Справа № 581/813/14-к
Провадження № 1-кп/581/5/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в смт. Липова Долина кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 13 вересня 2014 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, працюючого сироваром ЗАТ «Гадячсир», дітей не маючого, з професійно-технічною освітою, інвалідності не маючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 липня 2014 року за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2014 року в обідній період часу в смт. Липова Долина по вул. Роменській, неподалік недіючого стадіону, поряд з лісом ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , 1977 р.н., ОСОБА_6 , 1986 р.н., та ОСОБА_7 , 1975 р.н., жителями смт. Липова Долина, відпочивали, вживали разом горілку. Близько 12 год. ОСОБА_8 залишив компанію та пішов додому. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжували далі вживати горілку. У ході відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла суперечка з приводу антитерористичної операції на сході України, внаслідок якої ОСОБА_5 із положення сидячи наніс один удару кулаком руки в ділянку лівого ока ОСОБА_4 , який сидів поряд на землі, після чого останній приліг на землю, на лівий бік, прикривши обличчя руками. У наступному ОСОБА_5 встав на ноги та наніс ще 5 ударів ногами в ділянку живота ОСОБА_4 . Від нанесених ударів ОСОБА_4 відчув сильний біль в області живота і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то вирішив іти додому. Удома мати ОСОБА_4 викликала швидку і в наступному його госпіталізовано до хірургічного відділення Липоводолинської ЦРЛ із діагнозом: закрита тупа травма живота. Згідно з висновком експерта № 473 від 17 жовтня 2014 року ушкодження у вигляді тупої травми живота з множинними розривами брижі поперечно-ободової кишки, сальника, сальникової сумки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; гематома вік лівого ока відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні вищевказаного злочину визнав повністю та надав суду показання, які відповідають фабулі вищевикладеного правопорушення. При цьому, уточнив, що перший удар кулаком правої руки він наніс потерпілому ОСОБА_4 в область лівого ока, від якого потерпілий схилився ліворуч. Надалі, підвівшись, він наніс п`ять ударів потерпілому по тулубу в область животу, припинивши бити у живіт, він пішов додому (при цьому, він був взутий у літні сандалі, які не були важкими), а потерпілий залишився лежати на землі. Зазначив, що він допускає, що внаслідок завданих ним ударів у потерпілого могли виникнути ті тілесні ушкодження, які були відображені у висновку судово-медичної експертизи, а також те, що в рахунок відшкодування завданих ним збитків потерпілому він передав останньому грошові кошти в сумі 1000 гривень. Уточнив, що вжитий ним того дня алкоголь зробив його агресивним по відношенню до потерпілого і саме під дією останнього він вчинив такі дії.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні вищевказаного діяння, обставини його вчинення ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду засобами доказування, а саме:

- вищенаведеними зізнавальними показаннями обвинуваченого, наданими під час судового розгляду;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав про ті обставини, що 12 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 під час розпиття з ним алкогольних напоїв в АДРЕСА_2 наніс спочатку кулаком правої руки один сильний удар в область його лівого ока, від якого він схилився в бік та ліг на землю, а надалі відчув ще 4-5 сильних ударів в область животу (в область нижче від шлунку), від яких він відчув сильний біль та у нього пішла кров із рота. Унаслідок завдання ОСОБА_5 першого удару в його обличчя у нього проявилося розсічення лівого надбрів`я. Після того як він прокинувся від сильного больового шоку, він зібравшись із силами, прийшов додому і викликав по мобільному телефону свою матір, яка викликала йому машину швидкої медичної допомоги. Уточнив, що він не очікував будь-яких ударів від обвинуваченого взагалі, він жодним чином не провокував ОСОБА_5 на завдання йому ударів, перед нанесенням першого удару обвинувачений продемонстрував виклик до військомату на участь в АТО і сказав те, чому ми всі тут перебуваємо, а не захищаємо країну, однак при цьому він нічого образливого на адресу обвинуваченого не відповідав;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду підтвердив те, що 12 вересня 2014 року він разом із обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілим та ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої в смт.Липова Долина по вул.Роменській, а після вживання певної кількості алкоголю і після того як ОСОБА_9 залишив вперше їх компанію, він заснув, а вже прокинувся біля 4-ої години дня і побачив як ОСОБА_4 лежав поряд на животі і на його звернення не реагував, був схожий на сплячу людину. Після того як потерпілий прокинувся, він побачив на його обличчі та руках залишки крові, самих тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив, а також при цьому він не скаржився на болі в животі;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду показав про те, що він після повернення у післяобідній час 12 вересня 2014 року до місця попереднього розпивання ним алкогольних напоїв разом із ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в смт.Липова Долина по вул.Роменській (неподалік стадіона) спостерігав те, що у ОСОБА_4 була розсічена одна з бровей, з носа проступала кров, розсічена була верхня чи нижня губа, а також після того як він підвівся в повний зріст, то поскаржився на сильне печіння в області живота;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка є рідною матір`ю потерпілого, та показала суду про те, що 12 вересня 2014 року у післяобідній час, коли вона повернулася до себе додому по дзвінку її сина, то побачила як він лежить в ліжко із синцями на обличчі і скаржився на болі у животі. Коли вона його супроводжувала до карети швидкої допомоги, то її син особисто їй сказав про те, що його побив ОСОБА_11 і всі ці обставини він чітко пам`ятає;

- оголошеним висновком судово-медичної експертизи № 473 від 17 жовтня 2014 року, в якому констатовано наступні висновки, а саме: ушкодження у вигляді тупої травми живота з множинними розривами брижі поперечно-ободової кишки, сальника, сальникової сумки віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; гематома вік лівого ока віднесено до легких тілесних ушкоджень, ці тілесні ушкодження відображені в медичній документації Липоводолинської ЦРЛ відносно ОСОБА_4 , і відповідають їх фактичному часу заподіяння; причиною їх виникнення може бути травматичний контакт з тупими твердими предметами; виникнення ушкоджень у потерпілого в результаті його падіння з висоти власного зросту малоймовірно (арк.пров.80-81);

- оголошеним протоколом слідчого експерименту від 21 листопада 2014 року з фототаблицями до нього, проведеного за участі потерпілого та в присутності судмедексперта, в якому зафіксовано як ОСОБА_4 детально розповів про обставини нанесення йому 12 вересня 2014 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в область обличчя та животу, їх кількість та локалізацію, а також наглядно продемонстрував послідовність протиправних дій щодо нього з боку обвинуваченого (арк. пров.82-88). Продемонстровані удари та їх локалізація повністю узгоджуються із зізнавальними показаннями обвинуваченого та доповнюються деталізованими показаннями потерпілого, наданими під час судового розгляду;

- оголошеним висновком судово-медичної експертизи № 524 від 24 листопада 2014 року, в якому констатовано висновок про те, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_4 не виключають можливості їх виникнення при обставинах, продемонстрованих ним під час проведення слідчого експерименту (арк.пров.79).

Аналіз вищевикладених доказів свідчить про те, що вони є належними та допустимими, в своїй сукупності вони узгоджуються між собою та доводять факт вчинення обвинуваченим умисних легкого тілесного та тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Умисел ОСОБА_12 був направлений на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 . У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, то відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяно. Також про прямий умисел обвинуваченого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому свідчить нанесення декількох цілеспрямованих і сильних ударів ногами в ділянку його живота та перед цим одного удару в область обличчя.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вищевказаного злочину доведено повністю, тому його протиправні дії суд кваліфікує за ст.121 ч.1 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження. При призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття обвинуваченого, що полягає в усвідомленні ОСОБА_5 своєї протиправної поведінки через визнання ним своєї винуватості і готовності нести кримінальну відповідальність, часткове відшкодування шкоди; активне сприяння розкриттю злочину, що виявилося у наданні зізнавальних показань на стадії судового розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд розглядає вчинення вищевказаного злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Ураховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину (він вчинив умисний тяжкий злочин проти здоров`я фізичної особи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не надав посильної допомоги потерпілому ОСОБА_4 одразу після вчинення ним злочину, а також агресивно відреагував до дій, що безпосередньо передували вчиненню ним сильних ударів в область черевної порожнини потерпілого (завдав одного удару в область обличчя потерпілого), його особу (є офіційно працевлаштованим, є розлученим, не має на утриманні та вихованні малолітніх і неповнолітніх дітей, статусу інваліда не має, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю свого проживання, має незняту і непогашену судимість за злочин проти власності), наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого виключно в умовах його повної ізоляції від суспільства з призначення одного із суворих покарань у виді позбавлення волі на певний строк. При цьому, суд знаходить підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті 121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням вимог ст. 69 ч.1 КК України, оскільки обвинувачений частково в розмірі 1000 грн. відшкодував майнову шкоду потерпілому, декілька разів вибачився перед останнім і такі вибачення прийняті потерпілим, продовжив підтримувати з ним товариські відносини, завдані тілесні ушкодження на день ухвалення вироку не потягли встановлення потерпілому інвалідності, значного тривалого й істотного погіршення стану його фізичного здоров`я, не призвели до втрати функції певних (певного) внутрішнього органу черевної порожнини, що, на думку суду, з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. На думку суду, призначення саме такого виду покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та має забезпечити його перевиховання в дусі дотримання закону в умовах ізоляції від суспільства.

У даному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 7015 грн. 02 коп. майнової шкоди та 25000 грн. моральної шкоди, завданих йому спричиненням легкого та тяжких тілесних ушкоджень. Підтримавши пред`явлений позов в судовому засіданні частково, потерпілий суду пояснив про те, що обвинувачений вже на стадії судового розгляду даного провадження відшкодував 1000 грн., які він відніс в рахунок компенсації вартості медичного лікування протягом третього кварталу 2014 року, усі медичні препарати придбавалися ним виключно за приписами лікарів, самостійно без рецептів лікарів ним жодних ліків не придбавалось. У зв`язку із завданням йому значних тілесних ушкоджень, він переніс одне операційне втручання в черевну порожнину в Липоводолинській ЦРЛ, тривале лікування у вказаному медзакладі та Сумській обласній клінічній лікарні і йому заподіяно тривалі душевні страждання, значний фізичний біль через завдані тілесні ушкодження, він не мав можливості належним чином підтримувати раніше сформовані життєві зв`язки та побутовий уклад.

Пред`явлений цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, вказавши, що не оспорює ні вартості витрачених медичних препаратів, ні вартості переїзду до медичних закладів, ні розміру завданої моральної шкоди.

Оцінюючи докази в обґрунтування цивільного позову та вирішуючи його в уточнених потерпілим межах, суд вважає, що позов ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальних збитків підлягає повному задоволенню, в частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з огляду на нижченаведене.

З матеріалів даного провадження та показань потерпілого вбачається, що з 12 по 23 вересня 2014 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Липоводолинської ЦРЛ із приводу завдання йому вищенаведених тілесних ушкоджень обличчя та черевної порожнини, охоплених єдиним умислом обвинуваченого; у період часу з 17 по 25 жовтня 2014 року перебував на лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні з приводу виявлених у Роменській ЦРЛ ускладнень після операційного втручання в Липоводолинській ЦРЛ (виявлено КТ-ознаки інфільтрата забрюшного простору, скупчення рідини в сальниковій сумці) (арк.пров.69,70,72). У період часу з 12 вересня по 23 жовтня 2014 року потерпілим понесені витрати на придбання медичних препаратів, витратних матеріалів сукупно на суму 6778 грн. 95 коп., а також 20,25 жовтня, 25 листопада і 16 грудня 2014 року понесені витрати на переїзд з смт.Липова Долина до м.Суми і на повернення до смт.Липова Долина на загальну суму 278 грн. 61 коп., які є документально підтвердженими і приймаються судом як належні докази майнових витрат потерпілого на відновлення свого здоров`я та переїзд до лікувальної установи (арк. пров.60-65). Оскільки ці документально підтверджені витрати понесені потерпілим саме через протиправні дії обвинуваченого у зв`язку із заподіянням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень і пов`язані із необхідними заходами по відновленню стану здоров`я ОСОБА_4 , то на підставі ст.ст.1166,1177 ЦК України даний позов підлягає задоволенню на суму уточненого розміру завданих збитків із урахуванням первісно заявлених позовних меж.

Щодо моральної шкоди по цивільному позову, то суд вважає встановленим факт завдання потерпілому сукупно вищезазначених тілесних ушкоджень і понесених у зв`язку з цим нервових хвилювань і обмежень при перенесені фізичного болю від ушкоджень обличчя та животу, погіршення загального стану фізичного здоров`я ОСОБА_4 , про що свідчить звернення до медичних установ за наданням медичної допомоги, з урахуванням також фактичних обставин завдання шкоди здоров`ю потерпілого з боку обвинуваченого (саме умисне завдання сильного удару в область обличчя та п`ятьох ударів в область черевної порожнини потерпілого, яке не призвело до втрати функції будь-якого органу, проте потягло за собою тривалі фізичні болі через лікування та ускладнення), а також враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, засади розумності та справедливості, з обвинуваченого на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України на користь потерпілого підлягає стягненню грошовий еквівалент моральної шкоди лише в розмірі 15000 грн. У зв`язку з цим повне визнання даного позову обвинуваченим не може бути прийнято судом згідно з вимогами ст.174 ч.4 ЦПК України, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону в частині розумного і справедливого відшкодування розміру моральної шкоди, стягнутий судом грошовий еквівалент моральної шкоди на даний час, на думку суду, є достатнім для компенсації душевних страждань потерпілому. Крім цього, з ОСОБА_5 на користь потерпілого на підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягає стягненню 150 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст.1206 ЦК України, ст.128 КПК України суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов прокурора Липоводолинського району Сумської області, який діє в інтересах держави, стягнувши з ОСОБА_5 1449 грн. 53 коп. на користь бюджету Липоводолинського району Сумської області в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від кримінального правопорушення (а.с.32).

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався і на час судового розгляду прокурором та потерпілим не заявлялось клопотань про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд у відповідності з вимогами ч.1 ст. 331 КПК України не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ст.121 ч.1 КК України, і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням вимог ст.69 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання даного вироку законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6015 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а також 150 гривень в рахунок повернення сплаченого при подачі цивільного позову судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь користь бюджету Липоводолинського району Сумської області 1404 грн. 19 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1