КП № 1-196/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Азаренко С.І.

за участю прокурора Семеньки П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 відповідно до рішення він Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2007 року зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно даних ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_1 тривалий час злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання сина, не повідомляє державному виконавцю місця своєї роботи, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, на попередження державного виконавця не реагує, чим допустив заборгованість по сплаті аліментів за 2006 рік в сумі 160 грн. 80 коп., 2007 рік в сумі 3076 грн. 08 коп., за 2008 рік в сумі 4405 грн. 99 коп., за 2009 рік в сумі 3270 грн.77 коп., за січень 2010 року в сумі 458 грн. 93 коп., лютий 2010 року в сумі 458 грн. 93 коп., березень 2010 року в сумі 458 грн. 93 коп., квітень 2010 року в сумі 458 грн. 93 коп., травень 2010 року в сумі 458 грн. 93 коп., а всього в сумі 13208 грн. 29 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно не сплачує аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина. В повному обсязі визнає заборгованість по сплаті аліментів, викладену в обвинуваченні.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, особу підсудного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання в майбутньому - у виді обмеження волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року і 6-ти місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 1 рік, зобовязавши його періодично реєструватись в кримінально виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: