Єдиний унікальний номер справи 185/1653/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції в приміщенні Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000010 від 05 січня 2015 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом від прокурора Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області, -

В С Т А Н О В И В :
16 лютого 2015 року з Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області до Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 10 лютого 2015 року, укладеною між прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області та ОСОБА_3 відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої Донецької народної республіки було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва. На при кінці квітня 2014 року, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Донецьк, на пропозицію невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 , вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої Донецької народної республіки, попередньо ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_3 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , наприкінці квітня 2014 року, ОСОБА_3 було призначено бійцем незаконного збройного формування на блокпосту Ракета розташованого по вул. Стратонавтів м. Донецьк, та передано йому у використання вогнепальну нарізну зброю, набої до неї, формений одяг та військове спорядження. Продовжуючи протиправну діяльність, у період з кінця квітня 2014 року до вересня 2014 року, ОСОБА_3 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва, та будучи бійцем незаконного збройного формування здійснював охорону блокпосту Ракета, розташованого по вул. Стратонавтів в м. Донецьк, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої Донецької народної республіки.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України та ч. 3 п.1 ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що в її затверджені слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ч. 7 п. 2 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затверджені угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Згідно обвинувального акту обвинувачений скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 260 КК України, який відноситься до категорії тяжких. Створене непередбачене законами України збройне формування, в якому перебував обвинувачений, мало організовану структуру військового типу, було озброєне вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мало тяжке військове озброєння та військову техніку. У кожному структурному підрозділі ставились завдання в здійснені силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів. Дії обвинуваченого виразились в активній участі в діяльності не передбаченого законами України збройного формування.

Судом також встановлено, що 20 листопада 2014 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стром 60 діб.

16.01.2015 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 подовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 18 лютого 2015 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити, оскільки є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, та кримінальне провадження ще не розглянуто

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 331, 473, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 10 лютого 2015 року в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000010 від 05 січня 2015 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом від прокурора Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області.

Повернути матеріали прокурору Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до одного місяця, а саме до 18 березня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом сими днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1