Справа № 1-320/11
В И Р О К

іменем України

26.05.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

При секретарі: Ярмольській І.В.

За участі прокурора: Черната О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, працюючого транспортувальником ТОВ „ВЕНТС, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

· у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 186; ч 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 АР, росіянина, громадянина ОСОБА_3, що має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 01.08.2010 року близько 16-30 годині ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2, маючи при цьому спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичної сили щодо ОСОБА_4, розподіливши при цьому ролі, що ОСОБА_5 буде викрадати гаманець у ОСОБА_4, а ОСОБА_1 буде наглядати за тим, щоб їх не викрили сторонні особи під час скоєння злочину. ОСОБА_5, знаходячись на поверховій площадці 7-го поверху жилого багатоквартирного будинку по вул. Седова, 9 м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області поблизу вхідних дверей до кв. 124 вказаного будинку та, скориставшись станом алкогольного сп'яніння ОСОБА_4 і відсутністю поряд сторонніх осіб, за попередньою змовою із ОСОБА_1, який знаходився поряд з ним та наглядав, щоб їх не викрили сторонні особи, відкрито викрав із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесенні удару ногою по нозі потерпілого, належний тому гаманець вартістю 100 грн. з грошовими коштами в сумі 100 грн., після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з місця скоєння злочину з викраденим зникли, викраденим в подальшому спільно розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 200 грн.

Крім цього, 01.08.2010 року близько 17-30 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись з дозволу власника ОСОБА_4 в приміщенні АДРЕСА_1, скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходився в іншій кімнаті квартири, таємно викрав належні останньому два мобільні телефони марок Nokia 1202, ІМЕІ: 358 261 039 956 889, та Nokia 1202, ІМЕІ: 357 972 036 568 768, загальною вартістю 500 грн., з якими з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився в подальшому на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 500 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та суду пояснив, що 01.08.2010 року близько 13 год. він перебував у дворі будинку, де проживає, в м. Боярка по вул. Седова, 9, де спілкувався зі своїм знайомим мешканцем м. Києва Валерієм, який був в гостях у свого знайомого, котрий проживає в їхньому будинку. Під час спілкування з ОСОБА_6 побачили, що до двору зі сторони будівлі РАЦСу зайшов наглядно знайомий житель будинку ОСОБА_7, який на той час знаходився у стані сильного алкогольного сп'яніння, та його під руки підтримував та вів незнайомий чоловік. Підійшовши до них, ОСОБА_7 сів на лавочку, яка знаходилася навпроти них, де з незнайомцем почав про щось говорити. ОСОБА_8 повідомив, що був декілька хвилин назад в кафе «Чернігівське», що знаходиться на перехресті вул. Седова та Білогородської м. Боярки, де бачив даного ОСОБА_7, в якого при собі була велика сума грошей. Він запропонував забрати у нього ці кошти, на що відмовився та сказав, що бити його не буде, так як його знає і проживає в одному будинку. Далі, дочекавшись, доки незнайомий чоловік, що був з ОСОБА_4, пішов звідти, а ОСОБА_4 зайшов в під'їзд, ОСОБА_2 пішов за ОСОБА_4, а він залишився сидіти на лавочці. Почекавши близько 20 хвилин, вирішив зайти в будинок та подивитися, що там робить ОСОБА_2 Піднявшись по сходам на п'ятий поверх будинку, побачив там ОСОБА_2 з ОСОБА_4, якого ОСОБА_2 бив руками в корпус. ОСОБА_4 намагався у відповідь вдарити ОСОБА_2, однак, той схопив його за руки та відтягнув далі від сходів. Він в цей час стояв на сходах та дивився, що робить ОСОБА_2, при цьому йому жодним чином не допомагав. Після цього побачив, що ОСОБА_4 впав на підлогу та у зв'язку з тим, що він близько не підходив, то точно не бачив у зв'язку з чим та як впав ОСОБА_4, а лише побачив нижню частину його ніг на підлозі у лежачому положенні, де останній намагався нанести удари ногами по ногам та тілу ОСОБА_2 та щось кричав незрозуміле в бік ОСОБА_2. Згодом через деякий час звідти вибіг ОСОБА_2 та почав спускатися по сходам донизу. Він побіг за ним для того, щоб спитати, що саме той забрав. Наздогнавши ОСОБА_2 на другому поверсі, запитав, що саме той забрав у ОСОБА_4, на що ОСОБА_2 показав чоловічий гаманець чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти у сумі близько 50 грн. Він попросив дати йому на придбання пива 10 грн., на що ОСОБА_2 з викрадених грошей надав йому 20 грн. Також ще забрав у нього викрадений гаманець для того, щоб віддати його потерпілому. ОСОБА_2 побіг звідти, а він піднявся наверх на п'ятий поверх, де побачив, що ОСОБА_4 підвівся на ноги та йшов в напрямку власної квартири. Він підбіг до нього та сказав, що забрав гаманець у нападника, який його у нього викрав, та повідомив, що нападника раніше нікопи не бачив. За це ОСОБА_4 йому подякував та запропонував придбати в знак подяки горілку, однак, він відмовився та сказав, щоб він краще купив йому пиво. Далі він зайшов до своєї квартири, де взяв гроші, та вони пішли до супермаркету «Ювілейний» м. Боярки, де ОСОБА_4 купив собі пляшку горілки, а йому - пляшку пива, які вони випили за магазином у дворі. Від цього ОСОБА_4 ще більше сп'янів та майже не міг самостійно пересуватися і попросив, щоб він допоміг йому дійти додому. Він погодився та, взявши його під руки, повів таким чином додому,

Дійшовши до його квартири, вони зустріли його знайому, яку він бачив вперше, та якій ОСОБА_4 надав гроші на придбання пляшки горілки, котрі вона взяла та пішла звідти. Після цього той самостійно відчинив вхідні двері до квартири, куди він його завів до кухонної кімнати. В квартирі побачив у жилій кімнаті на столі два мобільних телефони однакової марки Nokia 1202, чорного кольору, які таємно від ОСОБА_4 поклав до передньої правої кишені спортивних штанів, в котрі був одягнений, після чого зайшов до кухонної кімнати, де був ОСОБА_4, якому сказав, що йде додому та пішов звідти.

Мобільні телефони продав, а гроші витратив на власні потреби.

У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 01.08.2010 року він перебував в гостях у своєї матері в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області та зранку, вийшовши на вулицю, вжив разом зі знайомими в кафе «Чернігівське», що біля районного РАЦСу горілку, після чого близько 17 год. сам пішки пішов додому до своєї матері. ОСОБА_8, дійшовши до під'їзду буд. № 9 по вул. Сєдова м. Боярки, його наздогнав ОСОБА_1 та запропонував забрати гроші у мешканця 7-ого поверху даного будинку, який, зі слів ОСОБА_1, на той момент піднімався по сходам до власної квартири і був у стані алкогольного сп'яніння та мав при собі велику суму грошей. Він спочатку відмовлявся на його пропозицію, однак, згодом погодився. Далі вони з ОСОБА_1 домовилися, що він забере у вказаного чоловіка його гаманець та передасть ОСОБА_1, після чого порівну розподілять між собою гроші. ОСОБА_8 вони удвох для того, щоб забрати гроші у вказаного громадянина почали підніматися по сходам. Наздогнавши ОСОБА_4, на 7-му поверсі вказаного будинку, побачив, що той під час того, як заходити до лівого крила 7-го поверху спітикнувся об поріг та впав на підлогу. Під час падіння у того випав із кишені шкіряний гаманець чорного кольору. Він підбіг до цього чоловіка та підняв гаманець з підлоги, а ОСОБА_1 в цей час десь заховався на цьому поверсі. Коли підняв даний гаманець, ОСОБА_4, який лежав на спині, побачивши його дії, ногою наніс йому удав в живіт. Він розвернувся та втік звідти з гаманцем в руках. Там його на сходинковому майданчику7-ого поверху чекав ОСОБА_1, якому він передав викрадений гаманець. Отримавши його, ОСОБА_1 побіг на спільний балкон 7-ого поверху, а він побіг за ним. На балконі отримав від ОСОБА_1 20 грн. та пішов звідти додому. На отримані гроші згодом придбав собі пива, яке й випив.

Крім повного визнання вини підсудними, їх вина у вчиненні злочинів повістю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що 01.08.2010 року близько 12 год. він поїхав зі свого дому на маршрутному таксі до Тарасівського ринку, що розташований поряд із залізничною платформою «Тарасівка», де придбав собі продуктів харчування на тиждень та попрямував назад додому. По дорозі додому вжив близько 150-200 мл горілки у кафе «Затишок», що по вул. Залізничній м. Боярки, звідки на маршрутному таксі № 3 поїхав до зупинки «Торговий центр «Квартал», що на вул. Молодіжній м. Боярки, де був близько 16 16:30 год. Звідти пішки повз територію районної гімназії попрямував додому. У дворі будинку № 9 по вул. Сєдова м. Боярки, де проживає, він присів на деякий час на лавочку, так як йому було важко піднятися одразу на 7 поверх будинку. Хто поряд з ним знаходився у дворі будинку, не бачив та цього не пам'ятає. Далі приблизно через 5 хв. сам зайшов до будинку та почав сходами підніматися на 7 поверх, де проживає.

ОСОБА_8, піднявшись на 7 поверх будинку, повернув у ліве крило поверху, де одразу ж за входом знаходяться вхідні двері до його квартири № 124 та в момент, коли підійшов на відстань близько 0,5-1 м до вхідних дверей власної квартири, відчув удар ззаду у ліву частину лівої гомілки, від чого впав на підлогу. Озирнувшись назад вже лежачи на підлозі, побачив позаду себе невідомого хлопця, який намагався ще нанести удари кулаками по тілу. Він, захищаючись від нього, наніс по його ногам декілька ударів, від чого той відійшов від нього. Далі цей хлопець розвернувся та побіг в напрямку сходів. Куди саме той далі побіг, не бачив.

Він підвівся на ноги та зайшов до квартири, де, оглянувши свої речі, виявив відсутність власного гаманця, в якому було близько 100 грн Далі, залишивши свої речі у квартирі, приблизно через 1-1,5 хвилини вийшов до поверхової площадки, щоб пошукати власний гаманець, так як вважав, що нападник міг його викинути після того, як забрав звідти гроші. Не знайшовши власного гаманця на поверховій площадці, почав спускатися сходами донизу, де приблизно на 4-5 поверсі зустрів наглядно знайомого мешканця кв. 152 їхнього будинку, який запитав у нього, як його справи, відповів, що в нього щойно викрали гаманець, на що той сказав, що йому відоме місце знаходження його гаманця, однак, взамін за це став вимагати від нього пляшку горілки. Він погодився на його пропозицію та той почав по сходах підніматися до верхніх поверхів, а сам пішов до магазину «Ювілейний», що розташований поряд з будинком, щоб придбати йому пляшку горілки.

По дорозі до магазину його наздогнав ОСОБА_1 та повернув гаманець чорного кольору, який був без грошових коштів. Придбавши в магазині пляшку горілки ємністю 0,5, вони вийшли з ним на вулицю, де разом її розпили, після чого він сильно сп'янів та не пам'ятає, що відбувалося з ним далі до наступного ранку. Наступного дня виявив, що з його кваритри зникли два мої мобільні телефони, у звязку з чим звернувся з відповідною заявою до міліції. На даний час збитки йому відшкодовані. Претензій до підсудних не має.

Крім того, вину у підсудних у вчиненні злочинів підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява потерпілого ОСОБА_4, в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які викрали його гаманець та два мобільні телефони (а.с. 12);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється приміщення квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13-16);

· зявлення із зізнанням ОСОБА_1. (а.с. 19);

· зявлення із зізнанням ОСОБА_2 (а.с. 23);

· довідка, згідно якої вартість мобільного телефону марки „Нокіа-1202 становить 250 грн. (а.с. 28);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється шкіряний гаманець (а.с. 52);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 81-84).

Суд визнає, що підсудні ОСОБА_1в. та ОСОБА_2, а також поетрпілий ОСОБА_4 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпіолого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпіолого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, та обставин, що обтяжують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч 2 ст. 186 КК україни, та злочин середньої тяжкості, передбачений ч 2 ст. 185 КК України, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч 2 ст. 186; ч 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, та обставин, що обтяжують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_2, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч 2 ст. 186 КК України, раніше не судимий в силу ст. 89 КК україни, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_2 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 186; ч 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч 2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі; за ч 2 ст. 185 КК України, - у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_1 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_2 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ гаманець марки „Digniu Mous, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4, - залишити ОСОБА_4 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_7).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд прокурором, потерпілим, а засудженими, - в той же термін з моменту вручення їм копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко