Справа № 646/7489/15-к
№ провадження 1-кс/646/3002/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.15року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, яке погоджено з прокурором та яким просить:

- надати дозвіл йому та членам слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні на тимчасовий доступ до документів, а саме оригіналу подання від 16.02.2011 слідчого ОВС ГПУ ОСОБА_5 про строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 4-х місяців у кримінальній справі № 49-3028 (судова справа 4-709/11) яка перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований по АДРЕСА_1 або по АДРЕСА_2 , з можливістю його вилучення. 2. Розглянути клопотання без виклику представників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27 - ч.2 ст.375 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2010р. слідчий в ОВС ГПУ ОСОБА_5 порушив щодо ОСОБА_6 кримінальну справу за фактом, вчинення останнім злочину, передбаченого ч. З ст. 364 КК України та затримав останнього у вказаній кримінальній справі відповідно до ст. 115 КПК України.

суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 задовольнила подання слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 та змінила обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з підписки про не виїзд на взяття під варту.

Слідчий в ОВС ГПУ ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з поданням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 4-х місяців.

16.02.2011 суддя ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , задовольнила подання слідчого ОСОБА_5 , погоджене прокурором ОСОБА_9 та проголосила постанову про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 4-х місяців.

11.08.2014р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено клопотання про надання тимчасового доступу до оригіналів судової справи № 4-709/11 з розгляду подання слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 4-х місяців. Вказане клопотання 15.08.2014 задоволено частково - надано доступ лише до копій вищевказаних документів з можливістю їх вилучення.

На даний час виникла необхідність у призначенні криміналістичної експертизи з метою встановлення достовірності підпису осіб, від імені яких було складено вказане подання, у зв`язку з чим є необхідність вилучити оригінал подання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під варту.

В ході слідства здобуто достатні дані, які вказують на те, що оригінал вказаного подання знаходиться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 або по АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають важливе значення матеріали судової справи № 4-709/11 з розгляду подання слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 від 16.02.2011 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 4-х місяців та враховуючи неможливість іншим способом встановити обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, виникла необхідність в проведені тимчасового доступу до оригіналу подання слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 від 16.02.2011 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 4-х місяців у кримінальній справі № 49-3028 з можливістю його вилучення для проведення необхідних експертних досліджень, які можливо провести лише з оригіналу вказаного документу.

У клопотанні слідчий просить розглянути його без виклику працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на існування реальної загрози знищення, підроблення та спотворення вищезазначених документів.

Але достатнього обґрунтування, передбаченого ч.2 ст.163 КПК України, слідчим не надано, тому суд повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_3 про час та місце розгляду клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, якими воно обгрунтоване.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не прибув з невідомих причин.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливість ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх(здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження зі клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутись із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1)перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2)самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3)не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 за заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину працівниками прокуратури та суду під час досудового слідства та судового розгляду у кримінальній справі №493028.

12.08.2014р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27 - ч.2 ст.375 КК України,.

Так, у повідомленні про підозру, зокрема, зазначено, що 02.11.2010р. слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у рамках кримінальної справи № 49-3028 порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_6 ; та ОСОБА_10 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

05.11.2010р. слідчим ОСОБА_5 обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд і того ж дня ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

Під час досудового слідства ОСОБА_6 , виконуючи умови обраного щодо нього запобіжного заходу, з місця постійного проживання без дозволу слідчого не відлучався та на вимогу слідчого своєчасно з`являвся до останнього для участі у проведенні слідчих і процесуальних дій.

11.12.2010р. слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 дії ОСОБА_6 перекваліфіковано та щодо нього порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Цього ж дня, тобто 11.12.2010р., щодо ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, яку об`єднано в одне провадження із кримінальною справою № 49-3028.

13.12.2010р. ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 365 КК України, та оголошено про закінчення досудового слідства в порядку ст. 218 КПК України.

У подальшому, 14.12.2010р., 15.12.2010р., 16.12.2010р., 20.12.2010р., слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , 22.12.2010р. слідчий групи слідчих ОСОБА_11 , слідчі в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 і ОСОБА_12 надали першому заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_9 рапорти, в яких вказали, що ОСОБА_6 начебто не з`являється для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, зводить наклепи на Генеральну прокуратуру України та її керівництво, зухвало поводиться, вимагає надати йому для ознайомлення всі матеріали кримінальної справи.

На виконання зазначеної незаконної вказівки першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 24.12.2010р. слідчий ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого в АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про те, що підстави для виконання злочинної вказівки ОСОБА_9 відсутні, діючи умисно, з мотивів кар`єризму, який виразився у його бажанні догодити особам, зацікавленим в обмеженні конституційних прав ОСОБА_6 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча та представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та Президента України, а також отримати у подальшому від зазначених вище осіб сприяння у його просуванні по службі, виніс постанову про поновлення досудового слідства у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України, та наступного дня, тобто 25.12.2010р., склав та підписав подання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, оскільки наявний запобіжний захід начебто не забезпечив належної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень органу досудового слідства. При цьому в поданні слідчий ОСОБА_5 умисно та безпідставно зазначив, що ОСОБА_6 начебто чинить перешкоди слідству шляхом умисного затягування строків слідства, постійно ухиляється від явки до слідчого, не виконує процесуальні рішення слідчого, чинить тиск на свідків у кримінальній справі з метою їх дискредитації і тим самим створює собі можливість уникнути кримінальної відповідальності. Посилаючись саме на ці вигадані обставини, слідчий ОСОБА_5 намагався переконати суд, що саме взяття ОСОБА_6 під варту забезпечить виконання ним процесуальних рішень слідчого і дасть змогу перешкодити ОСОБА_6 чинити тиск на свідків.

Вказане подання, незважаючи на те, що воно не містило жодних обґрунтованих підстав, передбачених ст. ст. 148-151 КПК України, до зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, про що було достеменно відомо першому заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_9 , було останнім того ж дня, тобто 25.12.2010р., погоджене шляхом особистого підписання, після чого скероване слідчим ОСОБА_5 для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За даними виписки з медичної картки ОСОБА_6 від 29.12.2010р. (одразу після арешту), він хворів лише на гастрит, панкреатит та цукровий діабет 2 типу.

Однак після ув`язнення, тобто з 29.12.2010р., ОСОБА_6 набув такі хвороби: виразку 12 - палої кишки, яка прогресує; гострі ерозії шлунку; хронічний себорейний дерматит; хронічний дуоденіт; еутиреоз; вперше виявлений субкомпенсований цукровий діабет; панкреатит; шлунково-кишкову кровотечу; ерозійний гастрит; токсично-метаболічну енцелопатію (дегенеративний неврологічний розлад, який спричинений виділеннями токсичної речовини); цироз печінки з ознаками портальної гіпертензії; варикоз вен стравоходу; КТ - ознаки дифузійних змін печінки з_початковими ознаками портальної гіпертензії; хронічний холецистит; кісти лівої нирки; жирову хворобу печінки; ерозивний хелікобактер асоційований з гастритом; поліпоз жовчного міхура; дифузні зміни в підшлунковій залозі; ангоміоліпоми правої нирки; ураження печінки по типу хронічного гепатиту; синдром подразненого кишечника; дивертикулярну хворобу сигмовидної кишки; хронічний панкреатит; вірус гепатиту ТТУ в крові ДНК; міозит; синдром ВСД по гіпертензивному типу (підвищення артеріального тиску); підозру на екзокринну недостатність підшлункової залози; дивертикулярну хворобу сигмоподібної кишки; хронічний гастрит асоційований з хелікобактер пілорі. Також встановлено 2 епізоди шлункових крововиливів, у наслідок розриву вен стравоходу. При цьому 30.08.2011р. незалежною комісією лікарів під керівництвом професора ОСОБА_13 зроблено висновок, що при відсутності належного лікування можливе подальше прогресування цирозу та трансформація його в гепатоцелюлярний рак.

Вказані діагнози встановлювалися та підтверджувалися під час медичних оглядів ув`язненого ОСОБА_6 , які проводилися 06.05.2011р., 23.05.2011р., 28.05.2011р., 30.08.2011р., 06.09.2011р., 15.09.2011р., 20.09.2011р., 05.11.2011р., 14.12.2011р., 20.01.2012р., 20.04.2012р., 09.07.2012р.

Зазначені вище активні протиправні дії ОСОБА_5 були враховані та підтримані керівництвом Генеральної прокуратури України, зацікавленими в обмеженні конституційних прав ОСОБА_6 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча і представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та Президента України, що сприяло подальшому просуванню ОСОБА_5 по службі.

Крім того, 24.12.2010р., після поновлення досудового слідства у

кримінальній справі №49-3028 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.365 КК України, слідчий ОСОБА_5 , виконуючи вказівку Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 , діючи умисно, з мотиву кар`єризму, який

виразився у його бажанні догодити особам, зацікавленим в обмеженні конституційних прав ОСОБА_6 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча та представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також отримати у подальшому від зазначених вище осіб сприяння у його просуванні по службі, за відсутності підстав, передбачених ст.94 КПК України, порушив щодо ОСОБА_6 кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, та прийняв її до свого провадження.

У подальшому, того ж дня, тобто 26.12.2010р., слідчий ОСОБА_5 , діючи на виконання вказівки Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 щодо ізоляції ОСОБА_6 від політичного та у спільного життя шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завідомо незаконно затримав ОСОБА_6 як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, у кримінальній справі, яка була порушена ним же 24.12.2010р.

Факт незаконного затримання ОСОБА_6 слідчим ОСОБА_5 підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 03.07.12 у справі «Луценко проти України», яке набуло остаточного статусу для України 19.11.2012р.

Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що затримання ОСОБА_6 було здійснене з іншою метою, ніж та, що передбачена пунктом 1 статті 5 Конвенції і, таким чином було свавільним і таким, що суперечило цьому положенню. Таким чином, мало місце порушення пункту 1 статті 5 Конвенції щодо цього.

Також у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини Високий Суд зазначив, що обставини справи наводять на думку, що незабаром, після зміни влади, заявника, який був одним з колишніх міністрів уряду та лідером популярної політичної партії, було обвинувачено у зловживанні владою та притягнуто до відповідальності. Це відбулось в контексті, який зовнішні спостерігачі охарактеризували як політично мотивоване переслідування опозиційних лідерів. Справа заявника разом зі справою колишнього Прем`єр-міністра ОСОБА_14 привернула як національну, так і міжнародну увагу. За цих обставин твердження заявника на початковій стадії щодо можливого політичного тиску на нього перед майбутніми виборами, а також його скарга про те, що однією з підстав для взяття його під варту було його спілкування з представниками засобів масової інформації та його публічне заперечення проти пред`явлених йому обвинувачень, є достатніми підставами для розгляду питання взяття заявника під варту з точки зору статті 18 Конвенції. Отже, Суд дійшов висновку, що у своїх поданнях щодо фактів та права заявник по суті заявив скаргу про те, що його затримання та тримання під вартою мали інші цілі.

На підставі цього рішення Європейського суду з прав людини внаслідок порушення прав ОСОБА_6 , передбачених ст.ст.5, 18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, останньому державою Україна 17.01.2013р. було сплачено моральну шкоду у сумі 158812,92 грн.

Таким чином, через вищезазначені протиправні дії слідчого ОСОБА_5 та першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 державі заподіяно матеріальні збитки у вказаному розмірі.

Крім того, у своїй заяві від 07.05.2014р. про кримінальне правопорушення, поданій на ім`я Генерального прокурора України, ОСОБА_6 , зокрема, вказував, що 26.12.2010р. він був незаконно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7 біля його постійного місця проживання, при цьому його не повідомляли та у протоколі не було зазначено, в якому злочині він підозрюється та затримується. Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 за участю працівників спецпідрозділу «Альфа» заявник був доставлений до приміщення СБУ за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно утримувався до 08.00 години ранку 27.12.2010р., коли був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слідчий ОСОБА_5 відмовив захиснику заявника, адвокату ОСОБА_16 , у видачі копії протоколу затримання та постанови про порушення стосовно заявника кримінальної справи. Як стало відомо заявникові вже у січні 2011 року, він був затриманий за обвинуваченням за нібито зловживання посадовим становищем за ст..364 КК України, і яке було повністю надуманим. 20 липня 2012 року у судовому засіданні державне обвинувачення відмовилося від того, що у діях заявника є склад злочину, передбаченого ст..364 КК України, та він був обвинувачений у службовій недбалості за ч.1 ст.367 КК Украни, яка взагалі не передбачає такої санкції як позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала справа №4-709/11 за поданням слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_17 .

Таким чином, слідчим доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування свого клопотання.

Одержати оригінал вищевказаного подання слідчого іншими способами не можливо, враховуючи, що доступ до матеріалів судової справи є обмежений законом.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий зобов`язаний забезпечити залишення в матеріалах вищевказаної судової справи належним чином засвідчену копію документу, оригінал якого буде вилучені.

Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-164,166, 392-395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України.

Надати слідчому в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000266 від 28.12.2012р., та членам слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні, дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме оригіналу подання від 16.02.2011 слідчого ОВС ГПУ ОСОБА_5 про строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 4-х місяців у кримінальній справі № 49-3028 (судова справа 4-709/11) яка перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований по АДРЕСА_1 або по АДРЕСА_2 , з можливістю його вилучення (з забезпеченням залишення в матеріалах вказаної справи належним чином засвідченої копії документу, оригінал якого буду вилучено).

Строк дії ухвали один місяць.

У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на поступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1