УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
березня 2007
року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в
складі суддів:

головуючого -
Вотьканича Ф.А.,

суддів -
Машкаринця М.М.
і Кондора Р.Ю.,

за участю прокурора
- Кураха Ю.М.,

адвоката -
ОСОБА_3,

засудженої -
ОСОБА_1,

потерпілої -
ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженої ОСОБА_1 та потерпілої
ОСОБА_2 на вирок Міжгірського районного
суду від 10 січня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка
с

Негровець Міжгірського району

мешканка АДРЕСА_1 українка, громадянка України,
не судима, -

засуджена за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки виправних
робіт по місцю праці в Міжгірській ЦРЛ з відрахуванням від заробітної
плати щомісячно 15% в доход держави.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу постановлено залишити
попередній -
підписку про невиїзд.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь Міжгірської РДА
633 грн. 22
коп. витрат на
лікування потерпілої ОСОБА_2

Як визнав
доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_1 29
вересня 2006 року
біля 16 години,
знаходячи у спільному дворі АДРЕСА_2 під час сварки, яка переросла в бійку, нанесла ОСОБА_2 декілька ударів
дерев'яною палкою по руках та ногах, спричинивши останній середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

в апеляції
засуджена ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку. Посилається на те, що
суд дав невірну оцінку доказам у справі,
зокрема, надав перевагу показанням потерпілої та ряду свідків,
які є
зацікавленими особами в
справі.

Справа: № 11-178/07

Головуючий у першій інстанції: Цімбота В.І.

Доповідач: Вотьканич Ф.А. Номер
рядка статистичного звіту: 2

В апеляції
потерпілої ОСОБА_2 також порушується питання про скасування вироку з-за
невідповідності призначеного ОСОБА_1
покарання тяжкості вчиненого
нею злочину.

В обґрунтування
апеляції потерпіла вказує на .
те, що визначаючи міру покарання, суд не в достатній мірі врахував тяжкості
наслідків, які настали внаслідок дій ОСОБА_1, які спричинили значну шкоду її
здоров'ю, вона перенесла ряд хірургічних
операцій, що потребувало
значних матеріальних затрат.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_2, яка підтримала подану нею
апеляцію, засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_3. про скасування вироку,
промову прокурора про обґрунтованість вироку і залишення його без зміни,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, апеляційний суд
приходить до переконання, що апеляції до задоволення не підлягають з
таких підстав.

Висновок суду
щодо доведеності вини ОСОБА_1 у умисному нанесенні потерпілій ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень середньої тяжкості ґрунтується на зібраних у справі та досліджених в
судовому засіданні доказах.

Засуджена
ОСОБА_1 вину у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не
визнала та показала, що 25
вересня 2006 року
біля 16 год. між нею
та потерпілою виник спір щодо того, кому належать дерев'яні палки, однак
потерпілій вона ударів не наносила,
а тільки відштовхнула
її від себе.

Незважаючи на
невизнання самою засудженою вини в інкримінованому їй злочині, така повністю
доведена показаннями потерпілої,
свідків та матеріалами
кримінальної справи.

З показань
потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 25
вересня 2006 року
біля 16 години
вона зайшла в гараж, щоб взяти дерев'яні палки для огорожі. В цей час в гараж
зайшла ОСОБА_1 і почала наносити їй удари
дерев'яною палкою по
різних частинах тіла.

Свідок ОСОБА_4
суду показала, що ОСОБА_2 прийшла додому
і сказала, що її побила
ОСОБА_1

З показань
свідкаОСОБА_5 вбачається, що 25
вересня 2006 року
біля 16 години він знаходився біля приміщення Колочавської
сільради, почув жіночі крики і побачив, що на подвір'ї
ОСОБА_1 в б'ються дві жінки, в одної
в руках була дерев'яна палиця, якою
вона наносила удари іншій.

Дані показання
повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_6

Вина ОСОБА_1 у вчиненні нею злочину, за який її
засуджено, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №174 від 20 жовтня 2006 року, згідно
якого у потерпілої ОСОБА_2 виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження у
вигляді поперечного перелому нижнього краю правого надколінника та т-подібного
гвинтоподібного перелому 5-ї
поясної кістки лівої кисті, які заподіяні твердим тупим предметом, яким
могла бути дерев'яна палиця і
відповідають строку події.

Отже, судом
повно й об'єктивно досліджені зібрані в справі докази і
їм дана правильна
юридична оцінка.

Твердження
засудженої ОСОБА_1 про те, що суд дав невірну оцінку зібраним у справі доказам,
в зв'язку з чим прийшов до невірного
висновку щодо доведеності її вини у заподіянні потерпілій ОСОБА_2 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, не знаходить свого підтвердження і спростовується
наведеними у вироку доказами.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України судом
першої інстанції кваліфіковані правильно.

Покарання
засудженій призначено відповідно до вимог закону, з врахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину та даних про їх особи, і
є справедливим.

Посилання в
апеляції потерпілої ОСОБА_2 на м'якість призначеного
засудженій покарання не можу бути прийнято до уваги, так як
не ґрунтується на
матеріалах справи.

Отже,
достовірність доказів, на яких ґрунтується вирок, не викликає сумніву, а тому
наведені в апеляціях доводи про його необґрунтованість є
безпідставними.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України,
суд, -

Ухвалив :

апеляції засудженої ОСОБА_1
та потерпілої ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок Міжгірського районного суду від 10 січня 2007 року щодо ОСОБА_1- без змін.