Справа № 1-69-08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2008 року. Нетішинський міський суд Хмельницької області в
складі головуючого судді Ходоровського Б.В. при секретарі Нещадименко В.Л., з участю прокурора Косіка
О.В., захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Нетішин кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, українця,
громадянина України, освіта середня спеціальна, в порядку ст. 89 КК України не
судимого,

- за
ст.ст. 187 ч. 2; 15 ч. 2, 152 ч. 3; 127 ч. 2; 304 КК України,

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Комсомольський Змієвського району Харківської області, жителя АДРЕСА_2, не
працюючого, українця, громадянина України, освіта середня, в сім"ї
виховується однією матір'ю, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

- за
ст.ст. 187 ч. 2; 15 ч. 2, 152 ч. 3; 127 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 січня
2008 року в нічний час ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, поряд із будинком
АДРЕСА_3 з метою заволодіння чужим майном напали на ОСОБА_5 та
застосовуючи насильство, небезпечне
для життя та здоров'я, а саме в
нанесенні ОСОБА_2 удару по обличчю, що призвів до тілесного ушкодження у
вигляді синця лівої щічної ділянки, яке
відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що потягло за собою
короткочасний розлад здоров'я, незаконно заволоділи хутровою шубою вартістю 1500 гривень, жіночими шкіряними черевиками,
вартістю 160 гривень, завдавши майнової шкоди потерпілій на суму 1660 гривень.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в нічний час 14 січня 2008 року в побутовій кімнаті сміттєпроводу
під'їзду № 3 вищеназваного будинку
всупереч волі потерпілої ОСОБА_5, застосовуючи фізичне насильство у
вигляді нанесення ударів по різним частинам тіла намагалися вступити з нею в
статеві зносини, однак не довели свої дії до кінця в зв'язку з тим, що не змогли подолати її
фізичного опору.

Там же,
маючи на меті подолання опору потерпілої, при їхній спробі вступити в статеві
зносини з потерпілою, всупереч її волі, на протязі чотирьох годин принижували
її честь та гідність, наносячи численні удари в різні частини тіла, вдягали на
голову порожню картонну коробку, після
продовжували наносити удари в різні частини тіла, справляли природні
потреби, підпалювали запальничками волосисту частину голови, внаслідок чого
потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми легкого ступеня, - струс головного мозку, множинні
синці, садени на різних частинах тіла які відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеня тяжкості, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я;
також обвуглення пасм волосся лівої скронево-лобної ділянки волосистої частини
голови, що заподіянні термічною дією полум'я.

14 січня
2008 року ОСОБА_1 достовірно знаючи, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, втягнув
останнього в злочинну діяльність та спільно з ним вчинив злочини, передбачені
ст.ст. 187 ч.2; 15 ч.2, 152 ч.3; 127 ч.2 КК України.

Підсудні
в судовому засіданні свою вину визнали, підтвердили ті обставини на які вказала
потерпіла, окремі обставини не в повній мірі пам'ятають.

Так,
ОСОБА_1 пояснив, що на вулиці побачили потерпілу, яка знаходилась у нетверезому
стані, після зайшли в під"їзд, де ОСОБА_2 намагався її цілувати, та противилась
цьому. Пізніше ОСОБА_2 наказав потерпілу завести в контейнер для сміття, що
вони і зробили. З останньої він зняв хутрову шубу та черевики і закинув на
балкон під"їзду. Після на голову потерпілої надівав картонну коробку,
наносив удари по ній, запалював біля голови потерпілої, в неї загорілося
волосся.

Підсудний
ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 в під'їзді будинку обнімав, цілував потерпілу, та
повідомила, що холодно і він чи ОСОБА_1 запропонували затягнути її в
мусорокамеру, де натягнули картонну коробку на голову, наносили удари, вчиняли
й інші дії. Все продовжувалось на протязі декількох годин. В подальшому двері
мусорокамери причинили, пішли в магазин, а коли повернулися її там вже не було.

Дослідивши
та оцінивши докази по справі суд вважає, що вина підсудних є доведеною в
повному обсязі.

Так,
потерпіла показала суду, що пред'явлене підсудним обвинувачення повністю
відповідає тим обставинам, що мали місце. При цьому зазначила, що підсудні
затягнули її в під'їзд будинку, після в приміщення мусорокамери, відкрито з
застосуванням насильства заволоділи хутровою шубою та черевиками, ОСОБА_1 при
тому пояснював, що означені речі подарує для своєї матері; повністю зняли з неї
одежу, намагалися зґвалтувати, проте свої дії не змогли довести до кінця,
оскільки вона виявилася сильнішою за них; умисно заподіювали їй фізичного болю
та моральних страждань шляхом вчинення
насильницьких дій, підпалили волосся. Все тривало на протязі біля п'яти годин.
Родичі підсудних жодним чином не намагалися відшкодувати заподіяні моральні
страждання, про те вона категорично не бажає такого, підсудних вважає фактично
ще дітьми і не бажає застосування до них покарання у вигляді позбавлення волі.

