Справа № 477/1488/15-к
Провадження № 1-кп/477/144/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, відповідно до положень ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, відповідно до положень ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , учасника АТО, раніше судимого: 16.01.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва, за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 22.08.2014 року знятий з обліку у зв`язку з Законом «Про амністію в 2014 році», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
7 травня 2015 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в смт. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області запропонував ОСОБА_3 вчинити крадіжку з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на що останній погодився. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийшли до вище вказаного будинку, шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння, звідки таємно викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме: дві металеві клітки, вартістю 2465,8грн. З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Цього ж дня, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домовились вчинити крадіжку з території домоволодіння АДРЕСА_4 . Прибувши до зазначеного будинку, шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння, звідки таємно викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме: чотири металеві клітки вартістю 4931,6грн., одні металеві двері, вартістю 1089 грн. З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6020,6грн.
Крім цього, 05 червня 2015 року, близько 13:00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме: дві металеві клітки, вартістю 2465,8грн. З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім цього, 08 червня 2015 року близько 13:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме: дві металеві клітки, вартістю 2465,8грн.З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
За вказані дії передбачена відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю та пояснив, що він, знаючи про відсутність власника домоволодіння АДРЕСА_4 , та помітивши у дворі металеві вироби, вирішив їх викрасти. 07 травня 2015року, зустрівшись з ОСОБА_3 , запропонував останньому вчинити крадіжку металевих виробів з території вказаного домоволодіння, на що останній погодився. Перелізши через паркан, вони потрапили на територію зазначеного домоволодіння, звідки викрали дві металеві клітки, які сховали на пустирі. Після чого вони попросили тачку в жителя села, якого не посвячували у свої дії, та перевезли і здали викрадене до пункту прийому металобрухту.
Цього ж дня, приблизно о 14.00год. вони з ОСОБА_3 прийшли до ОСОБА_4 , якому запропонували вчинити крадіжку металевих виробів з цього ж домоволодіння, на що останній погодився. Прибувши до будинку АДРЕСА_4 , вони перелізли через паркан та викрали з території зазначеного домоволодіння чотири металеві клітки та металеві двері, які також в подальшому здали на пункт прийому металобрухту.
Таким же чином та з цього ж домоволодіння він разом з ОСОБА_4 викрали дві металеві клітки 05 червня 2015 року та ще дві металеві клітки 08 червня 2015 року. Все викрадене вони спочатку ховали на пустирі, а згодом на тачках, які просили у жителів села, не посвячуючи останніх у злочинність своїх дій, відвозили на пункт прийому металу, де здавали на металобрухту. Отримані гроші витратили на продукти харчування. Одну клітку було повернуто потерпілому. Погодився з обсягом та вартістю викраденого, зазначеного в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, погодився з поясненнями, наданими обвинуваченим ОСОБА_5 та обставинами, викладеними у обвинувальному акті, підтвердив вчинення крадіжок за домовленістю з ОСОБА_5 05 та 06 червня 2015року, а також з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 07.05.2015р. Погодився з обсягом та вартістю викраденого, зазначеного в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю, погодився з поясненнями, наданими обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також з обставинами, викладеними у обвинувальному акті, підтвердив вчинення крадіжок за домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 07.05.2015року. Погодився з обсягом та вартістю викраденого, зазначеного в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що йому належить будинок АДРЕСА_4 , в якому він постійно не проживає. В червні 2015року йому зателефонувала сусідка та повідомила, що хтось був у його домоволодінні. Прийшовши до будинку, він виявив, що з двору викрадені металеві клітки та двері. Одну клітку йому повернули. Вважав за можливе обрати відносно обвинувачених покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
За згодою обвинувачених, потерпілого, прокурора, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у таємному викраденні майна потерпілого та кваліфікує їх дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, характеризується позитивно, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається повне визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, під час розгляду справи не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, характеризується позитивно, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається повне визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, під час розгляду справи не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є учасником АТО, характеризується позитивно, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається повне визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи позицію потерпілого, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України та можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, однак з обов`язковим контролем за їх поведінкою.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі ст. 100 КПК України, речові докази по справі: металеву клітку, передану на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_9 ; металеву тачку, передану під розпискусвідку ОСОБА_10 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_11 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_12 залишити зазначеним особам як власникам.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
Міра запобіжного заходу відносно обвинувачених не обиралась.
Речові докази по справі: металеву клітку, передану на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_9 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_10 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_11 ; металеву тачку, передану під розписку свідку ОСОБА_12 залишити зазначеним особам як власникам.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1