був особою, яка любить
скандалити. Він наносив побої її сестрі, їй, їх матері і своїй матері. Виганяв
сестру з дитиною зимою на сніг, в холод. Вони неодноразово про це розповідали
його матері, потерпілій у справі, але це результатів не давало. Також вони
зверталися з цього приводу у міліцію;
- показаннями свідка ОСОБА_3, яка показала,
що ОСОБА_6 був її чоловіком і від
сумісного життя у них є неповнолітній син. ОСОБА_6 практично ніде не працював, постійно скандалив,
ображав її і бив. Він бив також і її
матір ОСОБА_5 та її сестру ОСОБА_8 Він також ображав і свою матір. На початку березня 2006 року ОСОБА_6 влаштувався на роботу охоронником в м. Тульчині
Вінницької області і сказав, що
буде працювати там три тижні. Він зібрався і поїхав. Через декілька днів до ОСОБА_8 приїхали ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 14 квітня 2006 року додому
повернувся її чоловік ОСОБА_6 16 квітня 2006 року вона з ОСОБА_6 поїхала в Христинівку на ринок, купили
ОСОБА_6 туфлі чорного кольору, мобільний телефон "Нокіа", продукти і
витратили майже всі гроші. ОСОБА_6 залишив
собі на дорогу 30 грн, так як він мав знову їхати на роботу. Приїхали вони з
Христинівки приблизно об 11 годині дня. Потім ОСОБА_6 пішов до сусіда ОСОБА_10,
а вона лягла відпочити. Повернувся
він від ОСОБА_10 п'яний і сказав, щоб вона йшла з ним до ставка. На ставку
ОСОБА_6 до ОСОБА_8 виражався нецензурними словами. Його намагалися
заспокоїти.Потім вони всі пішли додому. Мати пішла до сусідки ОСОБА_12, а
вона пішла з сином в будинок, так як син злякався. З будинку вона не виходила, так як знаючи характер ОСОБА_6,
боялася , як за себе, так і за сина. Потім в
будинок зайшла ОСОБА_8 і пішла за матір'ю до сусідки. Вона
з сином весь час знаходилася в будинку і на подвір'я не виходила, оскільки, син боявся один залишатися в будинку. Приблизно о
22 годині прийшли матір та сестра,
вона в цей час вже спала. Де знаходилися ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, вона не знала і їх не бачила. Вранці
наступного дня побачила ОСОБА_4, і запитала, де ОСОБА_6, а ОСОБА_4
відповів, що той забрав свої речі і поїхав
на роботу. Вона вважала, що ОСОБА_6 поїхав на роботу. 18 чи 19 квітня
ОСОБА_7 поїхав до себе додому. 25 квітня
2006 року вранці до неї приїхали працівники міліції і стали розпитувати, де подівся ОСОБА_6 Вона відповіла їм,
що він поїхав на роботу. Працівники
міліції їй повідомили, що у полі знайшли труп людини у якому вона впізнала
чоловіка. Після цього, працівники
міліції забрали з собою ОСОБА_4 і поїхали. Вважає, що у покійного були
інтимні стосунки із ОСОБА_10, так як останній дарував її чоловіку дорогі подарунки. Вони подовго залишалися наодинці
удвох у його будинку, при чому двері закривали на замок. Після цього у них в
сім»ї погіршились стосунки. У сім»ї були скандали до того як покійний
влаштувався на роботу, так як не хватало грошей. До підсудного претензій не
- показаннями свідка ОСОБА_10, який
показав, що перебував із ОСОБА_6 у дружніх стосунках і проживав по сусідству з
ним. 16 квітня 2006 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 пішов до себе
додому, пообіцявши за декілька хвилин повернутися. Він чекав його до вечора,
але ОСОБА_6 так більше до нього і не прийшов. Приблизно о 18 годині 30 хвилин
повз його подвір»я, від ставка, пішли до себе додому ОСОБА_5, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9. Після них йшло двоє невідомих йому чоловіків, які під руки тягнули
ОСОБА_6 Він зрозумів, що останній був непритомний, але особливої уваги на це не
звернув. Близько 19 години він вийшов на подвір»я, щоб загнати курей, і побачив
у домоволодінні ОСОБА_5 двох невідомих чоловіків, які сильно нервували і
курили. Біля них знаходилася дружина
ОСОБА_6 - ОСОБА_9 та її сестра ОСОБА_8, які також були знервовані. Що там відбувалося
він не бачив. Приблизно о 20 годині 30 хвилин, він бачив як із подвір»я сусідів
виїхала підвода, на якій сиділо двоє чоловіків, а конем керувала ОСОБА_5. Також
на підводі було щось накрито темно-вишневим рядном. Заперечує наявнісить
інтимних стосунків із покійним. Він був у дружніх стосунках. Подарунків не
дарував. Проживає одиноко;
- показаннями свідка ОСОБА_11, яка показала,
що ОСОБА_6, доводиться їй рідним братом. Він працював у різних
місцях, але довго ніде не затримувався із-за вживання алкоголю. В січні 2006
року він влаштувався працювати охоронником у Вінницькій області на м'ясокомбінат. 14 квітня 2006
року, це була п'ятниця, ОСОБА_6 приїхав з
Тульчина додому. Того ж дня він ночував вдома у їхньої матері разом з своєю дружиною ОСОБА_9 Наступного дня, 15
квітня 2006 року, брат з
дружиною пішли до її матері ОСОБА_5 На протязі дня він декілька разів приходив додому до їх матері, а під вечір
приїхав кінною повозкою і взяв сіна та поїхав до своєї тещі, де і залишився
ночувати. Тоді, вечором 15 квітня 2006 року, вона бачила брата
востаннє. Їй було відомо, що вранці з
дружиною він мав намір поїхати в Христинівку
на ринок і купити необхідні речі. 17 квітня 2006 року її мати пішла до свахи
ОСОБА_5, щоб дізнатися де ОСОБА_6, але їй повідомили, що він поїхав на роботу в м. Тульчин. Він дійсно повинен
був їхати в Тульчин, але тільки на 20
квітня 2006 року. Його дружина сказала, що вони з ним посварилися і він поїхав
раніше. І вона, і мати дійсно подумали, що ОСОБА_6 посварився з дружиною і поїхав на роботу раніше. 18 чи 19 квітня 2006 року
до неї додому прийшла дружина ОСОБА_6
- ОСОБА_9, яка особисто їй підтвердила, що посварилася з ОСОБА_6 і він
поїхав на роботу в Тульчин. 25 квітня 2006 року їй повідомили про те, що знайшли вбитим її брата ОСОБА_6 Від матері
вона чула, що ОСОБА_10 купив брату дублянку та туфлі. Чула, що брат бив
дружину, але особисто цього не бачила;
- показаннями експерта ОСОБА_13, який
показав, що зазначений період у висновку 2,5-3,5 доби є відносним, оскільки,
такий висновок зроблено на підставі наявних трупних явищ. Не виключається
настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, так як час настання смерті визначався без
врахування погодних умов, розміщення трупа та інше. Смерть могла наступити як
від ударів металевою трубою, так і від ножових ран, але основною причиною є
черепно-мозкова травма;
- також вина підсудного підтверджується
матеріалами кримінальної справи, дослідженими під час судового слідства, а
- постановою про порушення кримінальної справи,
яка порушена за ознаками умисного вбивства, яка на час розгляду справи та прийняття рішення по суті справи
ніким не оскаржувалась, є чинною (а.с.1 т.1);
- протоколом огляду місця події в ході якого
було встановлено місце знаходження трупа,
його положення, одяг, вилучено речові докази - руків"я ножа, туфель та пляжний тапочок (а.с. 2-10 т.1);
- протоколом огляду речових доказів вилучених в ході огляду місця події та постановою
