Справа № 572/5734/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ :
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Засудженим ОСОБА_4 до суду подано клопотання в порядку ст.537 КПК України про вирішення питання про долю речового доказу у вказаному вище кримінальному провадженні належного засудженому мобільного телефону марки «Нокіа».
У матеріалах судового провадження (реєстрі матеріалів) та матеріалів кримінального провадження, наданих прокурором під час розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Нокіа».
Згідно із ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Вирок від 16 січня 2015 року відносно ОСОБА_4 судом було ухвалено відповідно до ст.349 КПК України без дослідження доказів у даному кримінальному провадженні стосовно фактичних обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.
З огляду на наведене, судом рішення щодо долі речових доказів не приймалось.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області від 17 жовтня 2014 року визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Нокіа», який передано на зберігання до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області (№ книги обліку речових доказів 1029, порядковий номер 628).
Таким чином, на підставі ст.100 КПК України конфіскуються лише ті гроші, цінності інше майно, належне обвинуваченому, яке було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Мобільний телефон засудженим з такою метою не використовувався, а лише був випадково загублений на місці вчинення злочину. З огляду на наведене, є підстави для повернення даного речового доказу засудженому.
Оскільки вказаний вище вирок набрав законної сили, а тому немає необхідності у подальшому зберіганні речових доказів, зазначених у клопотанні, чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у ст.100 КПК України, клопотання засудженого є обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.100, 379 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Заяву засудженого ОСОБА_5 задоволити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту проголошення.
СУДДЯ підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_7