Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів:ОСОБА_6, ОСОБА_7,
за участю скаржника ОСОБА_4,
прокурора ОСОБА_8,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 07 липня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а:

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04 березня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись із указаним вироком, засуджений ОСОБА_4 06 серпня 2014 року подав касаційну скаргу з проханням про його перевірку в касаційному порядку.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 визнано такою, що не підлягає розгляду, оскільки вона була подана після закінчення строку на касаційне оскарження.

Сколівський районний суд Львівської області постановою від 08 грудня 2014 року відмовив ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року щодо нього.

Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 30 січня 2015 року, частково задовольнивши апеляцію ОСОБА_4, скасував постанову місцевого суду, а матеріали скарги повернув скаржнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і направлення справи на новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на те, що районний суд не повідомив йому про день і час розгляду клопотання, а апеляційний - не перевірив додержався районним судом вимог процесуального закону, чим, у свою чергу, допустив неправильне застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що доводи скаржника є обґрунтованими, а відтак ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, визначені у ч. 2 ст. 383 зазначеного Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.

Частиною 4 ст. 386 КПК України 1960 року передбачено, що у разі подачі скарги з пропуском встановленого ч. 2 цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбаченому статтею 353 цього Кодексу, тобто клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження подається до суду, який постановив вирок.

За змістом ст. 353 КПК України 1960 року питання про відновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, які набрали законної сили, вирішується судом у судовому засіданні, який за результатами розгляду клопотання виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає касаційну скаргу такою, що не підлягає розгляду. Вказана постанова судді чи ухвала суду може бути оскаржена відповідно до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати касаційну скаргу такою, що підлягає розгляду.

Виходячи з наведених вимог процесуального закону, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що при вирішенні даного клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень.

При цьому суд апеляційної інстанції без належної перевірки доводів скарги ОСОБА_4 та надання на них вичерпних відповідей, перебрав на себе невластиву йому функцію - скасував постанову районного суду про відмову в поновленні строку на касаційне оскарження, а матеріали скарги повернув особі, яка її подала, - тобто прийняв рішення, яке не передбачено кримінально-процесуальним законом.

Оскільки ухвала апеляційного суду винесена з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, вона підлягає скасуванню, а справа в частині вирішення скарги ОСОБА_4 про відновлення строку касаційного оскарження - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно перевірити доводи скаржника (у тому числі викладені в його касаційній скарзі), та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_5ОСОБА_6 ОСОБА_7