Дата документу Справа № 314/6844/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/816/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/6844/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Закону України Про амністію у 2014 році скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 липня 2014 року до 3 років 7 місяців 14 днів. Цей строк обчислюється з 19.04.2014 року.

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_7 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.07.2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ст.70 КК України до 8-ми років 2-х місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; початок строку: 18.05.2013 року, кінець строку: 18.07.2021 року.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії (№55) УДПтС України в Запорізькій області, заявив клопотання про застосування до нього положення Закону України Про амністію у 2014 році.

Задовольняючи клопотання, суд зазначив, що згідно зі ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році", передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

За змістом вироку, ОСОБА_7 засуджений за злочини, вчинені у травні 2013 року, тобто до набрання чинності зазначеним Законом. Під час судового розгляду у суді першої та апеляційної інстанції питання про застосування амністії вирішено не було.

Невідбута частина позбавлення волі засудженим станом на 19.04.2014 року (дату набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році") складає 7 років 2 місяці 29 днів, тобто 1/2 її частина складає 3 роки 7 місяців 14 днів.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції, вважає, що ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.03.2015 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього положень Закону України Про амністію у 2014 році винесена незаконно, необґрунтовано та невмотивовано, у зв`язку з чим, просить її скасувати на підставі ч.4 ст.409 КПК України, яка полягає у неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність та ч.1 п.2 ст.413 КПК України - застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, а також до осіб, зазначених у пунктах б, в, г, д, е, є.

З інформації, зазначеної у витягу УІАЗ щодо наявності судимостей ОСОБА_7 , вбачається, що останній неодноразово судимий та має дві непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів /а.п. 12/.

Зокрема, вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 17.04.1989 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст.141, ч.2 ст.140, ст. ст. 144, 208, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання 30.04.1992 року.

Злочин, передбачений ч.3 ст.141 КК України в редакції від 28.12.1960 року, згідно зі ст.7-1 цього Кодексу, є тяжким злочином, судимість за який на даний момент, є незнятою та непогашеною.

Крім того, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.07.2014 року, ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ст.70 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України в редакції від 01.09.2001 року, згідно зі ст. 12 цього Кодексу .є тяжким, судимість за який є також незнятою та непогашеною.

Таким чином, Вільнянським районним судом Запорізької області при винесенні ухвали не враховано наявність ще одної незнятої та непогашеної судимості за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.141 КК України в редакції від 28.12.1960 року.

З урахуванням зазначених обставин та положення п. в ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, які наразі незняті та непогашені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року в цій справі скасувати.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України Про амністію у 2014 році - відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4