Справа № 152/839/15-к
Провадження1-кп/152/55/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження № 0000174 від 08.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого: 25.11.2003 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з двохрічним іспитовим строком; 02.06.2005 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України на 8 років і 3 місяці позбавлення волі; 31.08.2011 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст.395 КК України до двох місяців арешту; 26.05.2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі з трирічним іспитовим строком в силу ст.75 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 08 травня 2015 року біля 12 години проходячи вулицею Пархоменка в місті Шаргороді Вінницької області, на узбіччі дороги знайшов кастет, який підібрав і, маючи намір використовувати його для власних потреб, поклав в кишеню спортивної куртки та носив при собі.

Цього ж дня біля 15 години ОСОБА_3 винайняв таксі, яке мало доставити його додому в село Копистирин Шаргородського району Вінницької області. Рухаючись м. Шаргород по вулиці Ватутіна в напрямку с. Копистирин, водій таксі зупинив автомобіль у зв`язку з технічною несправністю і почав огляд автомобіля. В цей час до автомобіля під`їхали працівники міліції, запропонували ОСОБА_3 проїхати в райвідділ міліції, де під час його огляду виявили і вилучили з зовнішньої лівої кишені спортивної куртки кастет, який відповідно до висновку судової трасологічної експертизи № 212-Х від 20.05.2015 року відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу "кастетів".

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення, просив його суворо не карати.

Суду показав, що 8 травня 2015 року біля 12 години він йшов вулицею Пархоменка в місті Шаргороді, де на узбіччі дороги знайшов металевий предмет, зовні схожий на кастет, який підібрав і, маючи намір використовувати його для власних потреб, поклав в кишеню спортивної куртки та носив при собі. Біля 15 години вирішив їхати додому, винайняв таксі, яке мало доставити його в село Копистирин. Рухаючись містом Шаргород в напрямку с. Копистирин, водій таксі зупинив автомобіль, у зв`язку з технічною несправністю і почав огляд автомобіля. В цей час до автомобіля під`їхали працівники міліції, запропонували проїхати в райвідділ міліції, де під час його огляду виявили і вилучили з зовнішньої лівої кишені спортивної куртки кастет, який він знайшов біля 12 години цього ж дня і носив при собі біля трьох годин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.263 КК України та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням даних, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що у такому разі він позбавляється права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у незаконному поводженні зі зброєю, а саме у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму

Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікованої Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен … при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

З урахуванням цих обставин, особи обвинуваченого, який негативно характеризується по місцю постійного проживання, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується, як середньої тяжкості, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з ізоляцією від суспільства в умовах застосування до нього покарання у виді арешту.

Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 08 травня 2015 року, тобто до постановлення вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з трирічним іспитовим строком в силу ст.75 КК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму ВС України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати за проведення судової трасологічної експертизи в сумі 491,04 грн.

Речовий доказ - металевий кастет, виготовлений саморобним способом підлягає знищенню.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави для обрання запобіжного заходу судом при ухваленні вироку.

Керуючись ст.ст. 321,323,324 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 травня 2015 року виконувати самостійно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 витрати за проведення судової трасологічної експертизи в сумі 491,04 грн.

Речовий доказ - металевий кастет, виготовлений саморобним способом знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1