Справа № 1-133/11
В И Р О К

іменем України

09.03.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, працюючого регіональним менеджером ТОВ „Кемпінг, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2010 року приблизно о 08 год. 30 хв. підсудний ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись на 16 км + 800 м а/д Київ-Одеса Києво-Святошинського району, Київської області в напрямку м. Київ, невірно урахував дорожню обстановку, невірно вибрав безпечну швидкість, проявив неуважність та безпечність, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, який рухався на пішохідному переході.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 335/Д від 11.10.2010 року пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана тім'яної ділянки; забої та садна кінцівок; розрив лобкового з'єднання. Виявленні тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо, при обставинах та в термін, що вказані в постанові. Розрив лобкового з'єднання відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідний термін більше 21 дня. В представленій мед. документації не мається запису про те, чи знаходився ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п.1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.18.1, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4, згідно якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух, лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 30 серпня 2010 року біля 08 години 30 хвилин він рухався на власному автомобілі марки „Шкода, д/н НОМЕР_1 по лівій смузі автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Києва. Проїхавши готель „Чабани, що був праворуч по ходу його руху, він підїжджав до пішохідного переходу, який був помічений дорожнім знаком „Пішохідний перехід. Швидкість його автомобіля складала приблизно 80 км/год. Він вважав що в такому інтенсивному русі транспортних засобів пішоходів на переході не буде, але достовірно в цьому не впевнився. Коли до пішохідного переходу залишалось приблизно 10-15 метрів, він помітив, як два ряди автомобілів, які рухалися праворуч від нього, почали зупинятися. Він почав гальмувати, але через значну швидкість автомобіля не зміг зупинитись перед пішохідним переходом. В цей час помітив пішохода, який перетинав проїжджу частину, та якого пропускали інші автомобілі, який рухався з права наліво відносно його руху, але йому уникнути зіткнення не вдалось. Потерпілий від удару впав.

На даний час збитки потерпілому відшкодував. У вчиненому розкаявся та просив його суворо не карати. Просив закрити справу відносно нього, за примиренням з потерпілим, оскільки він відшкодував йому шкоду.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину, підтверджується:

- показами на досудовому слідстві потерпілого ОСОБА_2, який повідомлений про час розгляду справи судом не зявився в судове засідання з поважних причин і його покази були оголошені судом, який пояснював, що 30.08.2010 року близько 8 години 30 хвилин, він переходив дорогу Київ-Одеса по пішохідному переходу в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області. Кили переходив дорогу то перед переходом зупинились два автомобілі, пропускаючи його, однак третій автомобіль, що рухався по крайній лівій смузі руху ближче до бетонної перегородки збий його. Моменту зіткнення не памятає, так, як сильно вдарився головою. Перебуваючи в шоковому стані він попросив водія автомобіля, що його збив відвезти його в с. Чабани до новобудови, де працювали його односельці. Ввечері його стан погіршився і знайомі відвезли його до лікарні де госпіталізували. Лікарі про даний випадок повідомили працівників міліції. До підсудного не має жодних претензій.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочину, підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється ділянка автодороги Київ-Одеса, а саме 16 км+800 м в ході огляду виявлені сліди гальмування на пішохідному переході, плями бурого кольору схожі на кров, механічні пошкодження автомобіля „Шкода-Фабія що підтверджує вчинення на зазн6аченому місці ДТП, учасником якого був вказаний автомобіль (а.с. 13-20);

· протокол огляду транспорту, обєктом якого являється автомобіль марки „Шкода, д/н НОМЕР_1. В ході огляду автомобіля було виявлено деформацію капота, лівої передньої дверки (а.с. 21);

· висновок експерта № 335/Д від 11.10.2010 року, згідно якого у ОСОБА_2 мались: забійна рана тімяної ділянки; забої та садна кінцівок; розрив лобкового зєднання. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, при обставинах та в термін, що вказані в постанові. Розрив лобкового зєднання відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідно термін більше 21 дня. Також у ОСОБА_2 малися консолідуючі переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва, які утворились раніше вказаного терміну та не могли утворитись 30.08.2010 року (а.с. 43);

· висновок експерта № 777 А від 08.11.2010 року, згідно якого система робочого гальма автомобіля „Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Рульове керування автомобіля „Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля „Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (а.с. 50-59).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які повністю підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в ході судового слідства доказами. Також правдивими суд визнає покази потерпілого, які він давав на досудовому слідстві.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд вважає неможливим закрити кримінальну справу відносно підсудного у звязку з примиренням його з потерпілим, згідно ст. 46 КК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про таке примирення за виключенням відшкодування завданих злочином збитків. Жодних заяв про примирення з підсудним потерпілий на досудовому слідстві та в наданій заяві суду не робив. Відшкодування збитків підсудним потерпілому розглядається судом, як обставина, що помякшує покарання підсудного та враховується при призначенні йому покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчинення злочину, особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_5. Також суд враховує, що підсудний грубо порушив правила дорожнього руху України, вчинивши наїзд на пішохідному переході, крім того, в порушення правил дорожнього руху України підсудний з місця ДТП зник, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити йому покарання у вигляді арешту в межах санкції статті 286 ч 1 КК України.

Враховуючи обставини вчинення злочину, яким заподіяно тяжкі наслідки у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, особи підсудного ОСОБА_1, який грубо порушив правила дорожнього руху України, здійснивши наїзд на пішохода на пішохідному переході, поміченому дорожнім знаком та дорожньою розміткою, зник з місця вчинення ДТП, суд вважає за необхідне призначати підсудному ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати суд відповідно до ст. 93 КПК України стягує з підсудного.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323 - 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 березня 2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, - змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві, взявши його під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області (м. Київ, вул. Воздвиженська, 2, одержувач: НДЕЦК МВС України, код ЗКПО 25574713, реєстраційний рахунок 0700, банк одержувача: УДК у Київській області, МФО 821018, призначення платежу: за експертні роботи) 1393 (одну тисячу триста девяносто три) гривні 20 (двадцять) копійок судових витрат.

Речовий доказ: автомобіль марки „Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, переданий на зберігання ОСОБА_1, - залишити ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілим, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко