Справа № 357/5430/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника виправної установи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білоцерківської ВК № 35 клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2013 року, зміненим ухвалою ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.01.2014 року, ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі. Призначене судом покарання останній відбуває у Білоцерківській ВК № 35.

Початок строку покарання - 17.08.2013 року.

Кінець строку покарання - 17.07.2015 року.

17.04.2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого вібування покарання на підставі ст. 81 КК України. Вказане клопотання останній мотивує тим, що за період відбування покарання він не допускав грубих порушень норм КВК України, задовільно характеризується, навчався в ПТУ, має заохочення за сумлінне ставлення до праці.

Суд, заслухавши доводи засудженого, думку преставника виправної установи та міркування прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 засуджено за злочин середньої тяжкості. Станом на 27.04.2015 року останній відбув більше половини строку покарання, має заохочення за сумлінне ставлення до праці.

Разом з тим ОСОБА_8 має два незняті та непогашені у встановленому законом порядку дисциплінарні стягнення від 25.01.2015 року та 07.04.2015 року за порушення режиму відбування покарання.

Адміністрацією виправної установи ОСОБА_8 характеризується посередньо: у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; по відношенню до представників адміністрації установи не завжди вічливий та коректний; свідомо не виконує законні вимоги песоналу установи, публічно демонструючи зневажливе ставлення до них; умисно уникає виконання робіт із самообслуговування; свідомо ухиляється від робіт по благоустрою установи, перекладаючи їх виконання на інших засуджених; зневажливо ставиться до майна установи і до предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, використовує їх не за призначенням; не приймає участі в організації виховних заходів та відмовляється від участі в реалізації програм диференційовного впливу на засуджених; свідомо не утримує в чистоті та порядку своє спальне місце; допускає порушення вимог пожежної безпеки.

Згідно висновку адміністрації ВК № 35 засуджений не заслуговує умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання до нього не може бути застосоване.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У клопотанні засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.01.2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1