СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
суді 1-ї інстанції: Бурденюк СІ.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Суддів:
Аліфанова Ю.Б., Паська Д.П., Суржка А.В. за участю прокурора: Альчука М.
П. адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2
засудженого: ОСОБА_3 потерпілих: ОСОБА_4
, ОСОБА_5

розглянула
05 вересня 2007 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок
Барського районного суду Вінницької області від 12 червня 2007 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, не судимого,
засуджено за ч.2 ст. 286 КК
України на чотири роки позбавлення волі з дворічним терміном заборони керування
транспортними засобами.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого
від відбування покарання звільнено з іспитовим строком три роки.

Відповідно
до ст.
76 КК України на засудженого покладені обов'язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 цієї статті.

Вирішені
цивільний позов, питання про речові
докази та судові витрати.

Як
зазначено у вироку суду, ІНФОРМАЦІЯ_2
біля 20 години в місті Бар Вінницької області ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ-968 держномер
НОМЕР_1, не маючи посвідчення водія на
право керування транспортними засобами,
рухаючись по вул. Максима
Кривоноса зі швидкістю біля 60-70 км на годину,
порушив вимоги < Правил дорожнього руху України>, не справився з керуванням транспортним
засобом та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6,
який йшов в попутному. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких на місці пригоди помер.

На зазначений вирок потерпілими ОСОБА_4
та ОСОБА_5 подана апеляція, в
який вони, з посиланням на м'якість покарання
призначеного ОСОБА_3 , просять вирок
скасувати.

Заслухавши
доповідача, потерпілих, їх адвоката та прокурора, які підтримали апеляцію, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення
апеляції, перевіривши матеріали справи
та обсудивши доводи
апеляції колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає частковому задоволенню.

Судом
першої інстанції при розгляді справи та постановленні вироку допущені істотні
порушення КПК, які перешкодили суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Відповідно
до ст. 334 КПК України мотивувальна
частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу,
способу вчинення та наслідків злочину,
форми вини і мотивів злочину.

Диспозиція
статті 286 КК України носить бланкетний характер, а тому в мотивувальній частині обвинувального
вироку обов'язково повинно бути посилання на пункти Правил дорожнього
руху, у порушенні яких визнається винною
особа, з зазначенням у вироку
конкретного змісту цих пунктів.

Відповідно
до вимог ст. 323 КПК України вирок
повинен біти законним і обґрунтованим.
Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому
засіданні, згідно ст. 87 КПК України у протоколі судового
засідання відображаються всі істотні моменти розгляду справи в тій
послідовності, в який вони мали місце в
судовому засіданні.

В
порушення цих вимог, суд на
підтвердження вини ОСОБА_3 послався на
письмові докази ( протокол, акти
експертиз), які згідно протоколу
судового засідання судом не досліджувались.

Крім
цього в порушення вимог ст. 297 КПК
України заявлені прокурором та потерпілими цивільні позови не були оголошені в
судовому засіданні, а при їх розгляді, всупереч вимогам ст. 314 КПК України, не були оглянуті або оголошені документи
надані на їх підтвердження.

Також
постановлений судом першої інстанції вирок,
в різних своїх частинах містить протиріччя, які є суттєвими.

Так у
вступній частині вироку зазначено, що
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, а в мотивувальній та резолютивній частинах
вироку дії ОСОБА_3 кваліфікуються та він
засуджується за ст. 286 ч.2 КК України.

Допустив
суд помилку і призначаючи засудженому додаткове покарання.

Відповідно
до роз'яснень, що містяться в п.18
постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "
Про практику призначення судами кримінального покарання" суд не вправі був
призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у
вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він не мав такого права.

Виходячи з наведеного вирок суду, як
постановлений з істотним порушенням вимог КПК підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

При
новому розгляді суду з дотриманням вимог КПК слід дослідити всі докази по
справі і давши їм належну оцінку постановити законне рішення по справі.

В разі
доведеності, при новому розгляді
справи, вини ОСОБА_3 за ч.2
ст. 286 КК України в тому ж обсязі ,
призначене йому апельованим вироком,
покарання із застосуванням ст. 75
КК України слід визнати м'яким.

Керуючись ст.
ст. 366. 377
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Вирок
Барського районного суду Вінницької області від 12 червня 2007 року, щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в
той же суд в іншому складі