Об'єктивно
вина підсудних підтверджується протоколом огляду місця події від 15 січня 2008
року та фото таблицями до нього, предметом якого є мусорокамера в будинку
АДРЕСА_3, де при вході в мусорокамеру знаходиться коробка від телевізора
"Самсунг" (а. с. 4-6 том.1); протоколом огляду та вилучення від 14
січня 2008 року, згідно якого біля
будинку № 27 на вулиці Набережна в
присутності ОСОБА_1, його матері, з
місця, на яке вказав ОСОБА_1 вилучена шуба з явними на ній пошкодженнями і як
дальше значиться зі слів ОСОБА_1, він разом з ОСОБА_2 зняли шубу з ОСОБА_5, сховали
її на балконі першого поверху будинку № 27 м. Нетішин (а. с. 29 том 1.);
протоколом огляду речових доказів та фото таблицями до протоколу від 23 січня
2008 року, згідно якого речовими доказами
є хутрова шуба та жіночі напівчеревики, де на хутровій шубі в багатьох
місцях підкладка порвана (а. с. 39-42 том. 1); актом судово-медичного
дослідження № 25 від 16 січня 2008 року та висновком судово-медичної експертизи
№ 35 від 22 січня 2008 року щодо потерпілої ОСОБА_5, в першому з яких в
описовій частині зі слів обстежуваної встановлено, що 13 січня 2008 року в ночі
близько 24 години в приміщенні сміттєзбірника в будинку по вулиці Набережна
невідомі затягнули її, там же наносили удари по тілу, перед тим був нанесений
удар в голову, втрачала свідомість до якої прийшла в сміттєзбірнику, один з них
знімав одежу з тіла, наносили удари кулаками, ногами по голові, тілу, тягали за
волосся, підпалювали волосся, повністю роздягнули, відібрали одяг, кинули на
підлогу, намагалися зґвалтувати, знущалися на протязі п"яти годин, а коли
вони її залишили, вибігла з сміттєзбірника і без будь якого одягу та взуття
побігла до дому, а згідно заключної частини судово-медичної експертизи ОСОБА_5
заподіяні ті тілесні ушкодження, опис яких приводиться в обвинуваченні (а.с.
31-32; 63-64).

Відповідно
до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 38 від 26 лютого
2008 року ОСОБА_1 на період інкримінованих йому злочинів душевним захворюванням
не страждав, а виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами,
міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованих
йому злочинів і на теперішній час, відносно скоєного та на теперішній час його
можна вважати осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не
потребує, хід психічного розвитку відхиляється від вікових закономірностей (а.
с. 74-75 том. 1).

Відповідно
до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 41 від 26 лютого
2008 року ОСОБА_2 на час інкримінованих йому злочинів виявляв легку розумову
відсталість, виявляє таку і на теперішній час, міг та може усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованих йому злочинів і на
теперішній час, його можна вважати осудним, хід психічного розвитку
відхиляється від вікових закономірностей (а. с. 84-85 том. 1).

Таким
чином сукупність досліджених доказів свідчить про те, що підсудні своїми діями
вчинили:

-
напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним
для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою
групою осіб;

-
замах на зґвалтування, тобто замах на
статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його
застосування, вчиненого групою осіб;

-
катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального
страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою
примусити потерпілу вчинити дії, що суперечать її волі, вчинене за попередньою
змовою групою осіб і їх дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані
відповідно за ст.ст. 187 ч.2; 15 ч.2, 152 ч.3 ; ст.127 ч.2 КК
України.

Суд
вважає доведеною вину ОСОБА_1 і за ст. 304 КК України - у втягненні
неповнолітнього у злочинну діяльність, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 знав,
що ОСОБА_2 є неповнолітнім

При
призначенні міри покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами,
що обтяжують покарання підсудних суд визнає вчинення ними злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Такими,
що пом'якшують покарання суд визнає
визнання ними своєї вини і готовність нести передбачену законом
відповідальність, позитивні характеристики з місця проживання, побажання
потерпілої про пом'якшення
покарання, вчинення ОСОБА_2 злочинів
у неповнолітньому віці, ту обставину, що останній виховується у неповній сім'ї.

Статтею
187 ч. 2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк
від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Статтею
152 ч. 3 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк
від семи до дванадцяти років.

З
урахуванням обставин, що пом'якшують покарання підсудних суд вважає за
необхідне при призначенні покарання за ст.ст. 187 ч. 2; 15 ч.2, 152 ч. 3 КК
України застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкціях вище названих статей.

Крім
того, суд вважає за необхідне не призначати додаткове покарання підсудним у
вигляді конфіскації майна, посилаючись на вище зазначені обставини.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним за ст.ст. 187 ч. 2; 15 ч. 2, 152 ч. 3; 127 ч. 2; 304 КК України
і призначити покарання:

-
за ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох
років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

-
за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
у вигляді чотирьох років позбавлення
волі.

-
за ст. 127 ч. 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

-
за ст. 304 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим остаточно визначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі
без конфіскації майна.

ОСОБА_2
визнати винним за ст.ст. 187 ч. 2; 15 ч. 2, 152 ч. 3; 127 ч. 2 КК України і
призначити покарання:

-
за ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох
років позбавлення волі без конфіскації
майна.

-
за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років шести місяців
позбавлення волі.

-
за ст. 127 ч. 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим остаточно визначити покарання у вигляді трьох років шести місяців
позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою, починаючи з 16
січня 2008 року.

Зарахувати
ОСОБА_2 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою, починаючи з 17
січня 2008 року.

Речові
докази по справі, що знаходяться в камері збереження речових доказів МВ УМВС
України, а саме: жіночу хутрову шубу та напівчеревики повернути потерпілій
ОСОБА_5

Міру
запобіжного заходу підсудним у вигляді утримання під вартою залишити
попередньою до вступу вироку в законну силу.

Апеляція
на вирок суду може бути подана до
апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку, а засудженими в той же строк з
моменту вручення їм копії вироку

Суддя Ходоровський
Б.В.