НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1542/14-к
Провадження № 1-кп/0182/183/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0007622 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Борки, Любешівського району Волинської області, громадянки України, освіта середня, працює пакувальником на Нікопольському хлібозаводі, мешкає АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

Іпн НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 12.10.2013р., приблизно о 20.00 год годині, знаходячись в приміщенні літньої кухні в домоволодінні АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкала ОСОБА_5 та внаслідок раптово виниклих неприязнених відносин з потерпілою, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи навмисно, рукою схопила ОСОБА_5 за волосся та повалила її на землю. Потім, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 нахилилась над потерпілою та умисно рукою схватилась за обличчя, після чого, діючи умисно, ногами нанесла не менше 12 ударів по волосяній частині голови, спині, сідницям та ногам, чим спричинила потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 20 січня 2014р. тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя і снця правої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою не визнала і пояснила, що проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_8 . У них з чоловіком була хата, яка розташована в АДРЕСА_2 та квартира в м.Орджонікідзе. В 2013р. вона двічі їздила до Москви. В серпні 2013р. вона повернулась з Москви, чоловік зустрів її і привіз на квартиру в м.Орджонікідзе. Потім чоловік розповів ій, що він проживає в с.Шолохово з ОСОБА_5 . З тих пір вона проживає в м.Орджонікідзе. Чоловік допомагає їй. В жовтні 2013р. вона вирішила поїхати до свого будинку і поговорити з ОСОБА_5 . Приїхала ввечері. Дома, в літній кухні, вона побачила ОСОБА_5 , також там був син останньої і ОСОБА_9 . ОСОБА_10 схватила її за волосся, пошкрябала їй обличчя, руки, вивихнула палець. Вона стала вириватися, штовхнула ОСОБА_5 , від чого та вдарилась об одвірок. Потерпілу вона навмисно не била, ніяких речей з будинку не виносила, не палила. Просила суд її виправдати. В задоволенні цивільного позову просила відмовити.

Але вина обвинуваченої підтверджується показаннями потерпілої свідків, матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона проживала разом з ОСОБА_8 однією сімєю, в будинку ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 . Також з ними проживав її неповнолітній син. 12.10.2013р., приблизно о 20 год. Прийшла ОСОБА_4 , яка оскорбляти її, а потім схватила за волосся, свалила її на підлогу і почала бити ногами по голові тулубу. Ц все відбувалось в літній кухні. Після чого, ОСОБА_4 пішла до будинку, звідки винесла її речі і спалила їх на дворі. У неї були три гематоми на голові, на сідницях, нозі, подряпини на обличчі. Своїми діями ОСОБА_4 спричинила їй матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода складається з вартості речей, які спалила обвинувачена, на загальну суму 3160 грн. які вона просить стягнути з обвинуваченої.

Крім матеріальних збитків, ОСОБА_4 причинила їй моральну шкоду, яка полягає у заподіянні тілесних ушкоджень, від яких вона тривалий час відчувала фізичний біль. Вона душевно страждала від протиправної поведінки ОСОБА_4 , яка принижувала її честь та гідність. Довгий час лікувалась, страждала від болю. Після травмування порушилося її звичне життя, вона довгий час не могла спілкуватись з членами родини, друзями та колегами по роботі, оскільки в неї було травмоване обличчя. У неї погіршився стан здоровя через травми, порушився нормальний сон. Зараз вона не може як раніше займатись звичними справами, знаходиться в подавленому стані через перенесені травми та біль. Також страждав її син, який був присутнім при її побитті. Страждання сина також спричиняють їй моральну шкоду. Заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 7000 грн., які також просить стягнути з обвинувачено.

Свідок ОСОБА_11 показала, що потерпіла її донька. 12.10.2013р, донька прибігла до неї додому сказала, що ОСОБА_4 повалила її на підлогу і била ногами. У доньки буди гематоми на голові, синець і подряпини під оком, на животі синець, боліла голова. На наступний день, так як донька себе почувала недобре, викликали швидку допомогу, 14.10.2013р. звернулись до лікаря травматолога.

Свідок ОСОБА_12 показав, що разом з ОСОБА_13 з літа 2013р., працював у ОСОБА_8 .. На той час, з ОСОБА_8 проживала ОСОБА_5 зі своїм сином. Обвинувачену раніше не знав. 12.10.2015р., вечором він пішов у душ, а коли вийшов, то ОСОБА_13 не пустив його до літньої кухні, сказав, що там бійка. Коли обвинувачена вийшла з літьої кухні, вона пішла до будинку, була розлючена. Тілесних ушкоджень у неї не бачив. Він бачив, як обвинувачена винесла з будинку мішок з речами, бачив в ньому червону куртку. Коли обвинувачена палила речі, він бачив серед них сапоги, червону куртку, гаманець. У потерпілої ОСОБА_5 він бачив синець під оком, подряпину на щоці, вона казала, що в неї болить голова.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 20.01.2014р., у ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, синця правої сідниці відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз струс головного мозку обактивними клінічними даними не підтверджений і при встановлені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується (а.п. 21).

При проведенні слідчого експерименту (а.п. 22 - 26) потерпіла ОСОБА_5 показала, як обвинувачена спричинила їй тілесні ушкодження, при цьому нанесла близько 10-12 ударів.

Згідно додаткової судово-медичної експертизи № 33 від 23.01.2014р. (а.п. 28), встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 могли утворитися при механізмі та обставинах, вказаних ОСОБА_5 у протоколі слідчого експерименту.

Під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 (а.п. 52-55), обвинувачена показала, що вона схопила за руку потерпілу, водночас та вдарила її в обличчя кулаком, після чого ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_5 кулаком в живіт і подряпала щоку.

За результатами проведеної додаткової судово-медичної експертизи № 93 від 25.02.2014р. встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_5 , могли утворитись при механізмі та обставинах, вказаних обвинуваченою ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту (а.п. 57).

Таким чином, аналізуючи дослідженні докази в їх сукупності, ,суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Заява обвинуваченої, що умисно вона тілесні ушкодження ОСОБА_5 не наносила, в ході досудового і судового слідства підтвердження не знайшли.

Докази на підтвердження наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень до суду не надані.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні і під час проведення слідчого експерименту зазначила механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, при цьому при проведенні додаткової судово-медичної експертизи № 33 від 23.01.2014р., встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 могли утворитися при механізмі та обставинах, вказаних саме потерпілою ОСОБА_5 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 самостійно зазначала механізм та обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , при цьому додатковою експертизою № 93 від 25.02.2014р. встановлено, що наявні у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження, могли утворитись при механізмі та обставинах, вказаних обвинуваченою ОСОБА_4 .

Таким чином, покази обвинуваченої в судовому засіданні суд вважає способом захисту.

При призначені покарання обвинуваченій, суд , на підставі ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, характеристику, а також обставини, що помякшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченій міру покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.

В задоволенні цивільного позову, в с частині стягнення матеріальної шкоди, належить відмовити з наступних підстав. Потерпілою не надані докази вартості майна, сам факт умисного знищення майна може складати окремий злочин, за яким кримінальне провадження не реєструвалось, досудове розслідування не проводилось.

Позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. З урахуванням заявлених потерпілою моральних страждань, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 грн.

Речових доказів не має..

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України ст. 1066, 1067 ЦК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот пятдесят ) грн..

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 1500 ( одна тисяча пятсот) грн.. моральної шкоди. В іншій частині відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :