Справа № 1-310/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарях - Гривко A.B. Єщенко О.І.

з участю прокурора - Висоцького М.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого фахівцем з ветеринарної медицини у TOB «ОСОБА_3 Анімаль Україна» в м.Києві, одруженого, маючого 3-х дітей, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№10, Київської області, військовозобов'язаного, нагород, інвалідності не маючого, раніше не судимого,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.122ч.1 КК України (редакція 2001р.),-

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_2 05 квітня 2010 року, приблизно в 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_1, під час сварки зі своєю дружиною потерпілою ОСОБА_4, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, намагаючись її заспокоїти, оскільки вона перебувала у знервованому стані, та усвідомлюючи свою фізичну перевагу над нею, умисно стиснув пальці її лівої кисті в кулак, в результаті чого спричинив, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 50/87 від 26 травня 2010 року тілесне ушкодження у вигляді крайового перелому проксимального відділу основної фаланги 4-го пальця лівої кисті, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілої ОСОБА_1 вчинив злочин.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за ст.122 ч.І КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав частково, пояснив, що факт нанесення тілесного ушкодження він визнає, але умисно наносити він не бажав такого тілесного ушкодження. Зокрема, він пояснив, що захищався від дружини, яка була в істериці, розмахувала руками, а він стиснув кість її лівої руки, вона зойкнула, а в послідуючому рука напухла та посиніла. Вважає що наніс їй тілесне ушкодження не умисно, а по необережності. Крім того вказав, що дружина нанесла йому удари і він лікувався амбулаторно, приймав ліки, але документів про це немає.. В скоєному розкаюється.

Крім часткового визнання вини підсудним його винність в інкримінованому злочині встановлена і доведена в процесі судового слідства:

-показами потерпілої ОСОБА_1, яка пояснила, що з підсудним склались неприязнені відносини по питанню вибору хрещеного батька їх дитини і коли в черговий раз 05 квітня 2010 року після 11 години виникла сварка, підсудний обхвачував її за тулуб, хватав за руки і схватив за кисть лівої руки, пальці були випрямлені та сильно стиснув своєю правою рукою внаслідок чого відчула сильну біль і вирвалась від нього. В послідуючому рука напухла та посиніла. Звернулась до лікарні де встановили перелом пальця, наложили гіпс. Ударів підсудному вона не наносила. На досудовому слідстві вона давала детальні покази, а також при відтворені обставин події показала яким чином були спричинені їй тілесні ушкодження. При цьому конфлікті в квартирі крім дітей нікого не було.

-показами свідка ОСОБА_5 які були оголошені судом в зв'язку з визнанням її неявки в судове засідання по поважній причині проте, що в сім'ї підсудного та потерпілої часто виникали сімейні скандали і потерпіла їй розповіла що чоловік наніс їй травму, бачила гіпс на руці.

- висновком судово-медичної експертизи, згідно якого в потерпілої ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження: крайовий перелом проксимального відділу основної фаланги 4-го пальця лівої кисті, численні синці та підшкірні гематоми в області правої та лівої кісті, виявлені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо за обставин вказаних потерпілою ОСОБА_1 під час проведення відтворення обстановки та обставин події, а саме під час стискування пальців кистей рук по строку можуть відповідати 05 квітня 2010 року та відносяться до категорії; перелом основної фаланги 4 пальця лівої кисті - тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий що потягнув тривалий розлад здоров'я, оскільки для зрошування перелому необхідний строк понад 21 день, крововиливи та підшкірні гематоми - легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розміщення перелому основної фаланги 4 пальця лівої кисті, експерт дійшов висновку, що він міг утворитися при насильному стискуванні пальців лівої кисті в кулак.(а.с.50).

-протоколом відтворення обстановки та обставин події з фото таблицями підтверджується факт умисного спричинення підсудним потерпілій тілесного ушкодження - перелому фаланги 4 пальця лівої кисті.(а.о.41-43).

-протоколом очної ставки проведеною між підсудним та потерпілою підтверджується факт нанесення потерпілій перелому пальця, а також спростовуються покази підсудного, що йому були нанесені тілесні ушкодження.(а.с.65-66).

-іншими матеріалами справи та доказами належно дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази вини підсудного в їх сукупності, суд вважає, що вони об'єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою і тому не виникає ніяких сумнівів щодо їх достовірності.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст. 122 ч.І КК України, оскільки він своїми умисними діями, що виразились в нанесені середньої тяжкості тілесного ушкодження тобто тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілої ОСОБА_1 вчинив злочин і за цією статтею повинен нести кримінальну відповідальність.

Аргументи підсудного ОСОБА_2 проте, що він спричинив тілесне ушкодження неумисно, а з необережності спростовуються показами потерпілої, протоколом відтворення обстановки і обставин події, висновком судово-медичної експертизи та іншими матеріалами справи.

При призначені покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Пом'якшуючими його відповідальність обставинами суд визнає - щире каяття, а також те що він має на утриманні 3-х малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, пом'якшуючі його відповідальність обставини і приходить до висновку про можливість призначення йому покарання відповідно до санкції ч. 1ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі при цьому вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання при звільненні з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо клопотання директора TOB «ОСОБА_3 Анімаль Україна» про не позбавлення волі ОСОБА_2 та передачі на поруки суд приймає його до уваги як позитивно характеризуючу обставину підсудного, але оскільки відсутній протокол загальних зборів то суд його задоволити в повній мірі неможе.

Оскільки потерпіла ОСОБА_1 подала позовну заяву про стягнення з підсудного ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 20000 грн. в стадії судового слідства то суд залишає її без розгляду.

Речових доказів по справі немає.

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст..323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИ В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого er. 122ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу залишити без зміни засудженому ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції.

Суддя М.Д. Рабець