Провадження №11-кп/772/149/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003458 від 17.05.2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, м. Немирів, жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15,ч.1ст.115 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речового доказу.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_7 17.05.2014 близько 11:00 години, вживаючи алкогольні напої на літній площадці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на кінцевій зупинці «Електромережа» по вул. Пирогова у м. Вінниці, помітив за сусіднім столиком ОСОБА_9 .. В цей час ОСОБА_7 згадав, що ОСОБА_9 розпускає про нього неправдиві чутки та, будучи обуреним на вказане, у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, протиправно, без будь-яких вагань, підійшов до працівника кафе та під приводом порізати їжу попросив у останнього кухонний ніж, який йому надали. В подальшому, вийшовши з приміщення кафе на літню площадку, що поруч, направився до столика за яким сидів ОСОБА_9 . Підійшовши до нього ззаду, тримаючи ніж у правій руці, несподівано для ОСОБА_9 , взяв останнього лівою рукою за лобну ділянку голови та провів вздовж шиї лезом ножа.

Продовжуючи свій злочинний умисел, з метою нанесення повторного удару ОСОБА_7 замахнувся вдруге, однак був зупинений ОСОБА_10 , тому свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 749-993, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани м`яких тканин підщелепної ділянки, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розгляд здоров`я, виникло від дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та закрити провадження. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2014 року з ОСОБА_11 та з ОСОБА_10 , протокол проведення слідчого експерименту від 19.06.2014 року з ОСОБА_9 є неналежним доказами, а висновок експерта №749/993 від 26.06.2014 року є недопустимим доказом. Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження немає доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Твердить, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив принцип рівності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

За змістом положень статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте, перевірка матеріалів кримінального провадження свідчить, що судом першої інстанції при їх розгляді було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, та, відповідно до вимог ст.ст.412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи із нижченаведеного.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до положень частини 5 статті 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Водночас, із диску, який міститься в матеріалах кримінального провадження, не можливо прослухати хід судового провадження в повному обсязі, як того вимагає закон, оскільки відсутній запис судового засідання від 15 липня 2014 року (підготовче судове засідання), відтак судом першої інстанції порушено вимоги пункту 7 частини 2 статті 412 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції у вироку послався як на докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на протокол огляду предметів з фототаблицями від 26.06.2014 року, протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицями за участю свідка ОСОБА_11 від 20.06.2014 року, протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицями за участю свідка ОСОБА_10 від 20.06.2014 року, протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицями за участю потерпілого ОСОБА_9 від 19.06.2014 року. Водночас, згідно звукозапису судового засідання, ці докази були за клопотанням прокурора приєднані судом першої інстанції до матеріалів кримінального провадження, однак, судом вони не досліджувалися та не оголошувалися в судовому засіданні, як того вимагає ст.358 КПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції відповідно до ч.2 ст.23 КПК України не міг посилатися на них у вироку, оскільки вони не були судом безпосередньо дослідженні та оголошенні. Отже наведені стороною захисту в апеляційній скарзі доводи про те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.370 КПК України заслуговують на увагу.

Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано послався у вступній частині вироку на попередні судимості ОСОБА_7 , оскільки вони є погашеними, а відтак ОСОБА_7 в силу положень ст.89 КК України є особою, що судимостей не має.

Відповідно до вимог статей 7 - 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини, однак судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження ці вимоги закону дотримані не були.

Беручи до уваги наведене, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, загальних засад кримінального провадження, відповідно до ст.412 ч.2 п.7, 415 ч.1 п.1 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, з огляду на що, наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, недопустимості та неналежності доказів, слід перевірити при новому судовому розгляді, який необхідно провести з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину, ризики, які були підставою для взяття його від варту на даний час не змінилися, апеляційний суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його на строк 60 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , 1961 року народження залишити тримання під вартою, продовживши його на строк 60 днів, з 24.01.2015 року по 24.03.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:(підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: