У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 30 жовтня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Луганської області на вирок
Брянківського міського суду Луганської області від 7 серпня 2007 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

судимого:

1).
30.07.2004 р. за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6
місяців;

2).
21.03.2005 р. за ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
510 грн. штрафу, який постановою від 15.02.2006 року замінено на 240 годин
громадських робіт;

3).
24.02.2006 р. за ч.1 ст. 164 КК України на 80 годин громадських робіт,

- за
ч.2 ст. 389 КК України на 2 роки обмеження волі.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1 засуджено за те,
що відбуваючи покарання за попередніми вироками суду у вигляді громадських
робіт, у період з 22 березня по 29 березня 2006 року він відбувши частину
призначеного покарання загальною тривалістю 24 години, з 30 березня 2006 року
без поважних на те причин ухилився від подальшого його відбування.

У касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону при призначенні останньому покарання, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню за
таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому засіданні
доказами, яким дав належну оцінку, і що по суті, у касаційному поданні не
оспорюється, як не оспорюється і правильність кваліфікації його дій.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України,
якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання
вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю
або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Даних вимог закону суд не дотримався.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, вироком суду
від 21 березня 2005 року ОСОБА_1 було засуджено за ч.2 ст. 190 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 510 грн. штрафу, який постановою суду від 15
лютого 2006 року замінено на 240 годин громадських робіт.

Крім того, 24 лютого 2006 року ОСОБА_1 було засуджено за
ч.1 ст. 164 КК України на 80 годин
громадських робіт.

Оскільки ОСОБА_1 відбув тільки частину призначеного
покарання загальною тривалістю 24 години, а з 30 березня 2006 року без поважних
на те причин ухилявся від подальшого його відбування, таким чином він повністю
не відбув покарання призначене за попередніми вироками.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до повного відбуття покарання
вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України, то призначаючи
покарання за новим вироком, суду необхідно було керуватися вимогами ст.ст. 71,
72 КК України.

З урахуванням наведеного вирок суду щодо ОСОБА_1 підлягає
скасуванню, а кримінальна справа - направленню на новий судовий розгляд для
усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Луганської області задовольнити.

Вирок Брянківського міського суду Луганської області від
7 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Гошовська Т.В.