про приєднання їх до матеріалів справи, які підтверджують показання підсудного в частині місця, способу
вилучення та заховання речей потерпілого, а також руків»я ножа, яким він наносив удари потерпілому (а.с. 83- 84 т.1);
- протоколом відтворення обстановки та обставин
події 25.04.2006 року, при якому ОСОБА_4
дав покази, що саме він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, заховав речові
докази та труп, деталізувавши їх. При цьому,
він показав місце вчинення вбивства
ОСОБА_6, обставини, за яких воно сталося, напрямок руху при вивезенні трупа з домоволодіння, місце
його захоронення в полі № 3
Івангородського відділку ТОВ "Зернопродукт", місце спалення речей та одягу (а. с. 49-82 т.1);
- речовими доказами,
вилученими в ході
проведення відтворення обстановки та обставин події, в тому числі
металева труба довжиною 93 см, речами,
залишками речей, знайдених в місці їх
повторного проведення відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_4 від 07.05.2006 року,
в ході якого він підтвердив
свої покази про час, місце та обставини, за яких сталося вбивство ОСОБА_6 в присутності
- речовими доказами,
вилученими в Уманському відділенні СМЕ - одягом з трупа ОСОБА_6, покривалом, в яке був загорнутий труп. (а.с. 85- 88 Т.1);
- зізнанням ОСОБА_4 від 25.04.2006 року, в
якому він визнав факт заподіяння ним потерпілому тілесних ушкоджень від яких
він помер (а.с.19-22 т.1);
- висновком експерта № 258 від 25.04.2006 року, згідно якого смерть
ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з перелоом кісток склепіння та основи черепа
з крововиливами під м»які та тверді мозкові оболонки та забоєм розміченням
головного мозку. Макроскопічно: в лобній ділянці зліва - косо-горизонтальна
рана 4х1,0 см - дном рани є пошкоджена лобна кістка; під м'якими покровами
склепіння черепа, з боку їх внутрішньої поверхні - зливні тонкі темно-червоні
крововиливи в лівій лобно-скронево-тім'яній ділянці ( в проекції ран описаних в
розділі «пошкодження») на площі 18x25 см; під твердою мозковою оболонкою зліва
- біля 30 мл темно-червоних пухких згортків та рідкої темно-червоної крові.
Перелом лобної кістки зліва - лінія перелому звивиста, йде в передню черепну ямку пошкоджуючи верхню
стінку лівої очниці, назад не доходячи до спинки турецького сідла на 1,0 см. Крововиливи
під м'якими мозковими оболонками в лівій лобно-скронево-тім'яній ділянці;
вогнища розмічення кори головного мозку в лівій лобно-скронево-тім»яній
ділянці. Гістологічно: вогнищеві крововиливи в речовину головного мозку без
клітинної реакції. Ліпоматоз підшлункової залози. Хронічний інтерстиційний
нефрит. Трупний аутоліз досліджених органів. Дані тілесні ушкодження утворилось
від дії твердих тупих предметів (у) і відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя. При зовнішньому дослідженні виявлено: в
лівій скроневій ділянці косо-вертикальна дуговидна рана 7,2x0,8 см; в лівій
скронево-тім'яній ділянці дуговидна рана 5,4x0,7 см.; в лобній ділянці зліва -
косо-горизонтальна рана 6,5 х 0,8 см. рани з нерівними краями, нерівними
кінцями, дном ран є прилеглі м'які тканини голови. В ділянці лівої щоки мається
рана 1,2x0,4 см дуги нижньої щелепи справа мається рана 5x0,5 см, ці рани з
рівними загостреними краями, веретеноподібної форми внутрішні кінці
ран дещо осаднені, дном ран є прилеглі м'які тканини обличчя. На верхніх та
нижніх повіках лівого та правого ока маються бліді синюшно-багряні синці.
Численні зливні синюшні синці передньої поверхні шиї в середній та верхній
третині по передній поверхні розмірами до 3x1,5 см. На передній поверхні
правого плеча в середній третині горизонтальний блідий синюшно-багряний
горизонтальний синець 6x4 см. В ділянці передньої поверхні правого ліктьового
суглобу мається дві рани округлої форми розмірами 0,8x0,7 см та 0,8x0,9 см
оточені навколо синюшно-багряними синцями діаметром до 1,5 см. На передній
поверхні грудної клітки зліва в верхній третині виявлено 4 рани:
- рана № 1 розташована в лівій половині грудної
клітки по середньо-ключичній лінії на відстані 140 см від підошвової поверхні
розмірами при зведенні країв 1,5x0,4 см проникає в ліву плевральну
порожнину в 3-4 міжребірї;
- рана №
2 розташована в лівій половині грудної клітки на відстані 144 см від підошвової
поверхні по середньо-ключичній лінії розмірами при зведенні країв 1,6x0,3 см
проникає в ліву плевральну порожнину в 2-3 міжребірї;
- рана №
3 розташована в лівій половині грудної клітки на відстані 149 см від підошвової
поверхні посередині між середньо-ключичною та кологрудинною лініями розмірами
при зведенні країв 1,5x0,4 см, проникає в ліву плевральну порожнину в 1-2 міжребірї;
- рана №
4 розташована в лівій половині грудної клітки на відстані 152 см від підошвової
поверхні по середньо-ключичній лінії, розмірами при зведенні країв 1,2x0,2 см
непроникаюча, дном рани є 2 ребро. Рани передньої поверхні грудної клітки № 1,2
горизонтальні, № 3,4 косовертикальні, всі рани веретеноподібної форми, зовнішні
кінці ран № 1,2 та верхні кінці ран № 3, 4 заокруглені з незначними осадненням, внутрішні кінці ран №
1,2 та нижні кінці ран № 3, 4 гострі, краї ран рівні не осаднені.
При внутрішньому дослідженні виявлено: в лівій
плевральній порожнині - біля 1500 мл рідкої темно-червоної крові та
темно-червоних пухких згортків.
Рана №1 проникає в
ліву плевральну порожнину між 3
та 4 ребрами по середньо-ключичній лінії пошкоджуючи верхню долю лівої легені
по передній поверхні. В ділянці верхньої долі лівої легені по передній поверхні
в проекції рани № 1 - рана 1,2x0,4 см глибиною до 0,6 см, рана № 2 проникає в
ліву плевральну порожнину між 2 та 3 ребрами по середньо ключичній лінії. Рана
№ 3 проникає в ліву плевральну порожнину між 1 та 2 ребрами між середньою
ключичною та кологрудинною лініями. Рани №1, №2 та №3 з пошкодженнями
міжреберних м'язів, міжреберних судин та паріетальної плеври. Ліва легеня
піджаті догори темно-червоною рідкою кров'ю. Під'язикова кістка в ділянці тіла
і хрящі гортані містять вертикальні переломи в ділянці передніх поверхонь з
темно-червоними зливними крововиливами в прилеглі м»які тканини навколо
щитовидного хряща та під'язикової кістки. Щитоподібна залоза звичайних
розмірів, м'якої консистенції, зі зливними темно-червоними крововиливами. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворились від
дії твердих тупих предметів за виключенням колото-різаних ран передньої
поверхні грудної клітки зліва та колото-різаних
ран обличчя в ділянці лівої щоки та нижньої щелепи справа, які утворились від
дії колюче-ріжучого (их) предмету( ів) і відносяться при житті : 1) синці - до
категорії легких тілесних ушкоджень; 2) забійні
та колото-різані рани голови, непроникаюча колото-різана рана передньої
поверхні грудної клітки зліва ( рана №4 ), забійні рани передньої
поверхні правого ліктьового суглобу - до категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я; 3)проникаючі в ліві плевральну
порожнину колото-різані поранення передньої поверхні грудної клітки зліва (рани
№ 1. №2, №3 ), що ускладнились пошкодженням верхньої долі лівої легені,
міжреберних судин, м'язів, та пристінкової
плеври, а також лівостороннім гемотораксом ( накопиченням крові в лівій плевральній
порожнині), пристінкової плеври, а також лівостороннім гемотораксом (
накопиченням крові в лівій плевральній порожнині), перелом тіла
під'язикової кістки та хрящів гортані спереду - до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя. Всі
вищевказані тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті
потерпілого. Враховуючи характер розвитку ранніх трупних явищ( трупного
заклякання та трупних плям ) можна припустити, що смерть ОСОБА_6 могла настати
за 2,5-3,5 доби до початку судово-медичної експертизи трупа. Всі вищезазначені тілесні ушкодження являються
прижиттєвими. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг жити
досить короткий проміжок часу біля 15-40 хвилин. Коло - різані рани в ділянці
лівої половини грудної клітки по передній поверхні та колото-різані рани в
ділянці обличчя утворились від дії колюче-ріжучого( их ) предмету( ів ).
Забійні рани в ділянці лівої лобної, лівої тім'яної та лівої скроневої ділянок голови утворились від дії твердих тупих предметів
без чітких ідентифікаційних ознак. Колото - різані рани в ділянці лівої
половини грудної клітки та обличчя були спричинені колюче-ріжучим
предметом(ами) та згідно даних судово-медичного (фізико-технічного)
дослідження: «пошкодження на шкіряному клапті від трупа невідомого чоловіка
близько 30-32 років є колото-різаним і виникло від дії якогось знаряддя, що
володіє властивостями, плаского колюче - ріжучого і має гостру ріжучу
кромку (лезо) та обух завтовшки близько
1,5 мм з добре вираженим ребрами. Ширина травмуючого предмету в межах погруженої частини є близько 15 мм без врахування
скоротливої здатності шкіри». Ознак, які б вказували на здійснення з гр.
ОСОБА_6 статевого акту не
мається. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено
етиловий спирт в концентрації 3,68 проміле, що на момент смерті у людини з
середньою стійкістю до алкоголю, могло відповідати тяжкому ступеню алкогольного
сп»яніння (т.1 а.с.186-192);
відповідності до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4, на
період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованих йому дій, ознак
будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної
діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і був здатен
усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на
теперішній час ОСОБА_4 здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру він не потребує,
тобто, являється осудним. Стану фізіологічного афекту у ОСОБА_4 на час вчинення
інкримінованих йому дій не виявлено (т.1 а.с.154-159).
Суд
критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 і вважає, що вони самі по собі не
можуть бути підставою для притягнення інших осіб до кримінальної
відповідальності, так як у справі є постанови про відмову у порушенні кримінльної справи, які
учасниками судового розгляду не оспорювались і не оспорюються, є чинними. Ні
прокурор, ні потерпіла, ні інші учасники судового розгляду не заявили
клопотання про збільшення обсягу обвинувачення в цій частині, суд, у
відповідності до ст.275 КПК України позбавлений такої можливості і тому
розглядає справу у межах пред”явленого обвинувачення.
Суд
критично оцінює показання підсудного, що він діяв у стані необхідної оборони,
та вважає, що вони дані ним з метою ухилення від кримінальної відповідальності
та покарання виходячи із наступного:
показання підсудного, що потерпілий вчиняв відносно нього напад з ножем спростовуються Планом - схемою до протоколу
відтворення обстановки і обставин події, складеного за показаннями ОСОБА_4 (а.с.65
т.1). Підсудний дав показання, що потерпілий ішов до нього з ножем
погрожуючи йому. Він взяв металеву трубу і захищаючись від нападу, наніс удари
потерпілому. Виходячи із Плану-схеми місце нанесення ударів ОСОБА_6 ОСОБА_4
розташоване приблизно на відстані 1/3 частини довжини житлового будинку від
кута веранди, біля якого ОСОБА_4 підняв металеву трубу. Враховуючи довжину
житлового будинку 11 метрів, 1/3 відстані якої становить приблизно 3,7 метра,
судом встановлено, що взявши металеву трубу для нанесення ударів
потерпілому, ОСОБА_4 необхідно було подолати відстань приблизно 3,5 - 4 метри,
виходячи із довжини труби 93 см., що свідчить про напад підсудного після
підняття ним труби на потерпілого, а не захист від його нападу. При цьому,
при проведенні слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події як з
підсудним самостійно, так з підсудним із участю захисника, ні від підсудного,
ні від його захисника, будь-які заяви з приводу неправомірності чи
невідповідності дійсним обставинам справи, складених документів,
неправомірності дій працівників органу досудового слідства при їх складені, ні
під час досудового слідства, в тому числі при ознайомленні із матеріалами
кримінальної справи з участю захисника та перекладача, ні під час судового слідства
від підсудного та його захисників, не надходило.
цього, під час досудового слідства підсудний давав пояснення, допитувався в
якості підозрюваного, а також обвинуваченого декілька разів. При цьому
показання підсудного різняться в частині заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілому ножем, також вони різняться і в частині вчинення протиправних дій
та висловлювань потерпілого в його адресу. Під час досудового слідства
підсудний показував спочатку, що пам»ятає, де і яким предметом наносив удари,
після вступу до участі захисника, показання змінив, вказував, що не пам»ятає,
що і як відбувалося, так як перебував у шоковому стані, не розумів, що діється,
але такі показання підсудного спростовуються висновком судово-психіатричної
експертизи, згідно яких підсудний усвідомлював свої дії та міг керувати ними,
стану фізіологічного афекту у ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованих йому дій
не виявлено. Також, під час допиту в якості підозрюваного підсудний вказував на
вживання ним ІНФОРМАЦІЯ_2 горілки, в подальшому показання у цій частині змінив.
Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ним вчинено активні дії для
того, щоб скрити сліди злочину, які вказували на те, що саме ним вчинено даний
злочин. А тому, з врахуванням викладеного, суд вважає, що показання підсудного
в частині дії ним в стані необхідної оборони є неправдивими та такими, що
направлені на спробу підсудного ухилитися від кримінальної відповідальності та
І, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх
сукупності, в результаті повного,
всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд
вважає, пред"явлене обвинувачення
Дії ОСОБА_4суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК
України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи підсудному покарання, суд виходить з
характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину,
характеристики підсудного, яка за місцем тимчасового проживання є позитивною.
Суд
визнає, у справі обставинами, що пом”якшують покарання підсудного “намір відшкодувати
заподіяну шкоду потерпілій” та “вчинення злочину під впливом аморальних дій
потерпілого”, зокрема, по відношенню до підсудного в частині нецензурних
висловлювань, так як вказані показання нічим не спростовані ні під час
досудового слідства, ні під час судового слідства.
Крім цього, під час допиту в якості
підозрюваного, підсудний вказував на вживання ним ІНФОРМАЦІЯ_2 50 грам горілки
(а.с.39 т.1), в подальшому показання у цій частині змінив. Суд вважає, що в
діях підсудного є обставина, яка обтяжує покарання «вчинення злочину особою, що
перебуває в стані алкогольного сп»яніння», але оскільки, ні прокурор, ні
потерпіла, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про
збільшення обсягу обвинувачення в цій частині, суд, у відповідності до ст.275
КПК України розглядає справу у межах пред”явленого обвинувачення. Тому
обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.
Враховуючи те, що підсудним вчинено особливо тяжкий
злочин, він раніше судимий, хоча і позитивно характеризується, з врахуванням
обставин, що пом»якшують покарання, суд вважає, що його виправлення та
перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. Суд, підстав для
застосування відносно нього ст.69 КК України не вбачає.
Судові витрати підлягають стягненню із підсудного.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 115 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України
покарання у вигляді 8 (восьми) років
позбавлення волі з відбуванням в кримнально-виконавчій установі.
відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання з 25.04.2006
року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування його під
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4до вступу вироку в
законну силу залишити попередню - тримання під вартою.
Речові докази: туфель, тапочок,
руків»я ножа, покривало, футболку, спортивні штани, металеву трубу, залишки
спалених речей, які зберігаються в прокуратурі Христинівського району, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4на користь НДЕКЦ при УМВС в
Черкаській області банк одержувача УДК в Черкаській області МФО 854018, код
сумі 82 (вісімдесят дві) гривні 39 коп.
Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської
області протягом 15 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний
суд.

Суддя: Д.С.Ротаєнко