Справа № 642/940/15-к
Провадження № 1-кп/642/222/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.10.2008 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України - іспитовим строком 2 роки;

- 01.04.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України в силу ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 22.05.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 17 днів,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 186 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше двічі судимим за вчинення корисних злочинів, останній раз 01.04.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 19 серпня 2014 року приблизно о 02 год. 00 хвил. ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля перехрестя вул. Скорохода, . 35 та вул. Соціалістична, 26 у м. Харкові підійшли до ОСОБА_4 . Після чого особа,матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , нанесла удар кулаком в область потилиці ОСОБА_4 , від чого потерпілий впав, при цьому свідомість не втрачав.

Після цього ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почав обшукувати одяг ОСОБА_4 на предмет знаходження у нього цінних речей та грошових коштів, але потерпілий, розуміючи небезпечність протиправних дій, почав протидіяти діям ОСОБА_5 і особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та відштовхнув ОСОБА_5 від себе.

З метою подолання опору потерпілого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повалила на землю ОСОБА_4 та почала наносити йому удари обома руками по тілу. ОСОБА_5 з метою подолання опору потерпілого наніс удар взутою ногою в обличчя ОСОБА_4 , який знаходився в цей час на землі, таким чином вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Після цього особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вихопила з карманів штанів ОСОБА_4 мобільний телефон «Lenovo P780» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4242 від 24.12.2014 року - 2 670 грн. 00 коп., мобільний телефон «Nokia 5230» - 308 гривень 00 коп., та грошові кошти у сумі 160 гривень.

Після вчинення вищезазначених дій ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, втекли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися викраденим майном та грошима на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3 138 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що дійсно вночі 19 серпня 2014 року домовилися з ОСОБА_6 про пограбування потерпілого, для чого пішли нім слідом, на перехресті вул. Скорохода та вул. Соціалістичній підішли до нього. ОСОБА_6 наніс удар по потилиці потерпілого, від чого той впав. Після чого він - ОСОБА_5 - став обшукувати його кишені, а потерплий його відштовхнув від себе. ОСОБА_6 повалив потерпілого на землю та став наносити йому удари обома руками по тілу, а він - ОСОБА_5 - наніс один удар ногою у обличчя потерпілого, який лежав на землі. Після цього ОСОБА_6 забрав майно з карману потерпілого. Він бачив мобільний телефон ««Nokia 5230», що ще брав ОСОБА_5 він не бачив, однак не оспорює, що ОСОБА_6 забрав також два телефони та гроші в сумі 160 грн. Після цього ОСОБА_6 купив пиво, та вони удвох його розпили. Грошей ОСОБА_6 йому не давав. Пояснив, що частково, у розмірі 1 000 грн. він відшкодував шкоду потерпілому, однак цивільний позов визнав повністю, у розмірі 3 438грн.У скоєному щиро покаявся.

Потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_4 пояснив, що вночі 19серпня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пограбували його. Він йшов додому, його вдарили ззаду по голові, він впав, після чого ОСОБА_5 став обшукувати його кишені, він його відштовхнув від себе. ОСОБА_6 повалив його на землю та став наносити йому удари обома руками по тілу, а ОСОБА_5 наніс йому один удар ногою у обличчя, коли він лежав на землі. Після цього з його карманів хтось з них забрав гроші в сумі 160 грн. та два телефони -«Nokia 5230» та «Lenovo P780», останній він придбав лише за дві неділі до цих подій. Пояснив, що 1 000 грн. йому обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував у якості моральної шкоди. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 3 438грн. він підтримав, зазначив, що внаслідок зростання цін цієї суми не вистачить і на відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого - цивільного позивача, та дослідженням даних про особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. У зв`язку зі смертю батьків у неповнолітньому віці йому визначено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Постійного місця роботи не має. Раніше двічі судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, добровільне часткове погашення шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, кількість кваліфікуючих ознак злочину, роль і ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, який відбував покарання у виді позбавлення волі, у тому числі за аналогічні злочини. Суд також враховує наведені пом`якшуючи його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 129 КПК України цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 3 438 грн., який обвинувачений визнав у повному обсязі, підлягає задоволенню у повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №4242 від 24.12.2014 року у розмірі 293 грн. 40 коп. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 для виконання даного вироку.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 , задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 3 438 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 293 грн. 40 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копію вирока направити начальнику Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Суддя ОСОБА_1