Пр. № 1-кп/643/247/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006479 від 04.12.2014 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого дитину, не працюючого, раніше судимого: 29.05.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 25.07.2014 року звільнений від відбування покарання згідно закону України «Про амністію», який мешкає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , на початку листопада 2014 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, знаходячись біля свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 знайшов металеву палицю (арматуру), та маючи намір спрямований на незаконне носіння з того часу став носити вказану металеву палицю при собі для самооборони без передбаченого законом дозволу.

03.12.2014 року, приблизно о 11:45 годин, на трамвайній зупинці «602 м/р» розташованій за адресою: м. Харків Салтівське Шосе, 149 ОСОБА_4 був зупинений працівниками міліції для перевірки документів, яких при ньому не було. Після цього на запитання співробітників міліції чи маються при ньому заборонені предмети, ОСОБА_4 в присутності двох понятих самостійно видав з лівого рукава куртки металеву палицю з рукояткою сірого кольору, яку він незаконно носив при собі. Згідно з висновком експерта № 439 від 09.12.2014 р. металева палиця, вилучена 03.12.2014 р. у ОСОБА_4 є дубинкою, яка відноситься до холодної зброї ударно-роздробляючої дії, виготовлена саморобним способом, яку він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєні кримінального правопорушення. Цивільний позов визнав повністю.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених злочинів, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Від скоєного злочину будь яких негативних наслідків не настало, потерпілих за кримінальним провадженням немає.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, які пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та суттєва допомога судовому розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

ОСОБА_4 раніше був засуджений за скоєння кримінального правопорушення, звільнений від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію». Має постійне місця мешкання, де характеризується позитивно. Одружений, має на утриманні малолітню дитину народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді обмеження волі з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачений ст. 76 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи. Цивільний позов не заявлено. Питання про речові докази вирішуються на підставі п.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370,373, 374 КПК України суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік.

Відповідно до вимог пп. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази предмет ударно-роздробляючої дії, який зберігається в дозвільній системі Московському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Судові витрати за проведення криміналістичної експертизи у розмірі 568 гривень 80 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1