Провадження № 1-кп/750/27/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2015 року Колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12
потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15
обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18
представника Новозаводської районної
ради служби у справах дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_20
представника Деснянської районної
ради служби у справах дітей ОСОБА_21
представника СКМСД ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,
ОСОБА_24
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Чернігова, українця, громадянина України, з базовою загальною
середньою освітою, учня Чернігівського професійного ліцею
деревообробної промисловості, не одруженого, не працюючого,
судимого 05.09.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова
за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 14
років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з базовою
загальною середньою освітою, учня Чернігівського професійного
будівельного ліцею, не одруженого, не працюючого, судимого
05.09.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2
ст. 187, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років
позбавлення волі, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з базовою
загальною середньою освітою, учня Чернігівського ліцею з посиленою
фізичною підготовкою, не одруженого, не працюючого, судимого
05.09.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 4 ст.
187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_4 ; проживаючого за адресою:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и л а:
31 грудня 2013 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, підійшли до потерпілого ОСОБА_13 зі спини та нанесли один удар предметом в область голови потерпілого, після чого проникли до кімнати даного будинку, де ОСОБА_16 наніс 5-6 ударів молотком в область голови ОСОБА_13 , чим спричинили йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 869 від 22.09.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді: забитих ран голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та спільно із ОСОБА_17 , відкрито заволоділи нардами вартістю 2 000 грн., що належать потерпілому ОСОБА_13
28 січня 2014 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись поблизу будинку № 18, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, діючи умисно та повторно, з метою заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_15 , котрій нанесли один удар ногою в область спини, внаслідок чого вона впала на землю, чим спричинили їй, згідно висновку судово-медичної експертизи № 340 від 08.05.2014 р., тілесні ушкодження у вигляді: забитої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_16 з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи її спортивною сумкою вартістю 200 грн., спортивними штанами, вартістю 100 грн., спортивною футболкою вартістю 100 грн., кросівками вартістю 200 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 300 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 10 грн., сумкою тряпчаною вартістю 150 грн., гаманцем шкіряним вартістю 120 грн., літровим пакетом молока вартістю 10 грн., пакунком творогу вагою 200 грамів, вартістю 12 грн., грошовими коштами в сумі 30 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 1 252 грн., що належить ОСОБА_15
01 лютого 2014 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спільно з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись поблизу будинку № 3, що розташований по вул. Мічуріна в м. Чернігові, діючи умисно та повторно, з метою заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_14 , котрому ОСОБА_16 , наніс один удар металевим предметом в область голови, від чого потерпілий впав на землю, а потім ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_18 , та особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, нанесли численні удари руками та ногами в область голови потерпілого, чим спричинили йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 340 від 08.05.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді: забитої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а потім ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_18 , та особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 20 грн., що належить потерпілому ОСОБА_14 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст.ст. 187 ч. 3, 187 ч. 2 КК України визнав частково та показав, що 31.12.2013 року, у вечірній час, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 йшов до останнього додому, щоб там відсвяткувати Новий рік. Проходячи по вулиці в районі «П`яти кутів», вони побачили потерпілого ОСОБА_13 , який валявся п`яним на дорозі біля автомобіля. Коли вони підійшли до потерпілого і запитали у того, що з ним трапилось, то він попросив їх відвести його додому. Вони погодились, підняли потерпілого і повели його додому. Дорогу до свого помешкання показував потерпілий. Після того, як вони завели потерпілого до його будинку, останній в знак подяки запропонував їм з ним випити. Оскільки вони поспішали, то відмовились від пропозиції потерпілого, але той став наполягати, щоб вони з ним випили. В той час, коли він став розвертатися, щоб піти з будинку, потерпілий розвернув його за плече та продовжував наполягати з ним випити. В зв`язку з цим у них виник конфлікт, в ході якого він побачив, як потерпілий став тягнутися за ножем, який лежав на столі. Тоді, він взяв молоток, який знаходився у будинку на тумбочці, і наніс їм два-три удари по голові потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий впав, вдарившись головою об шафу. Після цього, вони забрали у потерпілого нарди та пішли з будинку. По дорозі додому, ОСОБА_17 кудись сховав викрадені нарди і подальша їх доля йому не відома. Вину визнає тільки в тому, що завдав тілесних ушкоджень потерпілому. Що стосується інших інкримінованих йому злочинів, то він свою вину не визнає, оскільки не вчиняв їх. Цивільний позов визнає частково.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст. 187 ч. 3 КК України визнав частково та показав, що 31.12.2013 року, приблизно о 23 год. 10 хв., вони разом з ОСОБА_16 йшли до нього додому. По дорозі, в районі «П`яти кутів» на вулиці вони побачили потерпілого ОСОБА_13 , який лежав на дорозі біля автомобіля. По зовнішньому вигляду він зрозумів, що потерпілий знаходився у нетверезому стані. Коли вони підійшли ближче, то водій автомобіля попросив їх довести потерпілого додому. Вони погодились, підняли потерпілого і повели його додому, підтримуючи з обох боків. По дорозі потерпілий показав, де він живе і вони привели того до його помешкання. Після того, як вони завели ОСОБА_13 до будинку та посадили на диван, між ОСОБА_16 та потерпілим виник якийсь конфлікт. Потім, він побачив, як ОСОБА_16 два-три рази вдарив потерпілого молотком по голові. Від отриманих ударів потерпілий впав на підлогу. Після цього, він забрав дерев`яні нарди, які лежали біля шафи, і разом з ОСОБА_16 пішли до нього додому. По дорозі додому він сховав нарди. Через деякий час він забрав сховані ним нарди, та продав їх на ринку незнайомому чоловіку за 200 грн. Свою вину визнає тільки в тому, що викрав нарди. Цивільний позов визнає.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст. 187 ч. 2 КК України не визнав та показав, що інкримінованого йому кримінального правопорушення він не вчиняв, оскільки 01.02.2014 року, приблизно о 13 год. виїхав з м. Чернігова разом з матір`ю до м. Шостки Сумської області, де проходив обстеження у дитячій поліклініці, та перебував там до 2 лютого 2014 року. Цивільний позов не визнає.
Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , і повне заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_18 , їх вина у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що 31.12.2013 року, у вечірній час, він провів старий рік у своїх друзів, де вжив приблизно 150 грамів горілки і приблизно о 23 год. повертався додому. Коли він проходив в районі АДРЕСА_7 , то побачив там обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , і попросив їх допомогти йому піднятися в гору по вулиці, оскільки дорога була слизька, а у нього після перелому боліла нога. Вони погодились, і взявши його під руки довели до місця мешкання. Потім, він ключем відчинив хвіртку і разом з обвинуваченими зайшов до свого подвір`я. Як тільки він стоячи на ганку відчинив двері до свого будинку, то відразу ззаду отримав удар в потилицю, від якого впав на підлогу. На деякий час він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він побачив, що обвинувачених в будинку не має. Підвівшись з підлоги, весь у крові, він доповз до ліжка і ліг на нього. Після цього, до нього підійшов ОСОБА_16 , взяв молоток, який знаходився на столі поряд з ліжком, і наніс ним йому по голові приблизно 6-7 ударів. Потім, обвинувачені оглянули його шафу, забрали звідти нарди та пішли з будинку. Наступного дня до нього прийшли його друзі, і побачивши в якому стані він знаходиться, викликали швидку медичну допомогу. В лікарні йому надали необхідну медичну допомогу, після чого він лікувався амбулаторно. Через деякий час слідчий повернув йому викрадені нарди. Заявлений позов про відшкодування моральної шкоди просить задовольнити.
Допитана у суді потерпіла ОСОБА_15 показала, що 28.01.2014 року, приблизно о 19-20 год., вона поверталась з фітнес-клубу додому. По дорозі вона зайшла на пошту за посилкою з речами, та до магазину, де придбала продукти харчування. З собою у неї було дві сумки. В одній сумці знаходилась її спортивна форма, кофта та журнал, а в іншій продукти харчування. Проходячи неподалік ринку «Нива» по вул. Рокосовського вона побачила трьох підлітків, які голосно щось непристойне вигукували та співали. Коли вона повернула від хлопців в іншу сторону і продовжила рух в напрямку свого будинку, то відразу ззаду отримала сильний удар в потилицю, та відчула, що у неї з рук виривають сумки. Від отриманого удару вона впала. Через якусь мить вона підняла голову і чітко побачила в проміні зовнішнього освітлення обвинуваченого ОСОБА_16 , який тікав з місця пригоди. Потім, вона підвелася і намагалась за ними бігти, але хлопці зникли. По дорозі вона зустріла перехожих, які на її прохання викликали міліцію. При цьому, перехожі їй розповіли, що якісь хлопці рилися в сумці біля смітника. Вона відразу направилася в ту сторону, і по дорозі знайшла свою кофту, журнал та деякі продукти харчування. Після цього, приїхали працівники міліції, яким вона розповіла все, що з нею трапилось. Наступного дня вона звернулась до лікарні, оскільки від отриманих тілесних ушкоджень погано себе почувала. В обвинувальному акті правильно перераховано майно, яке у неї було викрадене. В подальшому працівники міліції повернули їй викрадений у неї мобільний телефон «Нокіа».
Потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що 01.02.2014 року, приблизно о 20 год., він повертався з роботи додому. Коли проходив по вул. Мічуріна, то побачив, що з провулку вийшло п`ять хлопців підлітків, серед яких були ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Направляючись у його сторону хлопці розділилися, з лівого боку відносно нього рухалось троє хлопців, а з правого обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . В той час, коли він з ними порівнявся, ОСОБА_16 наніс йому один удар рукою в обличчя. Судячи з якою силою був нанесений удару, йому здалося, що у ОСОБА_16 в руці щось було. Від отриманого удару він впав, після чого підбігли до нього інші хлопці і стали бити його ногами по різним частинам тіла. При цьому, один із хлопців казав йому «діду давай бабло». В ході нанесення йому ударів, він на деякий час втрачав свідомість. Прийшовши до тями він підвівся і пішов в напрямку автостанції, що попросити там у кого-небудь допомоги. По дорозі ОСОБА_18 обігнав його і в цей час він отримав удар ногою ззаду у спину, який на його думку наніс ОСОБА_16 , оскільки інші підлітки не могли так вдарити. Від отриманого удару він впав і його знову продовжили бити ногами. При цьому, хтось намагався розстібнути йому куртку, але не зміг. Тоді, йому залізли під куртку і стали щось шукати, кажучи «діду давай бабло». З кишені куртки вони забрали у нього 20 грн., після чого зникли. Через деякий час він якось добрався додому та викликав швидку медичну допомогу. В той же день він був госпіталізований до лікарні. Заявлений позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує та просить задовольнити.
Свідок ОСОБА_25 у суді показав, що у січні 2014 року, в денний час, на центральному ринку м. Чернігова до нього підійшов неповнолітній хлопець маленького зросту і запропонував купити у нього мобільний телефон «Нокіа», але він відмовився. Через деякий час до нього знову підійшов той самий неповнолітній хлопець разом з обвинуваченим ОСОБА_16 , який представився його братом і сказав, що з телефоном все добре і його можна купувати. Він купив той мобільний телефон. В подальшому він дізнався, що придбаний ним мобільний телефон крадений, тому добровільно видав його працівникам міліції.
Законний представник ОСОБА_10 у суді пояснила, що ОСОБА_17 є її сином, і вона може охарактеризувати його тільки з позитивної сторони. Останнім часом вона займалась вихованням сина сама, оскільки його батько помер. 16.02.2014 року вона дізналася від працівників міліції, які проводили обшук за місцем її мешкання, що її син вчинив вбивство, після чого його затримали. Заявлений по справі позов визнає.
Законний представник ОСОБА_11 у суді пояснив, що ОСОБА_16 є його сином, і він може охарактеризувати його в цілому з позитивної сторони. Завжди слухався його, займався спортом. В навчанні мав середні здібності. Позов потерпілого ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнає, якщо буде доведена вина його сина. Позов потерпілого ОСОБА_13 не визнає.
Законний представник ОСОБА_12 у суді пояснила, що ОСОБА_18 є її сином, і вона може охарактеризувати його тільки з позитивної сторони. Заявлений по справі позов не визнає.
Вина обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 також підтверджується і іншими наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами:
· висновком експерта № 340 від 08.05.2014 року, згідно якого у ОСОБА_15 , 1942 року народження, маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, котрі виникли від контактування з тупими предметами, індивідуальні ознаки яких не визначились, по давності утворення можуть відповідати даті 28.01.2014 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 2 а.п. 78-81);
· протоколом слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_15 від 11.09.2014 року, згідно якого вона на місці показала та розповіла про обставини, при яких 28.01.2014 року, приблизно о 20 год., на неї напало троє підлітків, які завдали їй тілесні ушкодження та викрали її майно (т. 2 а.п. 82-87);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_16 , який разом з іншим хлопцем продали йому мобільний телефон (т. 2 а.п. 88-91);
· протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_16 , який 01.02.2014 року, в районі вул. Мурінсона в м. Чернігові, разом з іншими підлітками напали на нього, завдали тілесні ушкодження та заволоділи його майном (т. 2 а.п. 95-98);
· протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_18 , який разом з іншими підлітками нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном (т. 2 а.п. 99-102);
· протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_14 від 10.09.2014 року, згідно якого той на місці показав та розповів про обставини, при яких 01.02.2014 року, у вечірній час, в районі автовокзалу № 2 в м. Чернігові на нього напало п`ять підлітків, які завдали йому тілесні ушкодження та забрали з кишені 20 грн. (т. 2 а.п. 103-110);
· висновком експерта № 312 від 05.05.2014 року, згідно якого у ОСОБА_14 , 1955 року народження, маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-рваних ран верхньої губи та правої брови, множинних синців та забиття тканин обличчя, закритої травми лівої половини грудної клітки, лівобічного пневмогідротораксу, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб. Ступень тяжкості тілесних ушкоджень з локалізацією в ділянці голови оцінюються в комплексі, тому, закрита черепно-мозкова травма (струс головного мозку, забито рвані рани верхньої губи та правої брови, множинні синці та забиття м`яких тканин обличчя); закрита травма лівої половини грудної клітки (лівобічний пневмогідроторакс) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тривалість знаходження на лікуванні обумовлене суб`єктивними відчуттями хворого та тактикою лікарів і при оцінені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймалось. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_14 по давності утворення, може відповідати даті 01.02.2014 року. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитись за обставин, на які посилається потерпілий. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_14 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 4-5 (чотирьох-п`яти) травмуючи дій. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_14 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає не можливим. Зважаючи на характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_14 , заподіяння їх власноручно, експерт вважає не можливим (т. 2 а.п. 111-115);
· протоколом огляду місця події від 15.06.2014 року, згідно якого проводився огляд дерев`яних нардів, які ОСОБА_26 добровільно видав працівникам міліції (т. 2 а.п. 116-117);
· протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_13 від 11.09.2014 року, згідно якого той на місці показав та розповів про обставини, при яких двоє невідомих хлопців завдали йому тілесні ушкодження та викрали з будинку дерев`яні нарди (т. 2 а.п. 120-129);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_16 , який 31.12.2013 року за місцем його мешкання наніс йому 5-6 ударів молотком по голові, та разом з іншим хлопцем викрали з будинку дерев`яні нарди (т. 2 а.п. 130-132);
· висновком експерта № 859 від 22.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_13 , 1964 року народження, маються тілесні ушкодження у вигляді забитих ран голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів ногами чи іншим предметом. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_13 , можна припустити, що потерпілий міг піддаватися впливу, як мінімум 6 (шести) травмуючи дій. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , по давності утворення, можуть відповідати даті 31.12.2013 року. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_13 , утворення їх комплексу при падінні на асфальтовану площину з наступним ударом головою об неї, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає не можливим. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий (т. 2 а.п. 133-135);
· речовими доказами мобільним телефоном «Нокіа 1012», ІМЕІ НОМЕР_1 та дерев`яними нардами (т. 2 а.п. 76, 118).
Суд не може прийняти як доказ по справі надані стороною обвинувачення протоколи про результати аудіо-, відеоконтролю особи за місцем тимчасового перебування від 11.04.2014 року, 20.06.2014 року, 05.06.2014 року, 28.06.2014 року, 20.06.2014 року та протокол огляду предметів від 27.06.2014 року, оскільки вказана в протоколах інформація була здобута у іншому кримінальному провадженні, а рішення про її використання в даному кримінальному провадженні, як це передбачено вимогами ст. 257 КПК України слідчим суддею не приймалось.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього ОСОБА_17 від 19.02.2014 року, в сім`ї йому створені необхідні умови для проживання та всебічного розвитку (т. 3 а.п. 24).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього ОСОБА_18 від 19.02.2014 року, в сім`ї йому створені необхідні умови для проживання та всебічного розвитку (т. 3 а.п. 52).
Аналізуючи надані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що вина обвинувачених у інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується наведеними вище доказами, які повністю узгоджуються між собою, що свідчить про їх достовірність.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він не приймав участі у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_14 , оскільки на той час, а саме 1 та 2 лютого 2014 року перебував у м. Шостка Сумської області, де проходив обстеження у дитячий поліклініці, повністю спростовуються наданою суду стороною обвинувачення довідкою за підписом головного лікаря КЛПЗ «Шосткинської дитячої лікарні», згідно якої ОСОБА_18 в період з 01.01.2014 року по 14.02.2014 року до Шосткінської дитячої лікарні та поліклініки за медичною допомогою не звертався, а також послідовними свідченнями самого потерпілого ОСОБА_14 , які узгоджуються з матеріалами кримінального провадження. Тому, при таких обставинах суд ставиться до свідчень обвинуваченого ОСОБА_18 критично, і розцінює їх, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Приймаючи до уваги свідчення потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які є логічними, послідовними, та такими що повністю узгоджуються з дослідженими у суді доказами, суд до показань обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 також ставиться критично і розцінює їх як намагання зменшити ступінь своєї вини та уникнути відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_16 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 3 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із проникненням у житло.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_16 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 2 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_17 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 3 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із проникненням у житло.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_18 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 2 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, серед яких є тяжке та особливо тяжке, ступінь його вини та ставлення до цього, особу винного, його попередню судимість, формально позитивну характеристику з місця проживання та посередню з місця навчання, його вік, сімейний стан має матір інваліда 1 групи, та стан його здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання вчинення злочину неповнолітнім та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку учасників процесу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, суд вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи те, що ОСОБА_16 вчинив злочин до постановлення відносно нього попереднього вироку, суд, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України, вважає за необхідне керуватися принципом часткового складання призначених покарань.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, ступінь його вини та ставлення до цього, особу винного, його попередню судимість, формально позитивну характеристику з місця проживання та виключно позитивну з дитячо-юнацької спортивної школи, його вік, сімейний стан та стан його здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання вчинення злочину неповнолітнім та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку учасників процесу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що ОСОБА_17 вчинив злочин до постановлення відносно нього попереднього вироку, суд, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України, вважає за необхідне керуватися принципом часткового складання призначених покарань.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, ступінь його вини та ставлення до цього, особу винного, його попередню судимість, позитивну характеристику з місця проживання та навчання, його вік, сімейний стан та стан його здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання вчинення злочину неповнолітнім та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку учасників процесу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що ОСОБА_18 вчинив злочин до постановлення відносно нього попереднього вироку, суд, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України, вважає за необхідне керуватися принципом часткового складання призначених покарань.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення будучи неповнолітніми, відповідно до вимог ст. 98 КК України, суд вважає за необхідне не застосування до них такого додаткового виду покарання, як конфіскація майна.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_13 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також виходить з принципу розумності та справедливості.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_18 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також виходить з принципу розумності та справедливості.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є неповнолітніми, і не мають власного доходу, суд вважає за необхідне застосувати правило ч. 2 ст. 1179 ЦК України, яка визначає, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами), піклувальником або закладом, який за законом здійснює щодо такої особи функції піклувальника.
Приймаючи до уваги, що від потерпілої ОСОБА_15 до суду надійшла заява, в якій вона просить залишити її позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду, суд вважає за можливе залишити її позов без розгляду, що не позбавляє її в подальшому звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_14 в обґрунтування своїх позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди надав ксерокопії чеків, зі змісту яких неможливо визначити їх походження та приналежність, суд вважає за необхідне позов в цій частині залишити без розгляду.
Речові докази мобільний телефон «Нокіа 1012», ІМЕІ НОМЕР_1 та дерев`яні нарди необхідно передати їх власникам, а шість дисків DVD-R з записами проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відеоконтролю за особою слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, колегія суддів
ОСОБА_16 визнати винним та призначити йому покарання:
- по ст. 187 ч. 3 КК України у вигляді дев`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
- по ст. 187 ч. 2 КК України у вигляді семи років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_16 покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у вигляді чотирнадцяти років десяти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_17 покарання у вигляді тринадцяти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у вигляді десяти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_16 обчислювати з 16.02.2014 року.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_17 обчислювати з 16.02.2014 року.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_18 обчислювати з 16.02.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_13 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_17 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнути зазначену шкоду з його матері ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_13 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_14 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_14 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_18 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнути зазначену шкоду з його матері ОСОБА_12 .
Позов ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Позов ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази - мобільний телефон «Нокіа 1012», ІМЕІ НОМЕР_1 передати ОСОБА_15 , дерев`яні нарди передати ОСОБА_13 , а шість дисків DVD-R з записами проведення негласної слідчої дії, відеоконтролю за особою залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3