Справа № 1-358/12
Провадження № 1/1015/101/2012
В И Р О К

іменем України

05.06.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р., Калиновській Н.В.

за участю прокурора Будніка І.А.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну загальну середню освіту, працюючого оператором відпуску палива на АЗС «КЛО», неодруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого вироком від 24.10.2003 року Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбуту частину покарання 7 місяців 13 днів за постановою Конотопського міськрайнного суду Сумської області від 27.02.2008 року,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за умисний корисливий злочин, належних висновків не зробив та вчинив нові умисні злочини за наступних обставин.

20.12.2011 року близько 19 години ОСОБА_4, знаходячись поблизу житлового будинку № 7 по вул. Садовій в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, який належить ОСОБА_2, де винаймала житло його колишня подруга ОСОБА_5, з якою він на той час стосунків не підтримував, незаконно, без дозволу власника будинку та інших осіб, які проживали в ньому, через відчинену кватирку вікна, використовуючи деревяну драбину, проник всередину будинку для побачення із ОСОБА_5

В подальшому, ОСОБА_4, продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.12.2011 року близько 19 години, знаходячись в будинку № 7 по вул. Садовій в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, належному ОСОБА_2, куди він незаконно проник через відчинену кватирку вікна для побачення з колишньою подругою ОСОБА_5, яка винаймала кімнату в даному будинку, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6, який тимчасово проживав за вказаною адресою, винаймаючи кімнату, та який саме в той час повернувся додому, з метою його умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та реалізовуючи свій злочинний умисел за допомогою ножа та виделки, які знаходилися в будинку, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоровя ОСОБА_6, безладно в короткий проміжок часу наніс останньому численні удари в різні частини тіла в область життєво-важливих органів, в результаті отримання яких ОСОБА_6 помер на місці вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 18/Д/ 524 тр. від 20.03.2012 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлено: 20 проникаючих колото-різаних поранення тулуба з пошкодженням внутрішніх органів (рани передньої, лівої бокової та задньої поверхні грудей та живота, від яких під різними напрямками відходять ранові канали, що проникають в плевральні та черевну порожнини, порожнину навколосерцевої сумки, і за ходом ранових каналів пошкоджені ребра, легені, серце, печінка, кишківник); крововтрата: 1750 мл. рідкої крові в порожнинах тіла, значна кількість крові на місці виявлення трупа, знижене кровонаповнення внутрішніх органів; 4 непроникаючі колото-різані поранення (правої підщелепної ділянки, передньої поверхні грудей зліва, лівої поперекової ділянки); поверхневу різану рану правої бокової поверхні шиї; 2 різані рани лівого ліктьового суглобу; різану рану 4-го пальця лівої кисті; 4 подряпини лівого плеча та передньої черевної стінки; 16 поверхневих колотих ран правої щічної та підщелепної ділянок; забійну рану лівої лобно-тім'яно-скроневої ділянки.

Смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок множинних колото-різаних поранень грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті.

ОСОБА_7 цього, ОСОБА_4, продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.12.2011 року близько 19 години, знаходячись всередині будинку за адресою м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Садовій, 7, належного ОСОБА_2, після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6, впевнившись, що настала біологічна смерть останнього, оскільки він не подавав ознак життя, з метою знищення загально небезпечним способом доказів своєї злочинної діяльності, а також приховування трупа ОСОБА_6, зайшов до кухонної кімнати даного будинку, де умисно з вказаною метою відкрив подачу газу на 4-х конфорках газової плити, тим самим свідомо допустив розповсюдження газу по обмеженому приміщенні будинку, усвідомлюючи, що обраний ним спосіб знищення чужого майна може призвести до вибуху через перенасичення газом, внаслідок появи джерела відкритого вогню, що зруйнує або пошкодить будинок та майно, наявне в ньому, після чого, прикривши вхідні двері, залишив будинок та зник з місця вчинення злочину.

Тим самим, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на знищення та пошкодження чужого майна, вчиненого загально небезпечним способом, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у звязку зі своєчасним поверненням до будинку його власника ОСОБА_2, котрий, відчувши запах газу, відкрив вікна будинку та провітрив дане приміщення, чим відвернув можливість пошкодження та знищення належного йому майна шляхом вибуху.

ОСОБА_7 цього, ОСОБА_4, у невстановлений час, у невстановленої особи та у невстановленому місці незаконно для власного вживання придбав паперовий згорток з коноплею, достовірно знаючи про те, що вона відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та яку він незаконно перевіз та зберігав за місцем свого тимчасового проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого власного вживання до 21.12.2011 року.

21.12.2011 року о 19 годині 15 хвилин працівниками міліції в ході проведення огляду помешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, на кріслі в його кімнаті було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 352/х від 16.03.2012 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою в перерахунку на суху речовину 26,41 г.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, визнав, пояснив, що 20.12.2011 року вирішив поїхати в м. Боярка до своєї колишньої подруги ОСОБА_5, щоб поговорити з нею щодо їхніх відносин. В м. Боярка він приїхав на маршрутному таксі № 720 зі станції метро «Святошино». Підійшовши до будинку, побачив, що там нікого немає. Чекаючи на ОСОБА_5 він зайшов на подвіря та обійшов будинок. З тильної сторони будинку він побачив, що до другого вікна підперта деревяна драбина, тому вирішив потрапити в будинок через вікно. По драбині він піднявся ближче до кватирки вікна, яка була відчинена в середину, і з драбини нагнувся в кватирку, через яку вільно просунувся в середину. Коли пролазив через кватирку, то випадково розбив скло у вікні. Кімнату освітив світлом мобільного телефону, в кімнаті та в будинку нікого не було. Він залишився чекати на ОСОБА_5 в тій же кімнаті, сидів на дивані. Приблизно через 30-40 хвилин він почув звук відкривання вхідних дверей, чоловічий голос та тупіт ніг в коридорі до кімнати. Невідомий чоловік відчинив двері до кімнати та увімкнув світло. Чоловік запитав у нього: «Ти хто?», а він в свою чергу задав йому питання також змісту. На що чоловік відповів, що живе в будинку. Тоді він йому повідомив, що приїхав до ОСОБА_5. Після тих слів чоловік, поспішаючи розвернувся, вийшовши з кімнати, а він відразу почув шурхіт металу, та зрозумів, що чоловік знаходиться на кухні та щось бере. Коли чоловік вийшов з кімнати, він вимкнув світло, та зачинив двері до кімнати, так як хотів вийти з будинку взагалі, але навпроти себе на відстані 2-3 м побачив тінь, і зрозумів, що то був той же чоловік. Намагаючись вийти з будинку, він наблизився до чоловіка із словами «Давай поговоримо», так як хотів йому розповісти причину свого візиту. Наближаючись до нього, простяг в його напрямку ліву руку в перчатці, але відчув, як щось торкнулося миттєво пальців його руки. Між ним та цим чоловіком відбулася боротьба, в процесі якої він зміг забрати в нього ніж. Після чого попросив дати можливість йому вийти з будинку та намагався домовитися, щоб чоловік, в подальшому, сказав, що його побив невідомий. Але чоловік накинувся на нього, вдарив кулаком в ліве передпліччя, та почав хватати за руки. Щоб налякати невідомого та отримати можливість вийти з будинку він почав хаотично розмахувати ножем, який тримав в правій руці, ножем зачепив незнайомого по тілу з переду, відштовхнув його, від чого незнайомий сів на підлозі, обпершись об стіну. Після цього, притримуючи невідомого лівою рукою за праве плече, щоб той не міг встати, запитав у нього як його звуть, на що той відповів, що «ОСОБА_3, і він тут живе». Тоді запитав зачинені чи відчинені вхідні двері, і той відповів, що двері зачинені. Він залишив його на тому ж місці під стіною та направився до дверей, які були зачинені. Поки в темряві намагався відчинити замок на дверях, щоб вийти, ОСОБА_6 схватив його за плечі ззаду за куртку обома руками, на що він ножем, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_6 з під лівої руки, стоячи до нього спиною, два удари по тулубу, після чого повернувся до нього обличчям та вдарив в темряві ще декілька ударів, але куди саме бив, сказати не може, так як було темно. В той же час чоловік почав кликати когось на допомогу по двох іменах, одне з яких було «Прохор». Зрозумівши, що на його крики хтось може прийти, декілька разів, стоячи перед ним, вдарив чоловіка долонею лівої руки в область правого виска, так як той стояв спиною до дверей, при цьому він ударявся лівою частиною голови об деревяну поверхню дверей. Після цього, щоб він не кричав та щоб вийти з будинку, своєю лівою рукою взяв за праве плече та відштовхнув його від себе і чоловік впав направо від дверей по коридору на підлогу на свою ліву половину тулуба. Відразу після цього він зайшов на кухню, яка знаходиться з права від вхідних дверей, увімкнув світло, щоб роздивитися обстановку, де побачив газову плиту виробництва СРСР коло вікна з правого боку від входу на кухню, з чотирьох наявних конфорок він увімкнув три, після чого вибіг з будинку, забувши вимкнути світло на кухні. До ОСОБА_6 він не підходив, але той вже не подавав ознак життя. Навіщо увімкнув газ в будинку пояснити не може. Ніж, яким наносив удари, забрав з собою та пішов в напрямку зупинки маршрутного таксі. Коли маршрутка виїхала з м. Боярка в напрямку с. Петрівське, викинув ніж та перчатки через вікно. На зупинці поблизу станції метро «Нивки» вийшов з маршрутки, перед підземним переходом в урну викинув свою куртку та пішов додому. Черевики з плямами крові викинув на смітник поблизу свого будинку. Скільки точно ударів наніс ОСОБА_6 вказати не може, зазначив, що ці удари наносив в різні частини тіла: живіт, груди, руки. Близько першої години ночі йому зателефонувала ОСОБА_5, проте на дзвінок він не відповів. Наступного дня, тобто 21.12.2011 року, він сам зателефонував ОСОБА_5, оскільки мав намір дізнатися, що з тим чоловіком, якого він залишив у будинку, сподіваючись, що, можливо, все обійшлося та він залишився живий. У телефонній розмові ОСОБА_5 з приводу ОСОБА_6 нічого не повідомила, лише сказала, що їх намагалися пограбувати, але нічого з будинку не забрали. По телефону ОСОБА_5 він повідомив, що перебуває на роботі, куди через деякий час приїхали співробітники міліції, які доставили його до відділення міліції, де відібрали пояснення, в яких він зізнався у вчиненому злочині. В подальшому, за місцем його проживання у АДРЕСА_2 був проведений огляд, під час якого було виявлено та вилучено висушену коноплю, яку він раніше придбав у незнайомої особи та перевіз за місцем свого тимчасового проживання, де, в подальшому, зберігав для власного вживання.

У вчиненому підсудний щиро розкаявся, під час судового слідства та в останньому слові просив вибачення у потерпілої, відверто шкодував, що його дії призвели до смерті ОСОБА_6, за вчинене просив його не засуджувати до найбільшого, передбаченого санкцією статті, строку, при призначенні покарання врахувати стан здоровя його матері, яка має ракову пухлину. ОСОБА_8 підсудний ОСОБА_4 зазначив, що він готовий нести покарання за вчинені ним діяння, має намір при першій можливості відшкодувати потерпілій завдану його діями моральну шкоду у повному обсязі, просив зважити на його молодий вік та бажання стати гідним членом суспільства, створити сімю та повернутися до нормального способу життя.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка суду пояснила, що ОСОБА_6 був її чоловіком, від шлюбу з яким у неї є син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. З 2008 року вони винаймати кімнату в будинку по вул. Садовій, 7 в м. Боярка у ОСОБА_2 На протязі останніх років чоловік вони не змогли дійти згоди з чоловіком з приводу виховання сина, а тому почали проживати окремо чоловік залишився проживати у м. Боярка, а вона з сином переїхала проживати в м. Києві. Восени 2011 року вона подала на розлучення. 20.12.2011 року близько 24 години їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_10, яка також винаймає кімнату в будинку по вул. Садовій, 7 в м. Боярка, яка повідомила, що її чоловіка вбили за місцем проживання. Потерпіла звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь із підсудного 50000 грн. моральної шкоди, свої вимоги аргументувала глибокою душевною травмою, яку їй спричинило умисне вбивство її чоловіка, також зазначила, що ще більша моральна травма нанесена її неповнолітньому сину, який в такому малому віці залишився без батька, а також матері ОСОБА_6, яка втратила єдиного сина. Просила заявлений нею цивільний позов задовольнити, підсудного покарати згідно закону. Свого чоловіка ОСОБА_6 потерпіла охарактеризувала як спокійну, не конфліктну людину;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 306, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_2, який, будучи допитаним на досудовому слідстві, пояснив, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, однак в ньому не проживає, а здає його в оренду, а сам проживає в будинку співмешканки ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3. Близько 3 років тому він почав здавати кімнату в будинку по вул. Садовій, 7 чоловіку на імя ОСОБА_6, його дружині ОСОБА_1 та сину ОСОБА_9. Приблизно весною 2010 року дружина ОСОБА_6 пішла від нього, забравши сина, а той залишився проживати в будинку до своєї смерті, тобто до 20.12.2011 року. Василь останнім часом вживав спиртні напої, через що від нього і пішла дружина. ОСОБА_8 в його будинку по вул. Садовій, 7 винаймали кімнату 2 дівчини по імені ОСОБА_8, які працювали в м. Києві, та подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_12. Як привило до свого будинку по вул. Садовій, 7, він приходив кожного вечора, дивився за порядком. 20.12.2011 року він перебував за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_7. Близько 18 години прийшов до свого будинку по вул. Садовій, 7, двері якого були зачинені, світло не горіло і з квартирантів нікого не було. Близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в будинку співмешканки, помітив через вікно, що в будинку № 7 на кухні горить світло, та вирішив піти подивитися обстановку в будинку, так як ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного спяніння постійно залишав увімкненим світло. На той час вхідні двері до будинку були прикриті, однак не зачинені на замок. Відчинивши двері відразу на ганку відчув різкий запах газу та відчув, що взуття прилипає до підлоги. Однак, оскільки на веранді світло не включив, тому не відразу зрозумів, що це кров. Тільки відчинивши другі двері, які ведуть з веранди до коридору, побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_6, і вся підлога коридору була в крові. Тоді ж побачив, що кров була на підлозі у веранді перед вхідними дверима. Зайшовши на кухню, яка знаходиться по коридору, де лежав ОСОБА_6, праворуч, побачив, що всі 4 конфорки на газовій плиті були включеними, та через які йшов газ, та які відразу ж і вимкнув. При цьому кватирка на кухні, яка здебільшого завжди привідкрита, була зачиненою. Відразу ж відкрив кватирку на кухні. Василь вже на той час не рухався та не подавав ознак життя, не відзивався на оклики. Вийшовши на вулицю він відразу ж набрав телефон швидкої допомоги та міліції, і до будинку вже більше не заходив, чекаючи на дворі на їх приїзд. По приїзду працівників міліції разом з ними зайшли до будинку, і тільки під час огляду ними трупа, коли тіло було вже перевернуто на спину, побачив, на ньому з переду безліч ножових поранень. Оглядаючи будинок пізніше, виявив, що в кімнаті, де проживали обидві дівчини по імені ОСОБА_8, було розбите скло з середини будинку в правій половині вікна та відкрита кватирка. Ні вхідні двері в будинок, ні замок в них пошкоджений не був, а тому аналізуючи побачене, зрозумів, що хтось із сторонніх міг проникнути в будинок тільки через пошкоджене вікно. Останній раз бачив ОСОБА_6 того ж дня між 11-ю та 12-ю годиною на площі Леніна в м. Боярка поблизу продуктового магазину «Світлана», де він працював вантажником. Хто міг спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 та по якій причині на той час йому відомо не було. ОСОБА_4 на той час не знав, та побачив його вперше тільки тоді, коли його привезли на відтворення до будинку (том 2 а.с. 153-154). Згідно поданої потерпілим ОСОБА_2 заяви (том 2 а.с. 230) претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 він не має, цивільний позов заявляти не буде, при призначення покарання покладається на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_5, яка, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що в серпні 2007 року в м. Борзна Чернігівської області познайомилася з ОСОБА_4, після чого вони почали зустрічатися. У вересні 2008 року разом з ним вони приїхали до м. Києва та проживали на квартирі. Приблизно через рік після спільного проживання, відносини між нами стали погіршуватися та ОСОБА_13 почав проявляти ревнощі. 29.06.2011 року вона пішла від нього та припинила з ним стосунки. Але він з того часу постійно телефонував їй та хотів помиритися. Пізніше вона почала винаймати житло разом з подругою ОСОБА_14 в м. Боярка по вул. Садовій, 7. Олексій, дізнавшись, що вона знаходиться в м. Києві та дізнавшись, де вона проживає та працює, почав переслідувати її. Неодноразово восени він також приїздив до неї додому в м. Боярка. Декілька разів вона бачила як він стояв на вулиці поблизу будинку. Весь час він продовжував телефонувати, на день по декілька разів, писав смс-повідомлення погрозливого характеру. 20.12.2011 разом з ОСОБА_14 вони були на роботі в м. Києві, коли близько 21 години зателефонували працівники міліції з Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області та повідомили, що хочуть поговорити. Коли вони приїхали додому, то дізналися, що в будинку вбили іншого квартиранта ОСОБА_6. Працівники міліції розпитували, що їй відомо з даного приводу, та поцікавилися її колишнім хлопцем ОСОБА_4 В подальшому вона дізналася від працівників міліції, що ОСОБА_4 затриманий та зізнався у вбивстві. Про обставини та причини вбивства ОСОБА_6 їй нічого не відомо;

- показами свідка ОСОБА_10, яка, будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що в м. Боярка по вул. Садовій, 7 вона проживає разом з подругою ОСОБА_5 В іншій кімнаті будинку проживав квартирант ОСОБА_6, нормальний врівноважений чоловік. Про ОСОБА_4 їй відомо, що це колишній хлопець ОСОБА_5, з яким остання розійшлася через його ревнощі. ОСОБА_8 неодноразово розповідала їй, що ОСОБА_4 постійно телефонує їй, пише смс-повідомлення, намагається помиритися. 20.12.2011 року, коли разом з ОСОБА_8 вони перебували на роботі, зателефонували працівники міліції з Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області та повідомили, що хочуть поговорити. Коли вони приїхали додому, то дізналися, що в будинку вбили ОСОБА_6. Працівники міліції розпитували, що їм відомо з даного приводу, цікавилися колишнім хлопцем ОСОБА_8 - ОСОБА_4;

- показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які суду показали, що в м. Києві по пров. Баумана, 4 мають двокімнатну квартиру № 20, в якій після одруження на протязі останніх 5 років не проживають, та яку здають в оренду. Близько одного року вони почала здавати квартиру в оренду ОСОБА_17, з яким проживав ОСОБА_18. Пізніше з ними почав проживати ще третій хлопець, анкетні дані якого їй не відомі і якого вони ніколи не бачили. 21.12.2011 року у вказаній квартирі в присутності двох понятих співробітниками Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області було проведено огляд квратири, під час якого в одній з кімнат було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою рослинною масою зеленого кольору; кому саме з квартирантів належав даний згорток їм невідомо;

- показами свідка ОСОБА_12, яка суду пояснила, що ОСОБА_4 її син. Олексія охарактеризувала як цілком нормальну людину, яка тяжко переживає розрив відносин, з ОСОБА_8 це у нього вже вдруге в житті нещасливе кохання. Зазначила, що в дитинстві син часто хворів, потім почав прогулювати школу, звязався з поганою компанією. Коли після армії повернувся, помітила зміни в його характері, міг завязати бійку, став злішим;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 306, 314 КПК України показами свідка ОСОБА_11, яка, будучи допитаною на досудовому слідстві, показала, що проживає разом з співмешканцем ОСОБА_2, в якого є будинок по вул. Садовій, 7 в м. Боярка, який він здає в оренду різним особам. На протязі 2 років в нього проживав чоловік по імені ОСОБА_6 разом з дружиною та сином. Однак в подальшому дружина пішла від нього, забравши сина. Василь зловживав спиртним, але вів себе спокійно. 20.12.2011 року вони з ОСОБА_2 перебували у неї дома. Близько 18 години її співмешканець пішов до себе додому, та повідомив, що в будинку все нормально, дома з квартирантів нікого не було. Близько 19 години він знову пішов до будинку, але відразу ж і повернувся, повідомивши, що квартирант ОСОБА_6 лежить в коридорі весь в крові і в будинку сильно відчувався запах газу. ОСОБА_2 викликав з їхнього дому і швидку і працівників міліції. Що стало причиною вбивства їй не відомо (том 1 а.с. 81);

- постановою про порушення кримінальної справи за фактом умисного протиправного заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (том 1 а.с. 1);

- рапортом від 20.12.2011 року ПНОЧ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про надходження до чергової частини повідомлення від ОСОБА_2 про виявлення ним у своєму будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Садова, 7, трупа ОСОБА_6 (том 1 а.с. 2);

- рапортом від 20.12.2011 року слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про здійснення виїзду в складі СОГ та виявлення за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Садова, 7, трупа ОСОБА_6 (том 1 а.с. 3);

- протоколами огляду місця події від 20.12.2011 року, в ході яких було проведено огляд будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Садова, 7, та труп ОСОБА_6 зі слідами насильницької смерті (том 1 а.с. 5-10, 11-38, 40-41);

- повідомленням судово-медичного експерта про те, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок крововтрати, множинних колото-різаних поранень грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів (том 1 а.с. 42);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6, який помер 20.12.2011 року (том 1 а.с. 63);

- протоколом додаткового огляду місця події від 21.12.2011 року, в ході якого з будинку № 7 по вул. Садовій у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung-S5233T» ІМЕІ 36443 з сім-картою «Djuise» та аркуш гарантійного талону до нього (том 1 а.с. 82-86);

- постановою від 15.01.2012 року про приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с. 87);

- протоколом огляду місця події від 21.12.2011 року, під час якого у ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки «LG» ІМЕІ 24782, 24780, з двома сім-картами 093-652-53-97 та 097-401-82-42 (том 1 а.с. 88);

- протоколом огляду місця події від 21.12.2011 року, під час якого у квартирі АДРЕСА_4 за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено паперовий згорток з висушеною та подрібненою речовиною рослинного походження (том 1 а.с. 90-97);

- протоколом явки з повинною ОСОБА_4, в якій він зізнався у вчинених ним злочинах (том 1 а.с. 98);

- актом судово-медичного обстеження №344 від 22.12.2011 року ОСОБА_4, відповідно до якого будь-яких тілесних ушкоджень на шкірі та слизових оболонках ОСОБА_4 не виявлено (том 1 а.с. 106);

- постановою від 22.12.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України (том 1 а.с. 107);

- протоколом огляду місця події від 22.12.2011 року, під час якого у ОСОБА_4 було вилучено штани чорного кольору з плямами бурого кольору, схожими на кров (том 1 а.с. 120-121);

- протоколом відібрання зразків для експертного дослідження від 22.12.2011 року, під час якого у ОСОБА_4 було відібрано зразки крові для експертного дослідження (том 1 а.с. 129);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4, під час якого у присутності двох понятих, захисника, спеціаліста, судово-медичного експерта та статиста, ОСОБА_4 розповів та показав, в якій спосіб він потрапив до приміщення будинку № 7 по вул. Садовій в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де очікував на ОСОБА_5, як до кімнати потратив ОСОБА_6, послідовність боротьби з потерпілим та нанесення йому ножових поранень в коридорі будинку, свою поведінку в приміщенні кухні, де включив газові конфорки, місце, де в подальшому викинув свої закривавлені речі (том 1 а.с. 133-152);

- протоколом ознайомлення з відеозаписом від 27.12.2011 року (том 1 а.с. 153-154);

- постановою від 27.12.2011 року про приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с. 155);

- висновком експерта № -17 від 23.01.-30.03.2012 року, відповідно до якого кров, що знайдена в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_6 могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходяться антигени А.В і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від самого потерпілого ОСОБА_6 Домішок крові ОСОБА_4 в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_6 не виключається (том 1 а.с. 186-190);

- висновком експерта №-016 від 23.01.-30.03.2012 року, відповідно до якого кров та епітеліальні клітини, знайдені на клинку ножа могли походити від чоловіка (чоловіків), в крові якого знаходиться антиген А, В і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 Домішок крові в даному обєкті від підозрюваного ОСОБА_4 також не виключається (том 1 а.с. 194-200);

- висновком експерта № 13 від 20.-28.03.2012 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_19 відноситься до групи А В і містить супутній антиген ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_20 відноситься до групи О з ізогемаглютинами анти-А і анти-В. На фрагменті скла, в виявлена кров людини, в якій при визначені групової приналежності виявлено антиген В. Відповідно, ці сліди крові можуть походити від особи, крові якого властивий антиген В (том 1 а.с. 204-205);

- висновком експерта № 12 від 19.-30.03.2012 року, згідно якого кров на штанах, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_20 і предявлених на дослідження, виявлено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_19 (том 1 а.с. 209-211);

