Справа № 11 а-240 Головуючий
Категорія - ст. 186 ч.2 КК України Доповідач - Ковальова Н.М.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року березня
місяця «27» дня

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в
складі:

Головуючого - судді Ковальової
Н.М.

суддів - Жили I.E.,
Післєгіної Л.М.

з участю
прокурора Литвиненко О.О.

засуджених
ОСОБА_1., ОСОБА_2. адвоката ОСОБА_3.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляцією
державного обвинувача на вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 6 липня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженця
та мешканця м.АДРЕСА_1, освіта середня, учня ПТУ-2, не одруженого, раніше не
судимого, засуджено за ч.1 ст.309 КК України на один рік обмеження волі; за
ч.1ст.315 КК України на два роки обмеження волі; за ч.2 ст.316 КК України на
три роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 186
КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначено чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 75, ст.76 КК
України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в три роки, та
зобов'язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу КВС, повідомляти орган КВС про зміну місця проживання роботи або
навчання та періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., уродженця
та мешканця м.АДРЕСА_2, не
одруженого, учня ХВПТУ-15, в силу ст.89 КК України не судимого, засуджено за
ч.2 ст. 186 КК
України на чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 75, ст.76 КК
України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в три роки, та
зобов'язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу КВС, повідомляти орган КВС про зміну місця проживання роботи або
навчання та періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н., уродженця
м. Новосибірська, громадянина Росії, мешканця мАДРЕСА_3, не працюючого, не
судимого, засуджено за ч.1 ст.316 КК України на два роки обмеження волі.

Відповідно до
ст. 75, ст.76 КК
України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в один рік, та
зобов'язаний періодично з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_1., ОСОБА_2змінена з тримання під вартою на підписку про невиїзд,
а ОСОБА_4. залишена без змін -
підписка про невиїзд.

2

Вирішені питання
про речові докази та судові витрати.

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_4. визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за таких
обставин.

ОСОБА_1. 17.08.2005 р. , близько 10-ї
години в м.Херсоні на вул. Цюрупи, без мети збуту зібрав верхівки рослин
коноплі, а потім виготовив з них наркотичний засіб - каннабіс, вагою
5,7 г., який
зберігав при собі до моменту вилучення працівниками міліції 17 серпня 2005 року.

Крім того,
ОСОБА_1. 17 серпня 2005 p., близько 15-ї години,
перебуваючи на території дитячого садка по вул.Димитрова,18 в м.Херсоні,
схиливши ОСОБА_4. до вживання особливо небезпечного наркотичного засобу, за
попередньою змовою з останнім та невстановленою слідством особою, публічно,
незаконно вживали шляхом куріння вказаний наркотичний засіб.

ЗО вересня 2005 р. близько 16-ї години, ОСОБА_1.
за попередньою змовою з ОСОБА_2. та невстановленою слідством особою,
перебуваючи на території ХВПТУ №15
по вул.Сенявина у м.Херсоні, застосувавши насильство, що не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілих ОСОБА_5.
та ОСОБА_6., відкрито заволоділи їхнім майном відповідно на 77 грн. та 20 грн.

2 жовтня 2005
р. близько 13-ї години,
ОСОБА_1. за попередньою змовою з ОСОБА_2. поблизу перехрестя вулиць Комкова та
Донецької у м.Херсоні, застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого ОСОБА_7., відкрито заволоділи його майном на суму 740 грн.

В поданій на
вирок апеляції державний обвинувач, приймавший участь у розгляді справи, не
оспорюючи кваліфікацію дій засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2, доводить, що судом,
при призначенні їм покарання, не враховано тяжкість вчинених ними злочинів та
даних про особу кожного із них, а тому безпідставно звільнено від відбування
покарання, а також при звільненні ОСОБА_1. від відбування покарання з
застосуванням ст.75 КК України, та призначив покарання у вигляді обмеження
волі, яке не застосовується до неповнолітніх, не врахував положень ст. 104 КК України, якою
передбачено, що максимальна тривалість іспитового строку, встановленого для
неповнолітніх, не повинна перевищувати два роки. Крім того, судом не вірно
вказані анкетні дані ОСОБА_2.

Просив вирок
суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок яким призначити
ОСОБА_1. та ОСОБА_2покарання пов'язане з реальним позбавленням волі.

У запереченні на
апеляцію державного обвинувача, засуджені ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просили у
задоволенні апеляції державного обвинувача відмовити, а вирок суду першої
інстанції щодо них залишити без змін.

Вирок щодо
ОСОБА_4. не оскаржувався.

Заслухавши
суддю-доповідача, висновок прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого
ОСОБА_2, просившого залишити вирок без змін, адвоката ОСОБА_2, вважашу, що
вирок є законним та обґрунтованим, останнє слово засудженого ОСОБА_2,
просившого не позбавляти волі, колегія суддів вважає, що апеляція щодо
ОСОБА_2не підлягає задоволенню з таких підстав.

3

Винність
ОСОБА_2. у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується
дослідженими у судовому засіданні доказами і апелянтом не оскаржується.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, суд постановою від 20.07.2006
р. в порядку ст.ст.409,411
КПК України уточнив анкетні дані засудженого ОСОБА_2., а тому в цій частині
апеляція державного обвинувача не може бути задоволена.

Що стосується
доводів у апеляції про необхідність більш суворого покарання засудженому
ОСОБА_2., то вони не можуть бути задоволені, оскільки колегія суддів вважає,
що, обираючи покарання з застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд першої
інстанції врахував всі передбачені ст.ст.65,66 КК України обставини, а також
ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу і всі обставини
справи і призначив покарання необхідне і достатнє для його виправлення.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
державного обвинувача, який приймав участь у справі відносно ОСОБА_2, залишити
без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 6 липня 2006 року, щодо нього
- без змін.