Справа № 196/1073/14-к
№ провадження 1-кп/196/1/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , провівши в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області відкритий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000415 від 20.06.2014 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Усть-Кут Іркутської області, громадянки України, українки, маючої повну середню освіту, пенсіонерки, інваліда 3 групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої), яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона умисно не виконувала та перешкоджала виконанню рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області №443/1273/2012 від 03.09.2012 року про зобов`язання допустити в домоволодіння АДРЕСА_1 техніка-будівельника КП Царичанське БТІ» для зняття замірів необхідних для виготовлення технічної документації та №196/475/13-ц від 30.04.2013 року, про вселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловий будинок АДРЕСА_1 , та зобов`язання не перешкоджати ОСОБА_6 у користуванні житловим будинком за вказаною адресою, що набрали законної сили, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 382 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено (за обвинувальним актом відтворюються дослівно), що 27.06.2012 року на прилюдних торгах по реалізації нерухомого арештованого майна в приміщенні ВДВС Царичанського РУЮ гр. ОСОБА_6 придбала домоволодіння з господарськими спорудами, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , що належало боржниці гр. ОСОБА_4 . Після проведення вказаних торгів з реалізації арештованого майна гр. ОСОБА_6 посвідчила вказаний факт у нотаріуса та в подальшому для здійснення та належного оформлення права власності на житловий будинок остання неодноразово зіткалася із перешкодами зі сторони колишньої власниці ОСОБА_4 , у зв`язку із цим вимушена була звертатися із позовом до останньої, про усунення певних перешкод у здійсненні права власності.

Так, за викладених обставин на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист по справі №443/1273 виданий 26.11.2012 року на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області №443/1273/2012 від 03.09.2012 року відповідно до якого гр. ОСОБА_4 зобов`язано допустити в домоволодіння АДРЕСА_1 техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів необхідних для виготовлення технічної документації. 07.11.2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області №22-ц/490/10676/12 прийняте рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2012 року залишено без змін, що набрало законної сили 27.11.2012 року.

На підставі вищевикладеного 27.11.2012 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_7 в межах своєї компетенції та в порядку передбаченому статтями 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, було відкрито виконавче провадження № 35578230 та надано ОСОБА_4 добровільний строк для виконання вимог виконавчого документу в термін до 04.12.2012 року. У зазначений добровільний строк виконання вимог виконавчого документа ОСОБА_4 не виконала, у зв`язку із цим 21.12.2012 року старший державний виконавець ВДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_7 прибув за місцем мешкання ОСОБА_4 до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де остання всупереч законним вимогам, в присутності залучених понятих гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 умисно, відкрито, безпідставно та необґрунтовано усно висловила свою відмову допустити до домоволодіння техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів необхідних для виготовлення технічної документації.

Після, цього ОСОБА_4 достовірно знаючи, що вищезазначене рішення суду не скасовувалося судами вищої інстанції і перебуває на виконанні у старшого державного виконавця, діючи з єдиним продовжуваним умислом на вперте невиконання вищезазначеного рішення суду, знову 04.02.2013 року, безпідставно та необґрунтовано проявляючи цим самим свою зневагу на законні вимоги державного виконавця ОСОБА_7 та до присутніх понятих, категорично відмовила допускати до домоволодіння техніка-будівельника, тобто умисно всупереч законним вимогам державного виконавця не виконала вищезазначене рішення суду.

Окрім вищевикладеного рішення суду на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції знаходиться на виконанні виконавчий лист №196/475/13-ц виданий 15.07.2013 року на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області №196/475/ 13-ц від 30.04.2013 року, відповідно до якого необхідно вселити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловий будинок АДРЕСА_1 , та зобов`язано ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_6 у користуванні житловим будинком за вказаною адресою. 10.06.2013 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області №22-ц/774/6886/13 прийняте рішення Царичанським районним судом Дніпропетровської області від 30.04.2013 року залишено без змін, що набрало законної сили 30.062013 року.

18.07.2013 р. заступником начальника відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_10 відповідно до статей 17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження № 39007102 та надано ОСОБА_4 добровільний строк для виконання вимог зазначеного виконавчого документу до 22.08.2013 року.

20.09.2013 року заступником начальника відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_10 за участю понятих було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 за вищевказаною адресою з метою перевірки виконання рішення суду в строк наданий державним виконавцем та встановлено, що вимоги виконавчого документа в добровільному порядку не виконані, про що було складено відповідний акт та цього ж дня особисто вручено ОСОБА_4 повідомлення про дату та час проведення примусового вселення.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що вищезазначене рішення суду щодо виселення ОСОБА_6 не скасовувалося судами вищої інстанції і перебуває на виконання у ВДВС Царичанського РУЮ, діючи з єдиним продовжуваним умислом на вперте невиконання та перешкоджання виконання рішенню суду 26.09.2013 року під час виїзду державного виконавця відділу ДВС Царичанського РУЮ з ОСОБА_11 в присутності понятих гр. ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_13 за місцем проживання ОСОБА_4 з метою примусового вселення ОСОБА_6 в будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 знаючи про необхідність виконання вказаного рішення суду надала можливість своєму чоловікові ОСОБА_14 обмежити доступ до будинку та зачинити вхідні двері із середини, чим умисно перешкодила та не допустила вселення. За вказаних фактів примусове вселення ОСОБА_6 не відбулося, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

15.10.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_11 за участю понятих повторно було здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_4 з метою примусового вселення ОСОБА_6 в будинок за вище оговореною адресою, де ОСОБА_4 своїми активними діями і з єдиним продовжуваним умислом на умисне невиконання та перешкоджання виконання рішення суду, всупереч законним вимогам державного виконавця в присутності понятих умисно, відкрито, усно висловлювала свою відмову у недопущенні нею за будь-яких обставин вселити ОСОБА_6 до свого будинку, під час цього своє вперте небажання виконувати рішення суду надала активними діями, а саме перешкоджала доступу присутніх осіб зачинивши із середини вхідні ворота до подвір`я.

За вказаних фактів примусове вселення ОСОБА_6 не відбулося, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

15.10.2013 року на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ОСОБА_4 за невиконання вимог виконавчого документа в розмірі 170 грн., 06.11.2013 року ОСОБА_15 було добровільно сплачено в повному обсязі.

Після цього, державний виконавець відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_11 продовжуючи виконання вище оговореного примусового виконавчого документа на вселення ОСОБА_6 в житловий будинок по АДРЕСА_1 , а саме 09.12.2013 року та 20.06.2014 року за участю понятих повторно здійснив виїзд за місцем зловживання ОСОБА_4 , на що остання діючи із єдиним продовжуваним умислом і умисне невиконання та перешкоджання виконання рішення суду, всупереч законним вимогам державного виконавця в присутності понятих умисно, відкрито, усно висловлювала свою відмову у недопущенні нею за будь-яких обставин вселити ОСОБА_6 до житлового будинку, під час цього своє вперте небажання виконувати та всіляко перешкодити виконанню рішення суду супроводжувала активними діями, а саме перешкоджала доступу присутніх осіб, особисто вчинивши із середини вхідні ворота обмеживши доступ до домоволодіння, цим самим не забезпечила безперешкодний прохід і не допустила вселення гр. ОСОБА_6 про, що державним виконавцем було складено відповідні акти.

11.12.2013 року на підставі ст.ст. 11, 89 ЗУ «Про виконавче провадження» за невиконання вимог виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_4 в розмірі 340 грн.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення сформульоване з викладом фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими на підставі показань самої обвинуваченої ОСОБА_4 , показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , ОСОБА_26 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показань потерпілої ОСОБА_6 , речових доказів двох дискових накопичувача «DVD-R» з відеозаписами про виконання державним виконавцем вселення ОСОБА_6 до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 від 15.10.2013 року, 09.12.2013 року та 20.06.2013 року, а також таких документів: Витяг з кримінального правопорушення (а.с.41, т.1); повідомлення про початок досудового розслідування (а.с.42, т.1); постанов про призначення прокурора у кримінальному провадженні (а.с.43, т.1); заява ОСОБА_6 (а.с.44, т.1); картка первинного обліку, яка надійшла по телефону (а.с.45, т.1); заява про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 46, т.1); рішення Царичанського районного суду від 03.12.2009 року (а.с. 47, т.1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 року (а.с.48, т.1); ухвала Верховного суду від 12.05.2010 року (а.с.49, т.1); судовий наказ від 24.02.2010 року ( а.с.50, т.1); рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року справа №2-555/10 (а.с.51, т.1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с. 52, т.1); постанова про звернення стягнення на майно боржника від 28.10.2011 року (а.с. 53, т.1); висновок експерта про ринкову вартість будинку (а.с. 54, т.1); витяг з протоколу засідання конкурсної комісії від 14.02.2012 року з супровідним листом (а.с. 56, т.1); договір №04008/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 57-58, т.1); повідомлення про торги (а.с. 59, 1); супровідний лист (а.с.60, т.1); акт переоцінки від 19.03.2012 року (а.с. 61, т.1); повідомлення про торги №423807 (а.с.62-63, т.1); протокол №04008/12 проведення аукціону з реалізації нерухомого майна (а.с.64, т.1); акт №04008/12 приймання-передачі наданих послуг з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с.65, т.1); акт про проведення прилюдних торгів (а.с. 66-68, т.1); свідоцтво про право власності (а.с. 69, т.1); витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 70-71, т.1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.08.2013 (а.с.72-73, т.1); ухвала Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2013 року (а.с. 74, т.1); рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 року (а.с. 75-76, т.1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с. 77-78, т.1); виконавчий лист (а.с.79-80, т.1); постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 81-82, т. 1); акт державного виконавця (а.с. 83-84, т.1); ухвала Царичанського районного суду (а.с.85-86, т.1); рішення Царичанського районного суду від 30.04.2013 року (а.с.87-89, т. 1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с. 90, т. 1); заява ОСОБА_6 (а.с.91, т. 1); виконавчий лист (а.с. 92, т. 1); постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 93, т. 1); скарга ОСОБА_4 (а.с.94-96, т. 1); ухвала Царичанського районного суду (а.с. 97-98, т. 1); супровідний лист (а.с. 99, т. 1); ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с. 100-101, т. 1); акт державного виконавця (а.с.102, т. 1); повідомлення про примусове вселення ОСОБА_6 (а.с.103,107, т. 1); акт державного виконавця (а.с. 104-105, т. 1); повідомлення начальнику Царичанського РВ ГУМВС України від 09.10.2013 року (а.с.106, т. 1); постанова про залучення працівників міліції для участі у проведенні виконавчих дій (а.с. 108, т. 1); лист-відповідь (а.с.109, т. 1); акт державного виконавця (а.с. 110, т. 1); постановлення про накладення штрафу (а.с. 111, т. 1); розпорядження виконавчого провадження (а.с. 112, т. 1); повідомлення про надходження коштів (а.с.113, т. 1); акт державного виконавця (а.с. 114, т. 1); повідомлення про примусове вселення від 03.12.2013 року (а.с. 115, т. 1); супровідний лист (а.с.116, т. 1); постанова про залучення працівників міліції для участі у проведенні виконавчих дій (а.с.117, т. 1); лист-відповідь (а.с.118, т. 1); акт державного виконавця від 09.12.2013 року (а.с.119, т. 1); супровідний лист ОСОБА_4 (а.с.120, т. 1); постанова про накладення штрафу (а.с.121, т. 1); повідомлення про примусове вселення ОСОБА_6 (а.с.122, т. 1); супровідний лист (а.с.123, т. 1); постанова про залучення працівників міліції для участі у проведенні виконавчих дій (а.с.124, т. 1); лист-відповідь (а.с.125, т. 1); акт державного виконавця від 20.06.2014 року (а.с.126-127, т. 1); постанова про залучення до справи речових доказів (а.с.128, т. 1); речовий доказ (а.с.129, т. 1); копія паспорта громадянина України ОСОБА_4 ( а.с. 130-131, т. 1); довідка-характеристика (а.с. 132, т. 1); довідка АІС (а.с.133-134, т. 1); довідка з Царичанської ЦРЛ ДОР ( а.с.135, т. 1); копія позовної заяви ОСОБА_4 (а.с.- 45-47, т. 2); ухвала Царичанського районного суду від 04.07.2013 року по справі №196/475/13-ц (а.с.54, т.2).