- висновком експерта № 18/Д/524 тр. від 13.01.-20.03.2012 року, відповідно до підсумків якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлено: 20 проникаючих колото-різаних поранення тулуба з пошкодженням внутрішніх органів (рани передньої, лівої бокової та задньої поверхні грудей та живота, від яких під різними напрямками відходять ранові канали, що проникають в плевральні та черевну порожнини, порожнину навколосерцевої сумки. За ходом ранових каналів пошкоджені ребра, легені, серце, печінка, кишечник); крововтрата: 1750 мл рідкої крові в порожнинах тіла, значна кількість крові на місці виявлення трупа, знижене кровонаповнення внутрішніх органів; 4 непроникаючі колото-різані поранення (правої підщелепної ділянки, передньої поверхні грудей зліва, лівої поперекової ділянки); поверхневу різану рану правої бокової поверхні шиї; 2 різані рани лівого ліктьового суглобу; різану рану 4-го пальця лівої кисті; 4 подряпини лівого плеча та передньої черевної стінки; 16 поверхневих колотих ран правої щічної та підщелепної ділянок; забійну рану лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки. Смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок множинних колото-різаних поранень грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. Проникаючі колото-різані поранення відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Непроникоючі колото-різані поранення, різані, колоті та забита рани мають ознаки легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоровя. Подряпини відносяться до легких тілесних пошкоджень. Всі виявлені тілесні пошкодження утворились за життя та в короткий проміжок часу, в звязку з чим висловитися про черговість їх утворення неможливо. Колото-різані поранення, враховуючи морфологію ран, наявність ранових каналів та дані медико-криміналістичного дослідження, утворені одним ранячи знаряддям, а саме гострим колюче-ріжучим пласким клинковим знаряддям типу ножа, що діяв з достатньою силою, мав «п»-подібний обух в перетині з достатньо вираженими ребрами, шириною приблизно до 2 мм, і достатньо гостро заточене лезо. Ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на можливих рівнях його занурення в тіло, виходячи з лінійних розмірів пошкоджень на клаптях шкіри, приблизно 1,8-2,1-2,3 см (±0,5 см). Індивідуальних ознак ранячого знаряддя в досліджених пошкодженнях на наданих шкірних клаптях з поверхні трупа ОСОБА_19 не відмічено. Металізації частинами заліза також не виявлено. Напрямок дії травмую чого предмету співпадає з напрямком ранових каналів: в пораненнях передньої поверхні тулуба переважно спереду назад, зліва направо, знизу вверх; в пораненнях лівої бокової поверхні тулуба переважно зліва направо; в пораненнях задньої поверхні лівої половини тулуба зліва направо, ззаду наперед, а також зліва направо знизу вгору, в пораненні правої підщелепної ділянки спереду назад, справа наліво. Різані рани утворились від дії гострого предмету, яким міг бути ніж. Подряпини могли утворитись від 4-х дій кінця гострого предмету ножа. Колото-різані поранення та різані рани утворилися не менше ніж від 25 дій травмуючого предмету. Поверхневі колоті рани, враховуючи їх морфологію і розташування в ряд по 4, могли утворитися від 4 ударів вилкою. Забійна рана утворилась від дії тупого предмету, або при падінні та ударі об такий (можливо при ударі об підлогу). Дані гістологічного дослідження та обєм пошкоджень внутрішніх органів за ходом проникаючих поранень до смерті пройшло близько 20-40 хвилин, протягом яких здатність до виконання активних дій потерпілим малоймовірна. Виходячи із ступеню трупних змін, що визначались при огляді трупа на місці його виявлення 20.12.2011 року в 23:07 та виду смерті, смерть ОСОБА_6 настала за 2-4 години до огляду. Пошкоджень, які б свідчили про активне або пасивне переміщення потерпілого після заподіяння йому тілесних ушкоджень, зміни його розташування та пози після настання смерті при дослідженні трупа не виявлено. Під час заподіяння тілесних пошкоджень потерпілий, враховуючи дані відтворення обстановки та обставин події, міг займати вертикальне або близьке до нього положення. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,48 % етилового спирту, що за життя могло відповідати середньому ступеню алкогольного спяніння (том 1 а.с. 233-234);

- актом судово-медичного дослідження трупа №524 від 21.12.2011 року - 12.03.2012 року, відповідно до висновків якого при судово-медичному дослідженні трупа виявлено: 20 проникаючих колото-різаних поранення тулуба з пошкодженням внутрішніх органів (рани передньої, лівої бокової та задньої поверхні грудей та живота, від яких під різними напрямками відходять ранові канали, що проникають в плевральні та черевну порожнини, порожнину навколосерцевої сумки. За ходом ранових каналів пошкоджені ребра, легені, серце, печінка, кишечник); крововтрата: 1750 мл рідкої крові в порожнинах тіла, значна кількість крові на місці виявлення трупа, знижене кровонаповнення внутрішніх органів; 4 непроникаючі колото-різані поранення (правої підщелепної ділянки, передньої поверхні грудей зліва, лівої поперекової ділянки); поверхневу різану рану правої бокової поверхні шиї; 2 різані рани лівого ліктьового суглобу; різану рану 4-го пальця лівої кисті; 4 подряпини лівого плеча та передньої черевної стінки; 16 поверхневих колотих ран правої щічної та підщелепної ділянок; забійну рану лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки. Смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок множинних колото-різаних поранень грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. Проникаючі колото-різані поранення відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Колото-різані поранення, враховуючи морфологію ран, наявність ранових каналів та дані медико-криміналістичного дослідження, утворені одним ранячи знаряддям, а саме гострим колюче-ріжучим пласким клинковим знаряддям типу ножа, що діяв з достатньою силою, мав «п»-подібний обух в перетині з достатньо вираженими ребрами, шириною приблизно до 2 мм, і достатньо гостро заточене лезо. Ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на можливих рівнях його занурення в тіло, виходячи з лінійних розмірів пошкоджень на клаптях шкіри, приблизно 1,8-2,1-2,3 см (±0,5 см). Індивідуальних ознак ранячого знаряддя в досліджених пошкодженнях на наданих шкірних клаптях з поверхні трупа ОСОБА_19 не відмічено. Металізації частинами заліза також не виявлено. Різані рани утворились від дії гострого предмету, яким міг бути ніж. Поверхневі колоті рани, враховуючи їх морфологію і розташування в ряд по 4, могли утворитися від дії зубців вилки. Забійна рана утворилась від дії тупого предмету, або при падінні та ударі об такий. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,48 % етилового спирту, що за життя могло відповідати середньому ступеню алкогольного спяніння (том 1 а.с. 235-239);

- актом судово-токсикологічного дослідження крові №4 від 04.01.2012 року, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт 2,48 ‰. Метиловий спирт, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені (том 1 а.с. 240);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1300 від 29.12.2011 року 26.01.2012 року, відповідно до висновків якого в мяких тканинах спини зліва великовогнищевих, а грудей справа одиничні вогнищеві крововиливи з одиничними лейкоцитами по периферії. В шкірі лівої лобно-тімяної скроневої області великовогнищеві крововиливи з небагато численними лейкоцитами по периферії. В печінці, субкапсулярновогнищеві крововиливи з вогнищами деструкції тканин і одиничними лейкоцитами по периферії. В одному зрізі легень багато численні внутріальвеолярні крововиливи. В другому зрізі пропроліферативний бронхіт, вогнищева інтерстиціальна пневмонія. Вогнищевий інтерстиціальний набряк, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дістелектаза в двох зрізах легень. Набряк-набухання головного мозку з небагато численними свіжими і несвіжими навколо судинними крововиливами, в тому числі і субепендимарно. Морфологічні ознаки токсикоз-гіпоксичної енцифалопатії. Деякі морфологічні ознаки кардіоміопатії з ознаками спазму артерій і вогнищами вираженої гіпоксичної дистрофії міокарда. Клітини Краєвського в печінці. Дифузна різнокапельна жирова інфільтрація цитоплазми гепатоцитів. Мезангіо-проліферативний гломерулонефрит. Паренхіматозна дистрофія нирок, місцями різко виражена. Переважно понижена кровонаповнюваність досліджуваних органів. Деякі з вищеперерахованих змін у внутрішніх органах являються морфологічним проявом шокової реакції (том 1 а.с. 241-242);

- актом судово-медичного дослідження №281-мк від 01.-05.03.2012 року, згідно якого проведеним дослідженням представлених клаптів шкіри трупа ОСОБА_19, було встановлено наявність на кожному з них: в шматочку з передньо-черевної стінки трьох наскрізних поранень, з передньої поверхні грудей справа двох. Враховуючи однотипність пошкоджень по своїм морфологічним властивостям (форма, лінійні розміри, стан країв і стінок, форма кінців), які являються ознаками колото-різаних, утворено одним ранячим знаряддям, тобто гострим колюче-ріжучим пласким клинковим знаряддям типу ножа, маючого «п»-подібний обух в розрізі з достатньо вираженими ребрами, шириною приблизно до 2 мм і досить гостро заточене лезо. Ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя, на можливих рівнях його занурення в тіло, виходячи з лінійних розмірів пошкоджень на вказаних клаптях шкіри, приблизно 1,8-2,1-2,3 см (±0,5 см). Індивідуальних ознак ранячого знаряддя в досліджених пошкодженнях на наданих шкірних клаптях з поверхні трупа ОСОБА_19 не відмічено. Металізації частинами заліза також не виявлено (том 1 а.с. 243-247);

- висновком експерта № 17/Д/524 тр. від 13.01.-13.02.2012 року, відповідно до якого колото-різані поранення, різані рани, подряпини, забійна рана лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки могли утворитись за механізмом, вказаним ОСОБА_4 під час відтворення обстановки та обставин події 27.12.2011 року (том 1 а.с. 251);

- актом № 62 комісійної судово-психіатричної експертизи від 18.01.2012 року 27.03.2012 року, відповідно до висновків якої ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій на будь-яке психічне захворювання не страждав та не страждає ним в даний час. Йому притаманні окремі психопатичні риси характеру у вигляді демонстративності, настирливості при відстоюванні своїх субєктивно значущих уявлень, емоційної незрілості. Проте притаманні йому характерологічні особливості не позбавляють його критичних здібностей. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати та керувати ними, а також може усвідомлювати свої дії та керувати ними в даний час. ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру за своїм психічним станом не потребує. Клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_4 під час проведеного обстеження не виявлено. Лікування від наркотичної та алкогольної залежності ОСОБА_4 не потребує (том 2 а.с. 6-8);

- постановою від 03.01.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (том 2 а.с. 29);

- рапортом заступника начальника СКР Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо обставин виявлення та вилучення працівниками СКР Києво-Святошинського РВ в помешканні ОСОБА_4 паперового згортку, в якому знаходилася речовина сіро-зеленого кольору в подрібненому стані, яка як пояснив ОСОБА_4 являється наркотичним засобом «канабіс», яку він зберігав для власного вживання (том 2 а.с. 33);

- постановою від 22.01.2012 року про обєднання кримінальних справ за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України в одне провадження (том 2 а.с. 78);

- постановою від 23.02.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_15 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 307, 309 КК України (том 2 а.с. 88);

- висновком експерта № 352/х від 16.03.2012 року, відповідно до якого представлена на експертне дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, першопочаткова маса якого в перерахунку на суху речовину становить 26,41 г (том 2 а.с. 93-95);

- постановою від 21.03.2012 року про приєднання до справи речових доказів (том 2 а.с. 97);

- постановою від 10.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України (том 2 а.с. 117);

- постановою від 12.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України (том 2 а.с. 145);

- рапортом від 12.04.2012 року старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про виявлення в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України (том 2 а.с. 146);

- постановою від 12.04.2012 року про обєднання кримінальних справ за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України (том 2 а.с. 147-148);

- постановою від 12.04.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за фактом умисного пошкодження чужого майна за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України (том 2 а.с. 155);

- постановою від 15.03.2012 року про приєднання до справи речових доказів (том 2 а.с. 156);

- постановами від 30.03.2012 року про приєднання до справи речових доказів (том 2 а.с. 158, 159, 160, 161, 162).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний ОСОБА_4, потерпіла ОСОБА_1, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_12 під час розгляду справи в суді, потерпілий ОСОБА_13, свідок ОСОБА_11 на досудовому слідстві дали правдиві покази, які відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Проте суд вважає, що органами досудового слідства дії ОСОБА_4 безпідставно кваліфіковані за ч. 2 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням фізичного насильства, оскільки доказів застосування ОСОБА_4 фізичного насильства до будь-кого під час незаконного проникнення до житла, не було здобуто як на досудовому слідстві, так і під час розгляду справи в суді.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 162 КК України.

Доводи захисника щодо виправдання підсудного у предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України суд не приймає до уваги як необґрунтовані, оскільки під час судового слідства здобуто переконливі докази щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України.

З огляду на вищевказане, суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, доведена повністю, його дії кваліфікуються судом:

за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла;

за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України як закінчений замах на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху;

за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 162 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, за ч. 1 ст. 309 КК України - до злочинів середньої тяжкості, ч. 2 ст. 194 КК України до тяжких злочинів, за ч. 1 ст. 115 КК України - до особливо тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.с. 195), раніше судимий за умисний корисливий злочин (том 2 а.с. 177-178, 181-184, 188, 189), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 193, 194), обставиною, що помякшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, вважає доцільним призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі в межах санкції відповідної статті, за ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних статей, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КПК України постановляючи вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги глибину моральних страждань, спричинених потерпілій неправомірними діями ОСОБА_4, суд вважає такими, що підлягають до задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з підсудного на її користь 50000 грн. моральної шкоди, а тому задовольняє цивільний позов повністю.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, відповідно до ст. 91, 331 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України у виді 5 (років) позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 22.12.2011 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді взяття та тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі:

- аркуш з гарантійного талону на мобільний телефон «Samsung S 5233 T» ІМЕІ 36443, ДВД-диск з відеозаписом з відтворення з обвинуваченим ОСОБА_4, 21 відбиток пальців рук з дактилокартами, які зберігаються при матеріалах кримінальної справи (том 1 а.с. 86, 87, 155-156, 182, том 2 а.с. 162) - залишити при матеріалах кримінальної справи;

- штани чорного кольору, які належать ОСОБА_4, зі слідами крові померлого ОСОБА_6, фрагмент розбитого віконного скла та 10 виделок з будинку, зрізи нігтів потерпілого ОСОБА_6, зразки крові померлого ОСОБА_6 та зразки крові обвинуваченого ОСОБА_4, згорток з канабісом, які зберігаються в камері зберігання речових доказів (том 2 а. с. 97, 158, 159, 160, 161) знищити;

- мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_4 марки «LGР-520» ІМЕІ 24780, з двома сім-картами 093-652-53-97 та 097-401-82-42, який зберігається в камері зберігання речових доказів (том 2 а.с. 156) передати у розпорядження матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 (АДРЕСА_5);

- мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 марки «Samsung S 5233 T» ІМЕІ 36443 з сім-карткою оператора «Djuse», задню панель від мобільного телефону «Самсунг» чорного кольору та шкіряний чохол ОСОБА_6 для мобільного телефону чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів (том 1 а.с. 87, 162) передати у розпорядження ОСОБА_1 (АДРЕСА_6).

Речі та документи, у визнанні яких речовими доказами відмовлено:

- військовий квиток ОСОБА_4, особова медична книжка ОСОБА_4, особова медична книжки ОСОБА_17 та копія паспорта ОСОБА_5, які були вилучені 21.12.2011 року за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_7 - повернуті під розписку матері ОСОБА_4 ОСОБА_12 (том 2 а.с. 98-99) залишити у розпорядженні ОСОБА_12 (АДРЕСА_5);

- одяг ОСОБА_4, 4 кухонних ножі, вилучені з будинку №7 по вул. Садовій, в м. Боярка, які зберігаються в камері зберігання речових доказів (том 2 а.с.157, 163) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1970,62 (одну тисячу девятсот сімдесят гривень шістдесят дві копійки) грн. витрат за проведені у справі експертизи (том 1 а.с. 173, 216, том 2 а.с. 92).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_6) 50000 (пятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди (том 2 а.с. 221).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими та захисником, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.