Справа № 461/7598/15-к
Провадження № 1-кс/461/4094/15
УХВАЛА
іменем України
06.07.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 , про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій, по кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року, -

в с т а н о в и в:
Скаржник ОСОБА_3 03.07.2015 р. звернувся в Галицький районний суд із скаргою, на постанову від 26.06.2015 р. старшого слідчого СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 24.06.2015р. вих. №140 про проведення у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 , в якому він просив для з`ясування причин розбіжностей у показаннях підозрюваного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що в провадженні старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 17.03.2015 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 24.06.2015 р. скаржником було подано старшому слідчому СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 клопотання про вих. №140 про проведення у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 26.06.2015 р. старшим слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 було прийнято рішення у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання, якою відмовлено у задоволенні клопотання від 26.06.2015 р., поданого скаржником про проведення такої слідчої дії як проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 , так як дані, здобуті у ході його проведення, не є беззаперечним доказом вини чи невинуватості підозрюваного. В обґрунтування скарги покликається на те, що слідчим при винесенні вказаної оскаржуваної постанови від 26.06.2015 р. не було застосовано ст.ст. 9 ч. 2, 85 КПК України внаслідок чого не враховано, що доказ, здобутий за результатами проведення ініційованої ним у клопотанні від 24.06.2015 р. слідчої дії буде належним, оскільки буде сприяти з`ясуванню причин розбіжностей у їхніх показаннях.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні до неї. Просить таку задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, та вказав, що вимоги скаржника безпідставні, оскільки в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні були допитані підозрюваний ОСОБА_3 , та свідок ОСОБА_6 . Крім того, кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено обов`язку слідчого провести одночасний допит, а тільки надано право на проведення такого.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 17.03.2015 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 24.06.2015 р. скаржником було подано старшому слідчому СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 клопотання про проведення у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 , в якому він просив для з`ясування причин розбіжностей у показаннях підозрюваного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 , з метою з`ясуваня причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних .підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Станом на час розгляду скарги встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні було допитано підозрюваного ОСОБА_3 (протокол додаткового допиту від 24.06.2015 р.) та свідка ОСОБА_6 (протокол допиту свідка від 17.03.2015 р., протокол додаткового допиту свідка від 20.03.2015 р.), та у показах вказаних осіб наявні істотні розбіжності у показаннях з приводу одних і тих же подій. При наявності розбіжностей у показаннях підозрюваного і свідка ОСОБА_6 проведення одночасного допиту між цими особами надасть можливість усунути ці розбіжності, а сам протокол буде належним засобом доказування, оскільки стосуватиметься тих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і такий допит надасть можливість стороні захисту практичну можливість ефективно захищатися підозрюваному від оголошеної йому підозри.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, оскільки з урахуванням наведених вище обставин слідчим ОСОБА_5 не було враховано під час прийняття оскаржуваної постанови від 26.06.2015 р. вимог частини 2 ст. 9 КПК України, щодо обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, то таке рішення слідчого є необгрунтованим.

За вказаних обставин висновки постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 24.06.2015 р. є безпідставними та необгрунтованими. Виходячи з вищевикладного приходжу до висновку про обгрунтованість вимог скаржника (підозрюваного) ОСОБА_3 , які він просить задовільнити у своїй скарзі, та про те, що у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України старшому слідчому СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 з метою з`ясування розбіжностей у показаннях підозрюваного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 слід провести одночасний допит між підозрюваним ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛ И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову 26.06.2015 р. старшого слідчого СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій, задоволити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000051 від 17.03.2015р. за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, провести одночасний допит між підозрюваним ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_6

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1