У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Кліменко М.Р. та Гриціва М.І.,

прокурора

Опанасюка О.В.,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 22 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Львівської області на вирок
Миколаївського районного суду Львівської області від 23 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця Львівської області, громадянина
України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два)
роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнено з
випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з іспитовим строком 2 (два)
роки, та покладено на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України, не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця свого проживання,
періодично один раз на місяць з'являтись туди для реєстрації.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25
грудня 2006 року у місті Миколаєві Львівської області придбав пістолет
Марголіна калібру 5,6 мм з трьома патронами до нього того ж калібру, зберігав у
себе вдома в будинку на вулиці Лисенка й носив його без передбаченого законом
дозволу до тих пір, поки 31 грудня 2006 року його не виявили у нього й не
вилучили працівники міліції.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та
доведеність винності засудженого у злочині, просить змінити вирок та виключити
з нього встановлену судом періодичність явки засудженого для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи,
викладені у касаційному поданні, колегія суддів вважає, що це подання підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України підставою для
скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є істотне порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним
злочину, за який його засуджено, підтверджено дослідженими у судовому засіданні
та наведеними у вироку доказами і не
оспорюється у касаційному поданні.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 263 КК України
кваліфіковано правильно, що також не оспорюється.

Разом з тим, при звільненні ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням із застосуванням статей 75, 76 КК України суд на
порушення вимог ч. 3 ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України та всупереч
роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року
№ 18 “Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного суду України від 24
жовтня 2003 року № 7 “Про практику призначення судами кримінального покарання”
допустився помилки, зобов'язавши ОСОБА_1 на підставі ст. 76 КК України
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи один раз на
місяць, тобто встановив періодичність такої реєстрації, що не передбачено
нормою вказаного закону.

У зв'язку із цим колегія суддів вважає, що вирок суду
підлягає зміні, а саме, з вироку слід виключити вказівку про періодичність
проведення реєстрації, тобто, що ОСОБА_1 повинен з'являтися в органи
кримінально-виконавчої системи один раз на місяць.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Львівської області
задовольнити.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської
області від 23 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1 з м і н и т и: виключити
з нього вказівку про періодичність з'явлення засудженого ОСОБА_1 для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

С у д д і:

Синявський О.Г. Кліменко М.Р. Гриців М.І.