Справа № 1-683/2010
Провадження № 1/369/32/15
В И Р О К

іменем України

10.12.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Євтушок Ю.О.,

прокурора Балійчука Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Осетія, який не має громадянства та постійного місця проживання, неодруженого, непрацюючого, тимчасово проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженого 16.07.1993 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 25.05.1995 року по відбуттю строку покарання; 18.09.1995 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 15.08.1997 року на підставі ст. 1-е ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року; 21.12.2001 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; звільненого 21.06.2003 року по відбуттю строку покарання; 19.01.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.1 ст. 121, ст. 96 КК України до 5 років позбавлення волі з проходженням лікування від алкоголізму; звільненого 04.09.2009 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.07.2010 року перебуваючи за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, маючи прямий умисел направлений на підробку офіційного документу пенсійного посвідчення №139906 від 27.10.1999 року на імя ОСОБА_2, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою використання даного посвідчення в майбутньому та отримання пільг які воно надає, використовуючи свою фотокартку та кулькову ручку підібрану за кольором і товщиною пера вніс неправдиві відомості в складову частину офіційного документу пенсійного посвідчення ОСОБА_2, саме зрізавши з посвідчення фотокартку власника ОСОБА_2 вклеїв на її місце свою фотокартку, домалював на своїй фотокартці кульковою ручкою частину відтиску гербової печатки, окрім цього за допомогою леза стер останні дві цифри року народження ОСОБА_2 після чого виправив рік народження ручкою з 1939 року на свій рік народження - 1952 рік.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 05.07.2010 року ОСОБА_1 перебуваючи за адресою с. Тарасівка вул. Братів Чмілів 1 Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу пенсійного посвідчення №139906 від 27.10.1999 року імя ОСОБА_2 при перевірці у нього працівниками міліції документів що засвідчують особу, достовірно знаючи що вказане пенсійне посвідчення ним підроблене, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою засвідчення своєї особи предявив працівникам міліції завідомо підроблене пенсійне посвідчення №139906 від 27.10.1999 року з вклеєною туди своєю фотокарткою представивши як ОСОБА_2.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та показав суду, що на території України проживає з 5 років. Паспорт він ніколи не отримував на території України, так як постійно відбував покарання у виправних колоніях і його загальний термін відбування покарань складає більше 35 років, а тому він фактично все своє життя засвідчував свою особу черговою довідкою про звільнення з місць позбавлення волі.

Приблизно на початку літа 2010 року він проходячи по парку «Перемоги» в місті Боярка знайшов пенсійне посвідчення №139906 від 27.10.1999 року на імя ОСОБА_2. Так як на той час ніде не працював в звязку з чим у нього було скрутне становище з грошовими коштами він вирішив підробити знайдене ним пенсійне посвідчення та використовувати його для безкоштовного проїзду в електропотягах. 03.07.2010 року він перебуваючи за місцем свого проживання, використовуючи свою фотокартку та кулькову ручку вніс неправдиві відомості в складову частину офіційного документу - пенсійного посвідчення ОСОБА_2, саме зрізавши з посвідчення фотокартку власника ОСОБА_2 вклеїв на її місце свою фотокартку, домалював на своїй фотокартці кульковою ручкою частину відтиску гербової печатки, окрім цього за допомогою леза стер останні дві цифри року народження ОСОБА_2 Після чого виправив рік народження ручкою з 1939 року на свій рік народження - 1952 рік, щоб було схоже на те що дане посвідчення належить йому. Надалі він неодноразово їздив на електропотязі з м. Києва в м. Боярку та при перевірці контролерами квитків предявляв вказане посвідчення яке, як йому відомо, надавало пільги - право на безкоштовний проїзд. Самого ОСОБА_2 він не знає і ніколи не бачив. 05.07.2010 року він перебував в с. Тарасівка на вул. Братів Чмілів 1, там його зупинили працівники міліції та попросили предявити паспорт чи інший документ що засвідчує особу. Він з метою засвідчення своєї особи предявив працівникам міліції раніше підроблене ним пенсійне посвідчення №139906 від 27.10.1999 року з вклеєною туди своєю фотокарткою представившись, як ОСОБА_2. При подальшій перевірці у працівників міліції дане посвідчення викликало підозру, так як містило візуальні ознаки підробки. Тоді він надав працівникам міліції свою довідку про звільнення з колонії зі своїм дійсним прізвищем і даними. Після цього працівниками міліції було вилучено у нього пенсійне посвідчення №139906 від 27.10.1999 року. У скоєному щиро кається.

Суд вважає, що підсудний давав правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який надає права і звільняє від обовязків з метою його подальшого використання; за ч. 3 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, який надає права і звільняє від обовязків.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання підсудному, враховуючи, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, особу підсудного який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоровя особи, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд умисних злочинів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне підсудному ОСОБА_1 обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті; остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 81 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 3 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Остаточне покарання ОСОБА_1 призначити за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи № 586-ВКД від 271.09.2010 в сумі 1504 грн. 68 коп. ( а.с. 30).

Речовий доказ по справі: пенсійне посвідчення №139906 від 27.10.1999 року на імя ОСОБА_2, яке зберігається з матеріалами справи (а.с. 24), знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Ю.С. Бурбела