АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16
законних представників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
представник служби у справах дітей ОСОБА_19
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002512 за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.03.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, маючого на утримання одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання: за статтею 185 ч.2 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі; за статтею 185 ч.3 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі; за статтею 289 ч.2 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

Кримінальне провадження №11-кп/794/186/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_21
Категорія ст.289ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання: за статтею 185 ч.2 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі; за статтею 185 ч.3 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі; за статтею 289 ч.2 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утримання одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у вигляді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання: за статтею 185 ч.3 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2-х років та 6-ти місяців позбавлення волі; за статтею 289 ч.2 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено неповнолітньому ОСОБА_9 покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, студента третього курсу Чернівецького вищого професійного училища радіоелектроніки, раніше не судимого, інваліда 1-ї групи,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання: за статтею 185 ч.3 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі; за статтею 289 ч.2 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у вигляді 2-х років та 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-го року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та мешканця АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, учня 11 класу ЗОШ № 30 в м. Чернівці, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за даною статтею з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-го року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Строк відбування покарання визначено обраховувати з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_22 задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_23 на користь ОСОБА_22 550 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_23 на користь ОСОБА_24 480 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та законного представника законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_23 на користь ОСОБА_25 1623,22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_26 3715 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_23 , законного представника ОСОБА_10 - ОСОБА_18 на користь держави 929, 10 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, а саме по 185 грн. 82 коп. з кожного окремо.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_23 , законного представника ОСОБА_10 - ОСОБА_18 на користь держави 831, 30 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, а саме по 207 грн. 83 коп. з кожного окремо.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, наприкінці вересня 2013 року в нічний час доби, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Проспект Незалежності, 88Б шляхом підбору ключа відчинили багажне відділення автомобіля ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №88, звідки викрали запасне колесо із шиною з маркуванням «Білоцерківська», вартістю 300 грн., металевим диском R15, вартістю 150 грн., та камерою, вартістю 65 грн., внаслідок чого завдали ОСОБА_27 матеріальної шкоди на суму 515 гривень, після чого з місця скоєння крадіжки зникли на автомобілі ОСОБА_6 , а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, на початку вересня 2013 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_11 , приїхавши до дачного будинку АДРЕСА_7 на автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , таємно, протиправно, шляхом злому дверей проникли до даного будинку, звідки викрали двигун від автомобіля марки «БМВ 525ТДС», вартістю 6000 грн., титановий диск, вартістю 400 грн., чугунний шпаргат, вартістю 150 грн. та дверцята від пічки, вартістю 180 грн., які спільно перенесли в автомобіль, на якому приїхали, після чого з місця скоєння злочину поїхали, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, внаслідок чого завдали ОСОБА_28 матеріальної шкоди на загальну суму 6730 гривень.

Також, на початку жовтня 2013 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , приїхавши до дачного товариства «Олімпія», що знаходиться на території мікрорайону «Роша» в м. Чернівці, на автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору під керуванням ОСОБА_6 , таємно, повторно, шляхом злому дверей проникли до дачного будинку АДРЕСА_8 вказаного товариства, звідки викрали та спільно винесли до автомобіля телевізор «LG», мікрохвильову піч «LG», ДВД-програвач «Піонер», монітор «VAVSONIK», розміром 17мм., кавоварку, кальян, набір кофейного посуду, ручну рулетку «ТОРЕХ», ручну пилку «Gardena», дощовик, ножик-пилку, трос для сушки білизни, електроподовжувач та моток капронової нитки, після чого з місця скоєння злочину поїхали на автомобілі, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, внаслідок чого завдали ОСОБА_25 матеріальної шкоди на суму 2123 гривні 22 копійки.

Далі, на початку жовтня 2013 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_9 , перебуваючи на території садівничого товариства «Мичуринець» по вул. Червонофлотській в м. Чернівці таємно, повторно, шляхом віджиму вікна проникли до дачного будинку АДРЕСА_9 , звідки викрали сім ящиків яблук сорту «Сніжний кальвіль» та «Вагнер», внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди на суму 700 гривень, після чого з місця скоєння крадіжки поїхали на автомобілі ОСОБА_6 , а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

До того ж, на початку жовтня 2013 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_9 , перебуваючи на території садівничого товариства «Мичуринець» по вул. Червонофлотській в м.Чернівці, куди вони приїхали на автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору, під керуванням ОСОБА_6 , таємно, повторно, шляхом віджиму вікна, проникли до дачного будинку АДРЕСА_10 , звідки викрали шпаргат від пічки вартістю 150 грн., дверцята від пічки, вартістю 180 грн., та дверцята від духової пічки, вартістю 150 грн., внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_24 , матеріальну шкоду на суму 480 гривень.

Крім того, на початку жовтня 2013 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_9 , приїхали на автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору під керуванням ОСОБА_6 до садівничого товариству «Олімпія», що знаходиться на території мікрорайону «Роша» в м.Чернівці, де таємно, повторно, шляхом злому вікна проникли до дачного будинку АДРЕСА_11 , звідки викрали дві пари чугунних дверей від пічки, вартістю 180 грн. та коване корито з каміну вартістю 57 грн., внаслідок чого завдали потерпілому ОСОБА_29 матеріальної шкоди на суму 417 гривень.

Продовжуючи злочинну діяльність, 22 жовтня 2013 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , таємно, за допомогою автомобіля ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору під керуванням ОСОБА_6 , шляхом буксирування незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_3 бежевого кольору, який був припаркований біля будинку №4 по вул. Бульвар Героїв Сталінграду, тим самим, власнику викраденого автомобіля ОСОБА_30 завдано матеріальної шкоди на суму 9528,55 грн.

Також, 22 жовтня 2013 року, в нічний час доби ОСОБА_6 знаходячись по вул. Полєтаєва в м. Чернівці, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму капоту автомобіля ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_4 , що був припаркований біля будинку №6б, таємно, повторно, викрав акумулятор марки «Веста-60», внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_31 матеріальну шкоду на суму 300 гривень, після скоєного злочину з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

До того ж, 30 січня 2014 року близько 09 год. ОСОБА_6 , проживаючи в квартирі АДРЕСА_12 , повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в спальній кімнаті, де переконався в тому, що до кімнати ніхто не іде, таємно, викрав золоті вироби, які належали гр. ОСОБА_26 на загальну суму 3 801,64 грн., чим своїми діями спричинив матеріальну шкоду останній на вказану суму. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги від старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 .

Прокурор в своїй апеляції просить суд вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, а також в частині призначення покарання ОСОБА_10 у зв`язку із не правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 70 КК України 5 років позбавлення волі; ОСОБА_9 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 69, 70 КК України 3 роки позбавлення волі; ОСОБА_10 за ч.3 ст.185, 69 КК України 2 роки позбавлення волі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районний суд звільняючи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням належним чином не врахував, що ними вчинено умисні тяжкі злочини, що ОСОБА_32 та ОСОБА_9 вчинили за попередньою змовою групою осіб по 5 епізодів крадіжок, поєднаних із проникненням. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб незаконно заволоділи автомобілем, чим вчинили ще один тяжкий злочин. При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.289 КК України судом невірно застосовано вимоги ст.69 КК України, оскільки по справі міститься тільки одна обставина, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину. Звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме їх виправленню та попередженню вчинення ними нових злочинів. Суд призначаючи ОСОБА_10 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі без посилання на ст.69 КК України, призначив покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, при цьому посилається на те, що судом було невірно зроблено висновок про те, що перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства. Призначене покарання не відповідає його особі та є явно несправедливим через його суворість.

Адвокат ОСОБА_15 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким виправдати неповнолітнього ОСОБА_11 у зв`язку із недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги, що у ОСОБА_11 не було корисливого мотиву, він попередньо із обвинуваченими про вчинення крадіжки не домовлявся, до дачного будинку не заходив, з будинку нічого не виносив, стояв і спостерігав, а коли побачив, що хлопці вчиняють злочин, розвернувся і пішов до дому.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_16 , які просили задовольнити подану ними апеляцію, ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_18 та його захисника адвоката ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_17 та його захисника адвоката ОСОБА_15 , які підтримали подану ними апеляцію та просили їх задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляцію та заперечував проти задоволення поданих апеляцій адвокатом ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_33 та адвоката ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 , вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченим право виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданих апеляцій та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню, а адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб та з проникненням в житло, а обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ще й у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а також обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорювалися в апеляційних скаргах.

В той же час, не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вона повністю підтверджується наступним.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_6 в суді 1 інстанції вбачається, що саме ОСОБА_11 сказав їм, що знає де закинута дача і там є залізо. Під час вчинення даної крадіжки ОСОБА_11 перебував поряд, та що саме ОСОБА_11 взяв титановий диск та відніс його до машини.

Аналогічні покази в цій частині дав в судовому засіданні суду 1 інстанції і обвинувачений ОСОБА_7 , підтвердивши, що саме ОСОБА_11 показав їм дачу, з якої вони вчинили крадіжку заліза. ОСОБА_11 перебував з ними поряд. Потім ОСОБА_9 переліз на територію іншої ділянки та сказав, що витягнув залізо, після чого вони пішли йому допомагати. Зокрема, ОСОБА_11 взяв титановий диск та поніс його до машини.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_11 в суді 1 інстанції вбачається, що він фактично визнав свою вину, показавши, що він дійсно перебував поряд з дачним будинком, з якого вчинялась крадіжка іншими обвинуваченими. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виносили якесь залізо, при цьому він особисто взяв титановий диск та переніс його до автомобіля. Не заперечував він і того, що ОСОБА_9 заходив в будинок та, що перенесене ними залізо було з дачного будинку.

На думку колегії суддів, суд 1 інстанції вірно поставив в основу обвинувачення ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України показання останнього та обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони узгоджуються між собою, є послідовними, не суперечать один одному і підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_11 у інших співучасників даного злочину, як районним судом, так і апеляційним не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_11 , на думку колегії суддів, є його лінією захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Всім вищенаведеним спростовуються апеляційні доводи адвоката ОСОБА_15 про те, що в діях ОСОБА_11 відсутній склад інкримінованого йому злочину, що він до дачного будинку не заходив, з будинку нічого не виносив, а тільки стояв і спостерігав.

Необґрунтованими є й доводи адвоката ОСОБА_15 про те, що у ОСОБА_11 не було корисливого мотиву збагачуватися за рахунок чужого майна, оскільки з суб`єктивної сторони крадіжка може вчинятися із метою власного збагачення або незаконного збагачення інших осіб, якими є його знайомі співучасники даного злочину. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 в суді 1 інстанції вказував, що викрадене залізо вони разом здали на металобрухт за 700 грн., які разом витратили.

Будь-яких істотних порушень норм КПК, які могли б потягнути за собою скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то воно обране їм в основному із врахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітньому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітньому ОСОБА_11 у відповідності зі ст. 65 КК України, районним судом було враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими, корисливими злочинами середньої тяжкості та тяжкими, значну кількість епізодів злочинної діяльності, особи винних: ОСОБА_6 , який в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, зареєстрований в умовах ОНД з 12.03.2014 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, по місцю проживання характеризується позитивно, по місцю навчання характеризується посередньо, на утриманні має неповнолітню доньку; ОСОБА_10 , який є особою раніше не судимою, по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, по місцю навчання характеризується позитивно, є інвалідом 1-ї групи по цукровому діабету, вчинив злочин у неповнолітньому віці; ОСОБА_9 , який є особою раніше не судимою, по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, вчинив злочин у неповнолітньому віці, внаслідок складних сімейним обставин, оскільки обидва батьків позбавлені батьківських прав; ОСОБА_7 , який є особою раніше не судимою, по місцю проживання характеризується позитивно , на диспансерному обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, на даний час навчається та по місцю навчання характеризується позитивно; ОСОБА_11 , який є особою раніше не судимою, по місцю проживання характеризується позитивно, по місцю навчання характеризується посередньо, вчинив злочин у неповнолітньому віці.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 - щире каяття у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених згідно вимог ст. 67 КК України, як слідством так і судом не встановлено.

Було й вірно враховано районним судом, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 щиро розкаялись у вчиненому та активно сприяли в розкритті злочинів, частково відшкодували спричинену потерпілим шкоду, характеризується позитивно, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вчинили злочин в неповнолітньому віці, ОСОБА_10 є інвалідом 1-ї групи по цукровому діабету, а ОСОБА_11 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, а тому на думку колегії суддів, судом 1 інстанції вірно застосовано до них вимоги ст.69 КК України та призначено їм покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, обґрунтованим є й висновки районного суду про те, що оскільки обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у скоєному визнали, щиро розкаялись у вчиненому, частково відшкодували спричинену потерпілим шкоду, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочини в неповнолітньому віці, а обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 взагалі є особами раніше не судимими, всі обвинувачені по місцю проживання характеризуються позитивно, а тому суд 1 інстанції вірно прийшов до висновку, що їх виправлення можливе без реального відбування покарання та вважає за можливе застосувати до них вимоги ст.ст.75, 104 КК України, призначивши їм покарання з випробуванням, з покладанням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , то при призначенні покарання судом 1 інстанції вірно враховано, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, вчинив ряд злочинів, а саме вісім епізодів крадіжок, в тому числі і з житла, а також вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання не можливе, а підстав для застосування до нього вимог ст.ст.75,76 КК України, немає. Однак, враховуючи його щире каяття та активне сприяння розкриттю вчинених ним злочинів, часткове відшкодування спричиненої потерпілим шкоди, а також те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, районний суд дійшов правильного висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 вимог ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.289 ч.2 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене районним судом покарання всім обвинуваченим є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нових злочинів.

У зв`язку із чим, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора в частині призначення більш суворого покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також для задоволення апеляції адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо пом`якшення йому покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

В той же час, такими що заслуговують на увагу, є апеляційні доводи прокурора, що районний суд у резолютивній частині вироку при призначенні покарання ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі без посилання на ст.69 КК України, призначив останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією вказаної статті. Враховуючи те, що в мотивувальній частині вироку районний суд вмотивовано обґрунтував застосування до ОСОБА_10 вимог ст.69 КК України, а в резолютивній частині вироку помилково не зіслався на неї, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду в цій частині, призначивши ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_34 задовольнити частково, а адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

На підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.03.2015 року стосовно ОСОБА_10 в частині призначення покарання змінити.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя