Справа № 11-698 -07 Головуючий у 1-й
інстанції: Безпрозванний О.В.
ст.186 ч.2 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Миколаївської області

у складі:
головуючого - Карпія В.М..

суддів : Дзюби
Ф.С., Царюка В.В.

за участю
прокурора Данчука В.М.,
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

25 вересня 2007 року розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 та
його захисника -
адвоката ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 в інтересах
засудженої ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від
9.07.2007 року , яким,-

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м. Миколаєва, раніше судимий : 27.10.2003
року Ленінським рс м. Миколаєва та
ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13.01.2004 р. за
ст.289 ч.3 КК України до 4-х років
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком
на З роки,

засуджений за
ст. 186 ч.2 КК України до 4-х років
позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України
частково приєднано не відбуту
частину покарання за
вироком Ленінського рс
від 27.10.2003 р.
та

ухвали апеляційного
суду Миколаївської області
від 13.01.2004 року і остаточно призначено покарання - 5
років позбавлення волі.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець М.Миколаєва, раніше не не судимий,

засуджений за
ст.186 ч,2 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КПК України від відбування покарання звільнено з
іспитовим строком на 2 роки 6 місяців та покладенням обов'язку не виїздити за
межу України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично
з'являтись у ці органи для реєстрації та повідомляти про зміну місця жительства.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженка м. Миколаєва, раніше не судима,-

засуджена за ст. 186 ч.2 КК України
до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнено з
іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов'язку не виїздити за межу
України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично
з'являтись у ці органи для реєстрації та повідомляти про зміну місця жительства.

Згідно вироку, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винними
у тому, що 6.09.2006 року за попередньою змовою між собою, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння у лісовій смузі біля пр-ту Жовтневого у м. Миколаєві,
застосувавши насильство, що не є небезпечнім для життя чи здоров'я Літовця М.В.
заволоділи його мобільним телефоном та іншим майном на загальну суму 1749 грн.

У апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3
просить вирок суду відносно останнього скасувати та постановити виправдувальний
вирок, посилаючись на те, що суд дав не вірну оцінку показанням засуджених, які
вони давали під час досудового слідства. Вважає, що під час слідства до
засуджених застосовувались міри фізичного та психічного впливу.

Засуджений ОСОБА_1 у своїй апеляції просить пом'якшити призначене йому
судом покарання, посилаючись на те, що він діяв не з хуліганських спонукань, в
де-кілька разів вдарив потерпілого, заступаючись за дівчат, яких ображав потерпілий.

Адвокат
ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_2 просить вирок відносно своєї підзахисної скасувати та
постановити виправдувальний вирок, посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку

доказам
по справі. Вважає, що вирок ґрунтується тільки на недостовірних свідченнях
потерпілого та недопустимих доказах, які були отримані органом досудового
слідства незаконно з застосуванням фізичного та
психічного насильства.

Стосовно
ОСОБА_5 вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених, які підтримали свої
апеляції та вважали, що не причетні до заволодіння власним майном потерпілого,
захисників засуджених, які вважали, що докази по справі здобуті шляхом
психічного впливу на свідків збоку слідчого та працівників міліції, думку
прокурора, який вважав, що апеляції не підлягають задоволенню, вивчивши
матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апелянтів, колегія суддів
дійшла слідуючого.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції судом
були повно і всебічно досліджені докази по справі. Оскільки підсудні та де­які
свідки у судовому засіданні змінили свої показання, суд вірно прийняв рішення
про дослідження їх показань , даних під час досудового слідства.

На підставі аналізу показань підсудних, потерпілого і
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших доказів суд першої інстанції, на думку
колегії суддів, вірно встановив фактичні обставини справи. Намаганням
засуджених та де-яких свідків принизити роль кожного у вчиненні злочину, суд
дав вірну оцінку і вірно їх прийняв до уваги. Посилання засуджених та їх захисників
на те, що працівниками міліції матеріали сфальсифіковані, оскільки до
обвинувачених та свідків застосовувалось насильство - є безпідставними. Ці
твердження судом були перевірені і свого підтвердження не знайшли ( 271-273).

Що стосується покарання, призначеного засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то на думку,
колегії суддів, вона відповідає вимогам ст..65 КК
України і даним про особу кожного з них.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9.07.2007 року відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - залишити без змін, а апеляції цих засуджених та їх захисників -
адвокатів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на цей вирок - залишити без задоволення.