Справа № 11-276/2007 Головуючий
І інстанції: Малині В.В.
категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: Баглай І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року Колегія суддів
судової палати з

кримінальних
справ апеляційного суду Чернігівської області у складі:

головуючого Гром
Л.М.,

суддів Баглая
І.П., Григор'євої В.Ф.,

з участю прокурора Басюка
С.М.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2. на
вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
мешканець м. Чернігова, АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з базовою
загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

· 11.02.2000 року Деснянським районним судом м. Чернігова, за ч. 2 ст. 140,
ч. 1 ст. 2296 КК України - до З років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією
майна;

· 05.11.2002 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. З ст. 185 КК
України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений:

·
за ст. 395 КК України - до 4 місяців арешту;

·
за ч. 1 ст. 263 КК України - до 2 років
позбавлення волі;

·
за ч. З ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - до
3 років позбавлення волі;

·
за ч. З ст. 185 КК України - до 4 років 6
місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

2

Запобіжний захід ОСОБА_1., до набрання
вироком законної сили, залишений у вигляді взяття під варту. Постановлено
обчислювати строк покарання з дня його фактичного затримання, тобто з
16.01.2006 року та зараховано в строк відбування покарання строк перебування в
ІТУ з 13.01.2006 року по 16.01.2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1, в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, на користь ОСОБА_3 - 2390 грн., ОСОБА_4. - 398 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівського відділення
КНДІСЕ витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 929 грн. 92
коп. та на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області витрати на
проведення балістичної експертизи в сумі 91,54 грн.

Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_5.
залишений без розгляду.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 було засуджено за злочини,
скоєні при наступних обставинах.

1) В
кінці серпня 2005 року, біля смітника по вул. Рокосовського у м.

Чернігові, ОСОБА_1 знайшов та незаконно
привласнив 50 штук патронів, які

переносив та продовжував зберігати при собі
без передбаченого законом

дозволу. 11.10.2005 року, приблизно, о 19.00
годині співробітники міліції у

ОСОБА_1 виявили та вилучили 50 шт. патронів,
які є мисливсько-

спортивними та відносяться до бойових
припасів нарізної вогнепальної зброї

калібру 5,6 мм.

2)
Постановою Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 15.04.2005 року, ОСОБА_1. було встановлено
адміністративний нагляд терміном на 18 місяців. 07.06.2005 року, в день
звільнення з Коростенської виправної колонії № 71 Житомирської області,
ОСОБА_1. була оголошена вказана постанова про встановлення відносно нього
адміністративного нагляду з попередженням про кримінальну відповідальність за
самовільне залишення місця мешкання. Однак в середині серпня 2005 року ОСОБА_1
самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без письмового
дозволу керівництва Деснянського ВМ УМВС України в Чернігівській області,
залишив місце мешкання: м. Чернігів АДРЕСА_1, та виїхав до АДРЕСА_2,
Чернігівської області, де знаходився, приблизно, до 11 жовтня 2005 року і не
прибув без поважних причин на реєстрацію до Деснянського ВМ УМВС України в
Чернігівській області.

09.09.2005 року, в денний час, ОСОБА_1, з
метою скоєння крадіжки, в садовому господарстві ІНФОРМАЦІЯ_3, по вул.. Кільцева
у м. Чернігові,

3

проник
до АДРЕСА_3, звідки таємно викрав коленвал від автомобіля ВАЗ 2106, вартістю
325 грн., бензопилу, вартістю 540 грн., магнітофон, вартістю 200 грн., сходи
алюмінієві, вартістю 180 грн., чотири сокири, загальною вартістю 193 грн.,
рубанок, вартістю 40 грн., а всього майна на загальну суму 1478 грн., чим
заподіяв шкоду потерпілому ОСОБА_3

4)
15.09.2005 року, в денний час, ОСОБА_1, в
садовому господарстві ІНФОРМАЦІЯ_3, що по вул.. Кільцева у м. Чернігові, проник
до АДРЕСА_3, звідки таємно викрав поршневу групу на автомобіль ВАЗ 2106,
вартістю 159,60 грн., карбюратор до автомобіля ВАЗ 2106, вартістю 109,50 грн.,
радіатор до автомобіля ВАЗ 2106, вартістю 84,90 грн., генератор до автомобіля
ВАЗ 2106, вартістю 79,50 грн., трамблер, вартістю 22,50 грн., тачку металеву,
на загальну суму 456 грн., а всього майна на загальну суму 912 грн., чим завдав
шкоду потерпілому ОСОБА_3

5)
16.11.2005 року, в вечірній час, в садовому
господарстві „Природа", що по вул. Кільцева у м. Чернігові, ОСОБА_1 проник
до будинку 13, звідки таємно викрав велосипед, вартістю 266 грн., болгарку
,"DWT", вартістю 180 грн., сокиру, вартістю 47,50
грн., ножовку по дереву, вартістю 25 грн., викрутки в кількості 2 шт.,
загальною вартістю 13,30 грн., пасатижі, вартістю 14,25 грн., а всього на
загальну суму 546,05 грн., чим заподіяв шкоду потерпілому ОСОБА_5.

6)
24.11.2005 року, в денний час, в садовому
господарстві „ІНФОРМАЦІЯ_2, що по вул. Кільцева у м. Чернігові, ОСОБА_1 проник
до будинку 33, звідки таємно викрав телевізор, вартістю 50 грн., 2 ресори до
автомобіля ГАЗ 53, загальною вартістю 338,40 грн., санки, вартістю 10 грн., а
всього майна на загальну суму 398,4 грн., чим заподіяв шкоду потерпілому
ОСОБА_4.

7)
В ніч на 05.01.2006 року, з метою скоєння
крадіжки, ОСОБА_1 проник до будинкуАДРЕСА_4 м. Чернігова, звідки намагався
таємно викрасти болгарку, вартістю 108 грн., шліфувальну машину, вартістю 117
грн., радіоприймач, вартістю 212,50 грн., пухове одіяло, вартістю 60 грн.,
електродриль, вартістю 104 грн., а всього майна, що належить ОСОБА_6, на
загальну суму 601,50 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця з
причини, що не залежали від його волі.

Не
погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2. подали
апеляції, в яких:

Засуджений ОСОБА_1 порушує питання про
скасування вироку та звільнення його від відбування покарання за ст. 395 КК
України, оскільки вважає що він його фактично відбув. Не заперечуючи свою вину
в порушенні правил адміністративного нагляду, вважає, що висновки суду про
доведеність його вини по інших епізодах обвинувачення ґрунтуються на
припущеннях та його показах під час досудового слідства, які він давав під
психологічним та фізичним тиском з боку працівників міліції. Вважає, що у
справі відсутні будь-які достовірні докази причетності його до скоєння крадіжок
та незаконного поводження з боєприпасами. Крім того вказує, що суд безпідставно
відхилив

4

його клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи, чим порушив його право на захист. Вказує, що він не міг
ознайомитися з обвинувальним висновком, оскільки не володіє українською мовою.

Адвокат ОСОБА_2., не заперечуючи вирок в частині
доведеності вини засудженого в порушенні правил адміністративного нагляду,
просить вирок змінити, визнати ОСОБА_1 винуватим в скоєнні злочину
передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання 6 місяців арешту,
звільнивши від відбування покарання у зв'язку з перебігом даного строку
покарання. Вважає вирок незаконним у зв'язку з невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи та суттєвих порушень норм процесуального і
матеріального права. Вказує, що висновки суду про доведеність вини засудженого
у вчиненні таємного викрадення чужого майна та незаконного поводження з
бойовими припасами, ґрунтуються на припущеннях та сумнівних доказах і
спростовуються іншими доказами по справі. Вважає, що суд не взяв до уваги заяву
ОСОБА_1 про психологічний та фізичний тиск на нього під час досудового
слідства, внаслідок чого він обмовив себе.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого
та його адвоката задовольнити їхні апеляції, думку прокурора про
необґрунтованість апеляцій, перевіривши матеріали кримінальної справи і
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав для їх
задоволення.

Вина засудженого у скоєнні інкримінованих злочинів, при
обставинах наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним справи і
повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів, які узгоджуються між
собою та з першими показами засудженого на досудовому слідстві.

Зокрема, ОСОБА_1 написав явки з повинною і по тих
епізодах інкримінованих йому крадіжок, по яких було винесено постанови про
відмову в порушенні кримінальних справ, при відтворенні обставин і обстановки
скоєних крадіжок у присутності понятих проявив добре орієнтирування на
місцевості жителем якої він не був, розказав і показав на місці як саме скоїв
злочини і про будь який тиск на нього не заявляв.

Вилучення патронів у засудженого проводилося у
відповідності до чинного законодавства, у присутності понятих, а тому підстав
ставити під сумнів доведеність цього злочину, колегія суддів не вбачає.

За заявою ОСОБА_1 про незаконні методи досудового
розслідування, прокуратура м. Чернігова проводила перевірку і винесла постанову
про відмову в порушенні кримінальної справи, бо викладені обвинуваченим
обставини не знайшли свого підтвердження.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав
відмову ОСОБА_1 від

5

своїх
первинних свідчень як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Заява ОСОБА_1 про незнання ним української мови, на думку
колегії суддів, також є його намаганням уникнути відповідальності та затягнути
розгляд справи. Раніше ОСОБА_1 двічі засуджувався, обидва рази вироки
виносилися українською мовою і він не заявляв про незнання мови. Знайомлячись з
матеріалами кримінальної справи, ОСОБА_1 власноручно, українською мовою
записав, що клопотань не має і документи в справі складені зрозумілою йому
мовою, (т. 1 а.с. 184)

Безпідставна заява засудженого і про фіксацію процесу
апеляційним судом, оскільки при розгляді зазначених вище апеляцій судове
слідство не призначалося.

Отже вирок суду ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, у
відповідності з вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України, призначив його з
урахуванням тяжкості скоєних злочинів, особи засудженого та санкцій
інкримінованих злочинів.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 Кримінально-процесуального
кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Залишити без задоволення апеляції засудженого
ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2., а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова
від 01 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1- без змін.