Справа 145/2377/13-к
Провадження 1-в/127/345/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниця подання ст. інспектора Ленінського районного підрозділу Вінницького міського відділу КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.
В судове засідання засуджений ОСОБА_6 не з`явився з невідомих суду причин.
Представник КВІ ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що засуджений до інспекції не приходить, за місцем проживання відсутній, і де він може перебувати їй не відомо.
Прокурор просив оголосити засудженого в розшук, так як місце перебування та проживання засудженого не відоме.
Вислухавши думку учасників процесу суд прийшов до наступного висновку.
Подібні подання розглядаються в порядку, визначеному ст. 539 КПК України, яка допускає розгляд подання по суті без засудженого лише в разі його належного повідомлення про такий розгляд.
Виходячи з загальних засад кримінального провадження, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом (принцип доступу до правосуддя, передбачений ч.3 ст.21 КПК України).
Отже розгляд по суті такого подання КВІ можливий виключно в разі встановлення дійсного місця знаходження засудженого з метою реалізації його права на участь у розгляді справи та належного його повідомлення про такий розгляд.
Зазвичай місцезнаходження засудженого встановлюється комплексом передбачених законом заходів по його розшуку.
При цьому, нормами чинного КПК України не передбачено право суду вживати заходів щодо розшуку засудженого, оскільки відповідно до положень ст. 335 КПК України суд може оголосити в розшук лише обвинуваченого на стадії судового провадження.
Натомість відповідно до ч.1 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Згідно з п. 6.5, 6.9 Розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року №270/1560, якщо протягом указаного терміну (один місяць) місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб. Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Відповідно до ч.6 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Комплексний аналіз процитованих вище нормативних актів вказує на те, що подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання особи, місце знаходження якої у визначеному законом порядку не встановлене - розглядатись по суті не може, а розшук засудженої особи після постановлення вироку до повноважень суду КПК України не віднесений.
З таких підстав, подання КВІ про направлення для відбування призначеного покарання засудженого дійсне місце перебування якого не встановлено та не вжито всіх необхідних заходів щодо розшуку такої особи, є передчасним.
Розгляд такого подання можливий після вжиття КВІ та органами внутрішніх справ заходів, передбачених законом.
У зв`язку з цим, подання підлягає поверненню КВІ для вжиття передбачених заходів щодо розшуку засудженого.
На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.21, ч.3 ст. 26, ст. 539 КПК України, ч.1 ст. 164, ч.6 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, суддя
УХВАЛИВ:
Подання ст. інспектора Ленінського районного підрозділу Вінницького міського відділу КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_5 повернути заявнику для вжиття передбачених заходів щодо розшуку засудженого.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Суддя: