Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/4/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008095 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, картка фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, інвалід 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.11.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 25.09.2012 приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись біля супермаркету «Фуршет», який розташований по вул. Доброхотова, 11 в м. Києві, зустрівся з невстановленою особою, у якої шляхом купівлі за 240 грн 00 коп. незаконно придбав для особистого вживання наркотичний засіб, який знаходився в медичному шприці, місткістю 5 мл. Сховавши вказаний медичний шприц в праву кишеню своїх штанів, ОСОБА_4 , зберігаючи придбане при собі без мети збуту, вирішив слідувати до місця свого мешкання, щоб там вжити даний наркотичний засіб. Однак, коли він цього ж дня приблизно о 19 год. 45 хв. знаходився біля будинку № 8 по вул. Доброхотова в м. Києві, то був затриманий працівниками міліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього медичний шприц з рідиною коричневого кольору.

Згідно із висновком експертизи № 1405х від 26.06.2013, у наданій на дослідження рідині коричневого кольору, масою 2,808 г, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,143 г.

Відповідно до списку № 1 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, опій ацетильований є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 25.09.2012 приблизно о 19 год. 30 хв. біля супермаркету «Фуршет», який розташований по вул. Доброхотова, 11 в м. Києві, зустрівся з раніше незнайомою особою, у якої за 240 грн 00 коп. придбав для особистого вживання наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився в медичному шприці, місткістю 5 мл. Вказаний медичний шприц він сховав у праву кишеню своїх штанів та направився додому, щоб там вжити даний наркотичний засіб. Коли він цього ж дня приблизно о 19 год. 45 хв. проходив повз будинок № 8 по вул. Доброхотова в м. Києві, то був затриманий працівниками міліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Також показав, що в той час вживав наркотики аби позбутися депресії, на даний час наркотичні засоби не вживає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження прокурор та захисник, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він повторно незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він не одружений, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, однак за даними наявної документації перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України в межах санкції даної статті, а саме: у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, приймаючи до уваги, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2011 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, захисник ОСОБА_6 під час судового засідання заявила клопотання про застосування до ОСОБА_4 п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та надав письмову згоду на застосування стосовно нього п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення даного клопотання не заперечував.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» в редакції від 06.05.2014 особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно із положеннями п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014 (далі - Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Відповідно до положень ст. 9 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Згідно із ст. 12 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, поліпшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості та вчинений 25.09.2012 року.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0069900 від 20.02.2014 ОСОБА_4 з 17.02.2014 встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.03.2015 року.

В подальшому, згідно із довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0418359 від 05.02.2015 ОСОБА_4 продовжено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.03.2016 року.

Таким чином, вище наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.с. 71).

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (а.с. 68).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 86 КК України, п. «г» ст. 1, ст.ст. 9, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014, Законом України «Про застосування амністії в Україні» в редакції від 06.05.2014, ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2011, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 5; ч. 2 ст. 86 КК України; п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Речовий доказ: особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину у рідині становить 0,143 г. та який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 293 (двісті дев`яносто три) грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1