Справа
№ 1-23508
2008 року. м.
Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі:
судді Розман М.М.
прокурора Кричфалушій С.М.
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальну справу про
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, України,
громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого за вироком Тячівського районного суду від
13.02.2006 року за ст. 185 ч.1 КК України на 1 рік і 6 місяців виправних робіт
передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України ,
, будучи засудженим 13.02.2006 року Тячівським районним судом Закарпатської
області за ст. 185 ч. 1 КК України на 1 рік і 6 місяців виправних робіт за
місцем роботи на Солотвинському солеруднику, з відрахуванням із його заробітку
20% щомісячно в дохід держави, з чим був ознайомлений під розписку , 20.02.2006 року без дозволу та будь-якої
поважної причини на те виїхав за межі України в Російську Федерацію м. Москва
на сезонні роботи і повернувся 03.04.2008 року, тобто умисно на протязі
вищевказаного періоду злісно ухилявся від виправних робіт призначених йому
судом.
Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою
вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що дійсно знаючи
про те, що він засуджений до виправних робіт на 1 рік і 6 місяців, виїхав в
Російську Федерацію на сезонні роботи, так як сусід сказав йому, що то можливо
зробити і ніякої відповідальність не настане. Про це він нікому не розповідав і
оскільки заробляв не значну суму грошей, то повернувся додому через два роки,
після чого добровільно з'явився в міліцію.
матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що вина підсудного
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні доведена
повністю. Крім його особистого визнання це стверджується зібраними під час
досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, свідок ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що син ОСОБА_1, який проживає з нею 13.02.2006 року був
засуджений до 1 року і 6 місяців виправних робіт за місцем роботи на
Солотвинському солеруднику. Потім через декілька днів ОСОБА_1 без її відома та
відома правоохоронних органів виїхав на сезонні роботи на територію Російської
Федерації, і вона з ним зв'язок не підтримувала, але їй було відомо, що її син
розшукується міліцією. Коли він на початку квітня 2008 року приїхав додому, то
пояснив, що покинув місце роботи без дозволу так як йому платили малу заробітну
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила,
що вона працює старшим інспектором Тячівського МВКВІДД України з питань
виконання покарань в Закарпатській області, а 02.03.2006 року в
кримінально-виконавчу інспекцію надійшов з Тячівського райсуду вирок відносно
засудженого ОСОБА_1 та він був поставлений на облік. З вироком ОСОБА_1
ознайомився в суді, про що є розписка, і після вступу його в законну силу на
протязі 5 днів повинен був з'явитися в КВІ, однак в установлений термін не
з'явився, після чого він неодноразово викликався, а потім надійшов рапорт
дільничного, про те, що ОСОБА_1 виїхав за межі України, і його місце
перебування невідоме. Після цього працівники КВІ провели перевірку по місцю
проживання засудженого, його вдома не було, і під час розмови з його матір'ю та
повідомила, що ОСОБА_1 виїхав на сезонні роботи, але куди саме їй невідомо.
Тоді в Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області було направлено
подання та матеріали для проведення розшуку. Коли 03.04.2008 року ОСОБА_1 був
доставлений дільничним інспектором в КВІ, то він пояснив, що так як йому потрібно
було заробити гроші, він самовільно покинув місце роботи на Солотвинському
солеруднику і нікого не повідомляючи в КВІ виїхав на сезонні роботи в м. Москва.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює головним інспектором шахти №8
Солотвинського солерудника. 25.11.2005 року було прийнято на роботу гірником
шахти №8 ОСОБА_1, який працював до 2006 року, і його звільнено наказом
директора солерудника за прогули. Про судимість ОСОБА_1 йому нічого не відомо.
вироку Тячівського районного суду від 13 лютого 2006 року встановлено , що
ОСОБА_1 засуджений за ст. 185 ч.1 КК України на 1 рік і 6 місяців виправних
робіт за місцем роботи на Солотвинському солеруднику, з відрахуванням із його
заробітку 20% щомісячно в дохід держави.

(
а.с.8, 9)

Матеріалами подання
кримінально-виконавчої інспекції відносно ОСОБА_1 стверджено , що за наявністю
розписки останнього про явку в КВІ він
виїхав з постійного місця проживання та 22.05.2006 року на нього було оголошено
розшук.

(а.с. 4-22)

Таким чином, оцінивши в
сукупності зібрані по справі наведені докази, які узгоджуються щодо фактичних
обставин справи між собою, суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за
ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування виправних робіт особою,
засудженою до цього покарання.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання
характеризується позитивно.

Обставини
справи, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1: визнання своєї вини, щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 суд не знайшов.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що відносно підсудного ОСОБА_1 необхідно і доцільно обрати покарання в виді обмеження
волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та
покладенням передбачених ст. 76 КК України обов'язків.

Цивільного позову не заявлено.

Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,

З А
С У Д
И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК
України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік і шість
місяців.

На підставі ст. 71 КК України , за сукупністю вироків , шляхом часткового
приєднання не відбутого покарання за вироком Тячівського районного суду
Закарпатської області від 13 лютого 2006 року визначити ОСОБА_1 остаточне
покарання у виді обмеження волі на один рік і дев'ять місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
йому покарання з випробуванням , якщо він протягом одного року не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України
наступні обов'язки:

·
не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи

Запобіжний захід відносно
засудженого ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Цивільного позову не заявлено.

Судових витрат немає.

На
вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Головуючий: М.М.Розман