У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12

розглянула в судовому засіданні 4 грудня 2014 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 1 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово судимого,

востаннє 19.03.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України

на 3 роки позбавлення волі зі звільненням на підставі

ст. 75 КК України від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів на 3 роки 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком від 19.03.2012 року та остаточно визначено 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди на користь: ОСОБА_6 - 3 950 грн.; ОСОБА_7 - 812 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2012 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він, діючи повторно, 8 червня 2012 року о 17 год. 45 хв., перебуваючи в гостях у квартирі ОСОБА_8 у м. Конотопі, таємно викрав належну ОСОБА_6 банківську картку АТ «Дельта Банк» з пін-кодом до неї, та цього ж дня, використовуючи цю картку, двічі зняв з банкомату гроші у сумі 500 грн. та 3 450 грн., а всього на суму 3 950 грн.

Він же повторно 3 серпня 2012 року об 11 год., перебуваючи в магазині «Наш дім» у м. Конотопі у своєї знайомої ОСОБА_7, яка працює продавцем, шляхом зловживання довірою заволодів її мобільним телефоном вартістю 812 грн., не маючи наміру його повертати, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів та його особі внаслідок суворості. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано пом'якшуючі його вину обставини. Просить змінити судові рішення та пом'якшити покарання у межах санкцій відповідних статей, у виді обмеження волі на певний строк.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.

Як видно з вироку, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Зокрема, пом'якшуючою покарання обставиною суд визнав з'явлення із зізнанням, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих покарання обставин не встановлено. Крім того, суд узяв до уваги те, що він не відшкодував заподіяну злочином шкоду, а також дані про особу засудженого, який характеризується посередньо, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, злочин вчинив під час іспитового строку.

Тому обране судом ОСОБА_5 у межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів. Підстав для пом'якшення покарання не вбачається.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Наведені засудженим в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Підстав для скасування чи зміни судових рішень не встановлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 1 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2012 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, його касаційну скаргу - без задоволення.

С у д д і :

ОСОБА_10 ОСОБА_9 ОСОБА_11