ОСОБА_4 своєї вини в пред`явленому їй обвинуваченні за ст. 382 ч.1 КК України не визнала.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечувала того факту, що 21.12.2012 року та 04.02.2013 року не допустила до житлового будинку техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів, необхідних для виготовлення технічної документації. При цьому послалась на те, що в обвинувальному акті мова йде про домоволодіння АДРЕСА_1 , а вона проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 . Вважає дії державних виконавців протиправними. Також переконана, що своїми діями нікому шкоди не завдала, так як здійснювала самозахист своїх прав. Стверджувала, що на руках у ОСОБА_6 були правовстановлюючі документи, що підтверджували придбання нею на прилюдних торгах житлового будинку АДРЕСА_1 . Вважає продаж ОСОБА_6 належного їй будинку на прилюдних торгах незаконним.

Також не заперечувала того факту, що 15.10.2013 року, 09.12.2013 року та 20.06.2014 року разом з небайдужими односельцями перешкоджала вселенню ОСОБА_6 до житлового будинку АДРЕСА_1 , закривши ворота та калітку до двору. В цьому будинку проживала зі своїм покійним чоловіком ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 заперечила той факт, що 26.09.2013 року вона здійснювала перешкоди вселенню ОСОБА_6 , так як перешкоди чинив її покійний чоловік, зачинивши двері до будинку, і це підтверджується актом державного виконавця.

Висловилася про те, що акти вселення, які проводили державні виконавці, є незаконними, так як судового рішення про її виселення не існує, а іншого житла вона не має. Крім того зазначила, що в судах розглядаються інші справи, які повинні визначити юридичну долю спірного майна.

Визнана на досудовому розслідуванні потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову не пред`явила. Висловила свою заінтересованість у реалізації набутого на прилюдних торгах 27.06.2012 року права власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також набутого нею в 2015 році права власності на земельну ділянку, наданої їй для обслуговування вказаного житлового будинку, в порядку приватизації.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки не підтверджують того, що діяннями ОСОБА_4 , які формально і містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.1 КК України, заподіяно чи могло бути заподіяно істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, тобто становлять суспільну небезпеку.

Згідно ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч.1). Згідно частини другої цієї статті не є злочином дія або бездіяльність, яка формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Про малозначність діянь, скоєних ОСОБА_4 , свідчить таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_29 , приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу в Дніпропетровській області, відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції ОСОБА_30 06.07.2012 року, посвідчив, що ОСОБА_6 належить на праві власності майно, що складається з: житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реквізити правовстановлюючого документа: Свідоцтво про право власності на житловий будинок б/н від 14 лютого 1995 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради № 53 від 07 лютого 1995 року, зареєстроване обласним комунальним підприємством «Царичанське бюро технічної інвентаризації» №35899060 від 30.01.2012 року, характеристика житлового будинку з надвірними прибудовами: А-1 житловий будинок 86,3 кв.м; а-1 веранда 15,3 кв.м.; Б гараж 35,6 кв.м.; В сарай 16,5 кв.м; Г вбиральня 1,6 кв.м; Д сарай 12,4 кв.м; №1 огорожа; №2 ворота; №3 огорожа; вартістю 109228,70 грн., яка придбана ОСОБА_6 за 109400,00 грн, що раніше належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок б/н від 14 лютого 1995 року. Зареєстровано в реєстрі за №666 (а.с. 69, т.1). Державна реєстрація права власності була здійснена державним реєстратором ОСОБА_31 14.02.2013 року (а.с. 70-71, т.1).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що станом на 27.06.2012 року в розпорядженні службових осіб місцевого відділу Державної виконавчої служби України в момент проведення прилюдних торгів малися всі необхідні документи для подальшої реєстрації права власності покупцем, а тому виготовлення іншої технічної документації для забезпечення здійснення реєстрації такого речового права не викликалося об`єктивною необхідністю. Про це свідчить факт здійснення 14.02.2013 року державної реєстрації відповідного речового права за ОСОБА_6 (а.с. 70-71, т.1).

Судом береться до уваги й те, що згідно частин четвертої та п`ятої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. У разі відсутності документів, що характеризують об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у

встановленому порядку за рахунок коштів стягувача.

Крім цього, згідно ст. 58 цього Закону для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно ст. 11 якого замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Така оцінка «домоволодіння на неприватизованій земельній ділянці 0,15 га, належній ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » здійснена 22.11 2011 року (а.с. 54, т.1). Згідно частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, а після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Суд переконався в тому, що факти недопущення ОСОБА_4 21.12.2012 року та 04.02.2013 року до житлового будинку техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів, необхідних для виготовлення технічної документації, не спричинили і не могли спричинити істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, а тому вказані діяння обвинуваченої ОСОБА_4 є малозначними та не становлять суспільної небезпеки.

Даючи правову оцінку поведінці ОСОБА_4 26.09.2013 року під час виконання державними виконавцями примусового вселення, суд прийшов до висновку, що доводи сторони обвинувачення стосовно того, що ОСОБА_4 перешкоджала вселенню ОСОБА_6 до житлового будинку в цей день, спростовуються актом державного виконавця від 26.09.2013 року, за яким встановлено, що боржник ОСОБА_4 не перешкоджає вселенню, але її чоловік ОСОБА_14 перешкоджає вселенню стягувача ОСОБА_6 . Допуск на подвір`я житлового будинку був наданий начальнику ВДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_23 . Чоловік ОСОБА_14 в усній формі з будинку повідомив, що він заперечує проти вселення, в результаті чого вселення не відбулося (а.с.104, т.1).

Згідно ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення (ч.1). У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі та його проживання (перебування) в ньому (ч.2).

Під час судового розгляду справи встановлено, що 15.10.2013 року, 09.12.2013 року та 20.06.2014 року під час здійснення примусового виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2013 року в цивільній справі № 196/475/13-ц на підставі виконавчого листа № 196/475/13-ц, виданого 15.07.2013 року, про вселення ОСОБА_32 у житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.92-93, т.1), ОСОБА_4 мотивувала свої дії тим, що рішення суду про її виселення немає, а права ОСОБА_6 на житловий будинок нею оспорюють ся в судовому порядку.

Таке підтверджується показаннями обвинуваченої ОСОБА_4 , які узгоджуються з показаннями свідків та відеозаписами ходу проведення виконавчих дій по примусовому вселенню 15.10.2013 року, 09.12.2013 року та 20.06.2014 року (а.с.128-129, т.1).

Свідок ОСОБА_11 засвідчив, що ОСОБА_4 перешкоджала примусовому вселенню ОСОБА_6 і говорила, що ніякого вселення не буде до тих пір, доки не буде рішення суду про її виселення, а також до тих пір, доки в суді знаходиться на розгляді справа про визнання позики недійсною.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_4 перешкоджала вселенню, говорячи про те, що її житловий будинок незаконно продано і вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Свідок ОСОБА_18 свідчила, що ОСОБА_4 заперечувала проти вселення, бо спірна справа розглядається в суді.

Свідок ОСОБА_24 свідчила про те, що ОСОБА_4 перешкоджала вселенню ОСОБА_6 , висловлювала погрози, що її винесуть з хати тільки «вперед ногами», а свої дії мотивувала тим, що подала до суду заяву, а тому до вирішення судових спорів вона виселятися зі свого житла не збирається.

Свідок ОСОБА_19 засвідчила, що ОСОБА_4 відмовляла у вселенні ОСОБА_6 , бо говорила: яке може бути вселення, коли немає рішення суду про її виселення.

Свідок ОСОБА_23 повідомила, що ОСОБА_4 зачинила ворота, говорила, що нікого не пропустить у зв`язку з тим, що в суді розглядається справа про визнання договору позики недійсним.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_20 свідчили, що ОСОБА_4 перешкоджала виконувати примусове вселення, мотивуючи це тим, що немає рішення про її виселення.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 мотивувала свої дії по невиконанню судового рішення і перешкоджала примусовому вселенню тим, що інша справа розглядається в суді.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року (а.с. 56-57, т.2) скасовано ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року, про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу ОСОБА_29 , відділ Державної виконавчої служби Царичаського районного управління юстиції, про визнання свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів недійсним. Ухвалено справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 та скасовано ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_33 , ОСОБА_34 про визнання договору позики недійсним, в якій зазначається, що у суду не було жодних підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року (який залишено в силі ухвалою апеляційного суду від 15.01.2013 року) ОСОБА_35 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України (шахрайство) та встановлені шахрайські дії (введення в оману) відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які передали ОСОБА_35 гроші в сумі 100000 грн., які були отримані ними від ОСОБА_36 за договором позики від 21.09.2009 року, а отже на думку позивачів спірний договір є недійсним в силу ст.. 230 ЦК України, оскілки укладений в результаті обману (а.с. 58-59, т.2).

