АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/917/14 Справа № 707/2574/14-к Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
З участю секретаря ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 27.10.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Українка, Обухівського району, Київської області, громадянин України, українець за національністю, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 03.11.2008 року Джанкойським міським судом АРК за ч.3 ст.185 КК України до 6 місяців арешту; 21.07.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 12.06.2014 року звільнений Придніпровським районним судом м. Черкаси від подальшого відбування покарання на підставі ст.84 КК України - у зв`язку з хворобою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та якому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком ОСОБА_7 12.08.2014 року о 12.00. годині, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан вказаного домоволодіння, та знаходячись на подвір`ї, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав алюмінієву драбину вартістю 1500 гривень, яка знаходилась біля будинку, та належала ОСОБА_10 і з викраденим з місця вчинення злочину зник.

12.08.2014 року о 21.00. годині, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний намір, з метою таємного викрадення чужого майна, повернувся до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де перелізши через паркан, з-під літнього накриття таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_10 : алюмінієву драбину, шуруповерт «Bosh» та болгарку «Bosh», на загальну суму 4300 гривень, після чого з викраденим переліз через паркан, але був затриманий працівниками міліції.

Не погодившись з вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.10.2014 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, враховуючи повне визнання ним своєї вини, щире каяття, а також наявність тяжких хвороб, які неможливо повноцінно лікувати в місцях позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляції просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та враховуючи позитивні характеристики і стан здоров`я останнього, призначити йому більш м`яке покарання у виді 6 місяців арешту.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.07.2011 року і остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала змінену апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили пом`якшити вирок суду першої інстанції та призначити покарання у виді 6 місяців арешту, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ст.349 КПК України та ніким не оскаржується.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 27.10.2014 року в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), а досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Враховуючи вищевикладені положення закону, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі відповідає фактичним обставинам справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.м.к.п. 64, 70), має молодий вік, неодружений, раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності (а.м.к.п. 55-62), та будучи звільненим від відбування покарання у зв`язку з хворобою, на шлях виправлення не став, вважаючи свої дії безкарними, знову вчинив два епізоди крадіжки, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, має незадовільний стан здоров`я (а.м.к.п.67, 71), з урахуванням пом`якшуючих обставин (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обтяжуючих обставин, на думку колегії суддів призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого покарання, про що в своїх апеляціях просить останній та його захисник, колегія суддів не вбачає.

Щодо апеляційних вимог прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.71 КК України, то вони до задоволення також не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.07.2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (а.м.к.п. 59-62).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.06.2014 року ОСОБА_7 звільнений від покарання на підставі ст.84 КК України у зв`язку з хворобою (а.м.к.п. 69).

Відповідно до положень ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

У разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, дослідженням встановлено, що нормами закону не передбачено застосування до особи, яка була звільнена на підставі ст.84 КК України від покарання за хворобою та знову вчинила кримінальне правопорушення, положень ст.71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 27.10.2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді