1-кп/381/85/15
381/881/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» лютого 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/85/14

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000045 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Козятин Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, з середньою технічною освітою, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
08.02.2015 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , працюючи на посаді бригадира у заготівельному цеху Моторвагонного депо станції Фастів ДТГО «Південно Західна залізниця» та перебуваючи на робочому місці за адресою: Київська область м. Фастів, вул. Галафєєва, 1, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, непомітно привласнив належні підприємству тридцять дві алюмінієві пластини на загальну суму 262 грн. 62 коп., якими розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні в межах угоди матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України обґрунтована належними доказами.

19.02.2015 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 , якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України заявою (постановою) від 11.02.2015 року визнано представником потерпілої юридичної особи у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_9 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілої юридичної особи та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинений злочин, а саме, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. В угоді, також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілої юридичної особи, який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконали взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілий.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілої юридичної особи, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Будь-яких інших обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами угоди, не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_10 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні угоду про примирення від 19.02.2015 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19.02.2015 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- тридцять дві пластини виготовлені з металу алюмінію які знаходяться на відповідальному зберіганні (а.к.п. 12-14) повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_11 БОНЧЕВ