Беручи до уваги викладене вище, суд переконання в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 при вчиненні протиправних дій, передбачених ст. 382 ч.1 КК України, переслідувала законну мету реалізувати право на самозахист цивільних прав та зберегти той стан речей, що склався на момент вчинення виконавчих дій по примусовому вселенню ОСОБА_6 до житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , до того часу, доки не будуть вирішені цивільні спори в судовому порядку, а також захистити в суді належні їй порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що гарантується Конституцією України (ст.55) та визначено ст.3 ЦПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з врахуванням відсутності цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та за відсутності доказів завдання ОСОБА_4 кому б то не було істотної матеріальної чи іншої шкоди, а також те, що ОСОБА_4 при цьому переслідувала законну мету, вчинене нею діяння, яке кваліфікується за ст. 382 ч.1 КК України, є малозначним і не становить суспільної небезпеки.

Враховуючи те, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», продажу підлягає вилучене державними виконавцями майно, забезпечення належного зберігання якого покладається на спеціалізовані організації, визначені на тендерній (конкурсній) основі (пункт 2 цього Наказу), суд прийшов до висновку, що до проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна державними виконавцями не було вилучено арештованого житлового будинку з надвірними прибудовами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і не було передано на належне зберігання спеціалізованій організації, про що свідчить факт проживання ОСОБА_4 та її покійного чоловіка ОСОБА_14 в указаному житловому будинку як на момент проведення прилюдних торгів 27.06.2012 року (а.с.66, т.1), так і на час здійснення виконавчих дій на підставі виконавчого листа №443/1273/12, виданого 26.11.2012 року, та виконавчого листа № 196/475/13-ц, виданого 15.07.2013 року.

Тому, суд прийшов до переконання, що ситуація з примусового вселення ОСОБА_6 та протидія цьому зі сторони ОСОБА_4 , а також її покійного чоловіка ОСОБА_14 , була спровокована тим, що службовими особами місцевого відділу ДВС в порушення Наказу Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» не було вилучено арештоване нерухоме майно до проведення прилюдних торгів і не було передано таке арештоване нерухоме майно на належне зберігання спеціалізованій організації, яка й проводила прилюдні торги, Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУП», код ЄДРПОУ 360340 (а.с. 57-59, т.1).

Таке переконання суду повною мірою стосується й ситуації, коли ОСОБА_4 21.12.2012 року та 04.02.2013 року не допустила до житлового будинку техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів, необхідних для виготовлення технічної документації, при здійсненні виконавчого провадження на підставі виконавчого листа по справі №443/1273, виданого 26.11.2012 року на виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області №443/1273/2012 від 03.09.2012 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 зобов`язано допустити в домоволодіння АДРЕСА_1 техніка-будівельника КП «Царичанське БТІ» для зняття замірів необхідних для виготовлення технічної документації.

Вирішуючи питання про застосування частини другої статті 11 КК України в межах даного кримінального провадження, суд виходить з того, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає доведеним, що протиправне діяння, вчинене ОСОБА_4 , мало місце, але з врахуванням доказів, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов також висновку, що сторона обвинувачення не довела, що таке діяння є суспільно небезпечним, у зв`язку з чим вказана особа повинна була б понести кримінальне покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не пред`являвся.

Питання про відшкодування процесуальних витрат не порушувалося.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, а саме: двох дискових накопичувачів «DVD-R» з відеозаписами про виконання державним виконавцем вселення ОСОБА_6 до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , суд прийшов до висновку, що їх слід залишити при справі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватою в пред`явленому обвинуваченні за ст. 382 ч.1 КК України та виправдати.

Речові докази, а саме: два дискові накопичувачі «DVD-R» з відеозаписами про виконання державним виконавцем вселення ОСОБА_6 до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , - залишити при справі.

Документи, які були надані учасниками процесу під час судового розгляду, залишити при справі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_37