АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/86/15 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ст.187 ч.4 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2015 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 4.11.2014р. по кримінальному провадженню №0001782 щодо:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, гр-на України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаїв, гр-на України, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_9

засуджений за ст.187 ч.4 КК України на 9 (дев`ять) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу, з конфіскацією всього належного засудженому майна. Строк відбування покарання відраховується з 27.12.2013р. Запобіжний захід обраний - тримання під вартою;

ОСОБА_12

засуджений за ст.396 ч.1 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу. Строк відбування покарання відраховується з 11.05.2014р. Запобіжний захід обраний - тримання під вартою.

За вироком суду стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1172725 грн.

ОСОБА_9 та ОСОБА_12 визнані винними та засуджені за вчинення наступних злочинів.

06.12.2013р. близько 08 год. 10 хв., ОСОБА_9 разом та за попередньою змовою з особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, переслідуючи корисливі наміри на вчинення відкритого заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «ВАЗ 2106», держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , під керуванням ОСОБА_12 , якому не було відомо про злочинний намір ОСОБА_9 та інших осіб, прибули до місця мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього, ОСОБА_9 та двоє осіб матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, через господарський двір проникли на територію вищевказаного домоволодіння та через відчинені двері проникли до будинку, де застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої і виразилося у нанесені удару рукою по обличчю ОСОБА_7 та зв`язавши руки потерпілій за спиною і ноги пластиковими хомутами поклали її на підлогу. В результаті цього, ОСОБА_7 , отримала крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, садна на обличчі і в ділянці зап`ястків обох рук, синець в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, погрожуючи вбивством, заволоділи грошима в сумі 713000 грн. (сімсот тринадцять тисяч гривень) та 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) доларів США. Після вказаних дій, з місця вчинення злочину разом з викраденими грошима зникли та розпорядились ними на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1017350 грн. Після вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_9 та двоє осіб матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «ВАЗ 2106», держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , рухалися у напрямку м.Миколаїв. По дорозі, неподалік с.Приморське, Скадовського району, Херсонської області вказані особи зустріли ОСОБА_15 , який їх там чекав. В цей час на автомобілі пошкодилось заднє колесо. Під час монтажу колеса, ОСОБА_12 на задньому пасажирському сидінні, побачив три спортивні шапки чорного кольору з прорізами для очей та жмут пластикових хомутів. На запитання, що це за речі, ОСОБА_15 повідомив йому, що це речі, які використовував ОСОБА_9 та двоє невстановлених осіб, при вчиненні злочину в с.Приморське Скадовського району Херсонської області, а саме розбійного нападу на ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_15 попросив ОСОБА_12 залишити у себе на зберігання сумку з викраденим у будинку ОСОБА_7 майном - а саме грошима у сумі 713000 (сімсот тринадцять тисяч гривень) та 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот доларів США). ОСОБА_12 , розуміючи протиправний характер своїх дій, що виражався у сприянні укриттю вчиненого особливо тяжкого злочину та знищення слідів знарядь та засобів вчинення злочину, діючи умисно викинув 3 спортивні шапки з прорізами для очей та жмут пластикових хомутів, які використовувалися для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та ще двома особами, і в подальшому деякий час за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав сумку з викраденими у будинку ОСОБА_7 грошима, про вчинення ОСОБА_9 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження злочину, правоохоронні органи не повідомив. Таким чином, ОСОБА_12 , знищив сліди злочину, вчиненого ОСОБА_9 та двома невстановленими особами, а також приховував майно, завідомо здобуте злочинним шляхом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку з його занадто суворістю та не справедливістю. Крім того, суд безпідставно взяв до уваги показання потерпілої й не взяв до уваги показання обвинувачуваного. Проте потерпіла лише припускає, що один з нападників був ОСОБА_16 , оскільки не бачила його поруч із собою, вона пояснила що його голос схожий на голос одного із трьох чоловіків. В суді ОСОБА_16 вказав, що в будинок потерпілої зайшли двоє чоловіків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , він так само заходив в будинок, однак в цей час ніяких протиправних дій по відношенню до потерпілої він не спостерігав, через нетривалий час ОСОБА_16 виходив покурити, у такий спосіб не бачив що відбувалося в будинку. Від чоловіків він знав що існує борг і що господарка віддала гроші. В матеріалах провадження, а також у судовому засіданні не представлено доказів того, що ОСОБА_16 достовірно знав про мету поїздки. Йому ні хто не доводив до відома про майбутній злочин і про розподіл ролей. Навпроти, ОСОБА_16 було відомо, що вони їдуть забирати борг свідкові ОСОБА_19 , що ціль поїздки - пошуки насіння соняшника. Потерпіла не представила доказів реального розміру збитку, зокрема того, що він перевищує мільйон гривень. Більше того, спочатку потерпіла вказувала тільки про гривню, а пізніше нібито були викрадені й долари США. Навіть якщо допустити, що ОСОБА_16 якимсь чином є співучасником злочину, то явно його дії за ст.187 ч.4 КК України кваліфіковані не вірно. Суд не дав належної оцінки всім обставини справи, що має значення для ухвалення вірного рішення. Просить вирок скасувати та ухвалити свій вирок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на незгоду з вироком, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, вина ОСОБА_16 не доведена, а в діях обвинуваченого не встановлений склад інкримінованого йому діяння. Обставини події злочини об`єктивно не встановлені й не підтверджені доказами, дослідженими в суді, порушений принцип презумпції невинуватості. Вирок ґрунтується на припущеннях. Обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки не містить відомості про розмір заподіяної шкоди, з чого вона складає, а також ця шкода не доведена. В обвинувальному акті щодо ОСОБА_16 зазначено, що останній у потерпілої заволодів 73000 грн. та 35000 доларів США, а всього на загальну суму 1017350 грн. При цьому не зрозуміло звідки взялась вказана сума. При зверненні потерпілої до міліції вона заявила про зникнення 750000 грн. В обвинувальному акті щодо ОСОБА_16 зазначено, що злочин вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_12 і групою невстановлених осіб, проте у вироку про попередню змову з ОСОБА_12 немотивовано ні чого не сказано. По справі не зрозуміло звідки ОСОБА_15 узнав, що ОСОБА_16 вчинив злочин і, нібито, розповів про це в деталях ОСОБА_12 . Показання ОСОБА_12 викладені у вироку не відповідають тим, які він давав у суді. Показання свідків по справі та протоколи слідчих дій не підтверджують вину ОСОБА_16 в інкримінованому йому діянні. ОСОБА_16 був затриманий 27.12.2013р. й у цей же день досудовим слідством йому було оголошене повідомлення про підозру в здійсненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України. Оскільки ОСОБА_16 не був затриманий на місці злочину, а за станом на 27.12.2013р. запобіжний захід у відношенні нього ще не був обраний, тому це не могло бути основою для оголошення підозри. Не було в наявності достатніх доказів для підозри. Якщо такі докази не були надані при судовому розгляді, тому тим більше їх не було тоді. Оголошення повідомлення про підозру ОСОБА_16 та обрання йому запобіжного заходу є незаконним. Установлений судом строк утримання під вартою як запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_16 минув ще до винесення вироку 04.11.2014р., оскільки визначенням Скадовского районного суду від 29.08.2014р. цей строк продовжений до 24.10.2014р. Просить кримінальне провадження щодо ОСОБА_16 закрити за відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення, звільнити ОСОБА_16 з-під варти.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вказує на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. В суді не було досліджено ні одної купюри, якими він, нібито, заволодів. Грошові купюри не приєднані до матеріалів справи у якості речових доказів та їх ні хто не бачив. Про викрадену суму та її розмір відомо лише з показань потерпілої. Доказів про те, що він вчинив напад, застосовував насильство до потерпілої або погрожував їй - немає. Потерпіла в суді його не впізнала. Вирок ґрунтується на припущеннях, а його вина не доведена. Суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_15 , якого вони начебто зустріли за селом, розповів і Жосан всі обставини, які відбувались в будинку потерпілої. Саме ОСОБА_15 , а не він передав на зберігання Жосану сумку з грошима. Доля сумки не відома. Не було з`ясовано, яким чином потерпіла змогла після зв`язування звільнитись та зателефонувати чоловікові, який в свою чергу зателефонував в міліцію. При цьому є заява саме від потерпілої ОСОБА_7 про вчинення злочину, в якій та повідомляла про викрадення 750000 грн., а не грошей в сумі 713000 грн. та 35500 доларів США про що вказано у вироку. Не зрозуміло, яким чином суд встановив, що автомобіль, який виявили 6.12.2013р., стояв передньою частиною до автошляху Керч-Феодосія. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 вказує на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особистості та ролі у скоєнні злочину. Суд невірно дійшов висновку, щодо неможливості застосування положень ст.75 КК України. Так, він надав суду свідчення про всі відомі йому обставини події. Його обвинувачення побудовано виключно на визнанні ним вини за ст.396 ч.1 КК України. Крім того, він добровільно 11.05.2014р. з`явився до правоохоронних органів, де був затриманий. Суд дійшов висновку, що йому передали сумку із викраденими грошима та приладами, які використовувались для скоєння кримінального правопорушення. Проте в суді жодна з допитаних осіб не повідомляла про передачу йому будь-яких предметів. Навіть в протоколі слідчого експерименту із ОСОБА_20 , не говориться про те, що йому передавались сумки із грішми та іншими предметами. Таким чином, його ставлення до інкримінованого правопорушення, свідчить про каяття, навіть за відсутності будь-яких вагомих доказів. Він визнає інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Вказані обставини повинні були бути враховані судом при призначенні покарання. Суд безпідставно врахував в якості обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину. Також суд не вірно дійшов висновку про відсутність пом`якшуючих обставин. Не було враховано його позитивні характеристики, що він визнав свою провину, має на утриманні матір похилого віку, яка мешкає разом з ним З урахуванням зазначеного, мотиву, мети та його ролі, при скоєнні злочину, те що останній заздалегідь не планувався та був скоєний ним під впливом обставин, що склалися у певний момент, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Просить вирок змінити з пом`якшенням покарання та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільнити його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим терміном, покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вислухавши суддю-доповідача; пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та думку його захисника ОСОБА_8 про підтримання своїх апеляційних скарг та часткове підтримання апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , зокрема: в частині що не суперечить їх апеляційним скаргам, просили вирок скасувати, провадження по справі закрити через відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_12 не заперечували; думку потерпілої ОСОБА_7 та прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення; розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_12 задоволенню не підлягає.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку повністю доведена дослідженими в суді доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину за ст.187 ч.4 КК України не визнав, проте підтвердив факт того, що вранці приїхали в село та з іншою особою зайшли до будинку потерпілої, де попросили у потерпілої гроші. Остання гроші віддала добровільно, чому не знає. Гроші віддала в пакеті, який взяв ОСОБА_17 . Він думав, що потерпіла гроші заборгувала. Потерпілій він не погрожував, тілесних ушкоджень їй не завдавав.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину за ст.396 ч.1 КК України визнав частково та показав, що вранці возив трьох осіб на автомобілі ВАЗ-2106 в село до якогось будинку. Вказані троє осіб зайшли в будинок, були там недовго. Коли повернулись ні чого йому не сказали. Навіщо їздили до будинку не знає. На зворотному шляху побачив чорні панчохи, але йому нічого не пояснювали. Зрозумів, що щось не так. Гроші не бачив. Коли пробило колесо, він з машини викинув 3 чорних панчохи. Бачив в автомобілі ВАЗ-2106 на сидінні пластикові хомути, які також викинув. ОСОБА_21 залишив йому на зберігання сумку, яку він не відкривав і що у ній не знає. ОСОБА_22 пропонував йому дві пачки грошей по п`ятдесят гривень, але він відмовився. Здогадувався, що був вчинений злочин.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_9 своєї вини та на часткове визнання ОСОБА_12 своєї вини вона підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що коли вранці перебувала одна вдома, до будинку зайшло троє чоловіків одягнутих в чорний одяг, на головах у них були шапочки, а на руках рукавички. Обличчя були відкриті, але впізнати осіб не може. Один з них вдарив її рукою в обличчя та закрив рукою рот перекривши дихання. Потім вдарив у живіт кулаком. Їй надягнули на голову її ж светр та зав`язали руки, штовхнули на підлогу та зав`язали ноги проводами від комп`ютера. А потім перев`язали жгутом білого кольору на руках та ногах однаковим. Вони сказали, що якщо вона хоче жити має віддати їм гроші. Хтось з них почав кричати «Де гроші?». Вона сказала, що покаже. Голос який питав її де сейф, схожий на голос ОСОБА_9 . Далі вона в спальній кімнаті показала їм ящик в шафі де були гроші в пакетах в сумі 713000 грн. та 35500 доларів США. Згодом вказані особи пішли. Потерпіла скотилася з ліжка, знайшла ножиці, звільнила руки та ноги і зателефонувала чоловіку, а той відразу зателефонував до міліції.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що є чоловіком потерпілої. 06.12.2013р. вранці йому зателефонувала дружина ОСОБА_7 та повідомила, що їх обікрали, а її побили. Він швидко приїхав додому. Його зустріла потерпіла, у якої були синці та сліди побоїв. У будинку був безлад, все було перерите, всі шухлядки витягнуті з шаф. З будинку зникли гроші в гривні близько 700000 грн. і долари США в сумі десь до 40000. Кількість грошей краще знає потерпіла. Він одразу зателефонував до прокуратури.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що вранці 06.12.2013р. десь о 7 чи 8 годині він до якогось села погодився підвезти на своєму автомобілі «ДЕУ» чоловіків, з яких знав лише ОСОБА_9 . З ними був ще один автомобіль «ВАЗ-2106». Потім автомобіль «ДЕУ» залишився на трасі чекати, а на автомобілі «ВАЗ» поїхали у своїх справах обвинувачені. В автомобілі «ВАЗ» було 4 чоловіка, зокрема, ОСОБА_9 , а за кермом був ОСОБА_12 . А в автомобілі «ДЕУ» залишились він та ОСОБА_21 . Чекали десь годину чи півтори, потім під`їхав автомобіль «ВАЗ», на якому щось сталось з колесом. Пасажири пересіли з автомобіля «ВАЗ» до автомобіля «ДЕУ». При цьому в обвинувачених в руках був якийсь пакет. Обвинувачені сказали, що їм потрібна його машина, щоб ще кудись з`їздити. Він лишився замінити колесо на автомобілі «ВАЗ». Потім, рухаючись на автомобілі «ВАЗ» через декілька кілометрів він побачив свою машину «ДЕУ», у якої відлетіло колесо і розбився бампер та фара. Обвинувачених в машині вже не було, залишився лише ОСОБА_12 , який був за кермом. ОСОБА_12 дав йому 1000 грн. купюрами по 200 грн. на ремонт машини.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що він на початку грудня 2013 року прийшов до знайомого, який живе по вул.Володарського у м.Скадовську біля воєнкомату. Там побачив 5 осіб, яких раніше ніколи не бачив, серед них впізнає обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . З ними не спілкувався, з якою метою вони приїхали не знає.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що на початку грудня 2013 року вранці він йшов по вул.Гагаріна в с.Приморське, коли побачив машину «ВАЗ» бежевого кольору, яка стояла у дворі ОСОБА_27 . Потім з будинку вибігло 3-4 чоловіка в темному одязі. Вказані особи сіли до автомобіля і поїхали. Впізнає обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, що була за кермом вказаного автомобіля.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 06.12.2013р. о 08 год. 10 хв. троє невідомих осіб, увірвались до будинку за місцем її проживання, де зв`язавши потерпілу заволоділи грошима в сумі 750000 грн. (т.3 а.п. 8).

З протоколу огляду місця події з фототаблицею, видно, що місцем злочину є будинок АДРЕСА_3 . В приміщеннях будинку були виявлені та вилучені пластикові жгути білого кольору, зі слідами розриву, жмут проводів від побутової техніки, зі слідами перерізу. Дверці дерев`яної шафи в спальній кімнату були відчинені. На проїзді біля будинку виявлені сліди від протекторів шин які ведуть з проїжджої частини до подвір`я будинку та в зворотному напрямку (т.3 а.п.13-16).

З протоколу огляду місця події з фототаблицею, випливає, що на оглянутій ділянці дороги біля будинку АДРЕСА_4 , через яку здійснюється в`їзд до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , виявлені два сліди автомобільних шин (т.3 а.п.47-61).

Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею, видно, що на ділянці автомобільної дороги з узбіччям Т22/13 на 1 км вздовж Краснознам`янського каналу, на протилежній стороні від покажчика 1 км на відстані близько 25м розташований автомобіль марки «DAEWOO SENS» держномер НОМЕР_2 передньою частиною до автошляху Керч-Феодосія. На час огляду на автомобілі відсутнє заднє ліве колесо, яке розташовувалось поруч з автомобілем. В автомобілі виявлено адміністративні протоколи, медичну довідку, копію паспорту та коду на ім`я ОСОБА_24 (т.3 а.п.62-87).

Згідно з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, видно, що свідок ОСОБА_26 серед інших впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 , якого він бачив 06.12.2013р. о 08 год. 20 хв. в с.Приморське Скадовського району біля будинку ОСОБА_28 , і який разом з іншими невідомими особами в автомобілі «ВАЗ-2106» направились у бік виїзду з с.Приморське (т.6 а.п.146-148).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту з фототаблицею, свідок ОСОБА_26 показав та продемонстрував на місці про обставини 06.12.2013р. о 08 год. 20 хв., коли він бачив автомобіль «ВАЗ-2106» на подвір`ї ОСОБА_23 , а також 3-4 осіб, які вибігли з будинку, сіли до автомобіля та поїхали (т.3 а.п.221-226).

Згідно з протоколу пред`явлення особи для впізнання, свідок ОСОБА_29 серед інших осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , як особу, яка 05.12.2013р. перебувала в квартирі АДРЕСА_5 (т.3 а.п.229-231).

Згідно з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, видно, що свідок ОСОБА_25 серед інших впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, яка 05.12.2013р. перебувала в квартирі АДРЕСА_5 (т.6 а.п.159-161).

З висновку судово-медичної експертизи видно, що у потерпілої ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, садна на обличчі і ділянці зап`ястків обох рук, синець в ділянці лівого колінного суглобу, які спричинені тупими предметами з обмеженою поверхнею, за давністю утворення можуть відповідати 06.12.2013р., відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.4 а.п.206).

Таким чином, вказані докази, які були судом належним чином перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують вину ОСОБА_9 у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, а також вину ОСОБА_12 у вчинені заздалегідь необіцяного приховування особливо тяжкого злочину, та спростовують доводи апелянтів щодо непричетності обвинувачених до злочинів.

Дії ОСОБА_9 за ст.187 ч.4 КК України та ОСОБА_12 за ст.396 ч.1 КК України - кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність доказів вини останнього є безґрунтовними. Так, з показань самого обвинуваченого ОСОБА_9 випливає, що він перебував на місці злочину з іншими особами. З показань потерпілої ОСОБА_7 , видно, що всі троє осіб, а з урахуванням показань обвинуваченого - в том числі і ОСОБА_9 , проникли до неї в будинок та напали на неї, вони всі були одягнуті в чорний одяг, в шапочки на головах і рукавицях на руках, вони діяли узгоджено, з однією метою заволодіти її грошима; для цього її побили, зв`язали, погрожували вбивством, після чого заволоділи грошима, що були в пакетах в сумі 713000 грн. (сімсот тринадцять тисяч гривень) та 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) доларів США. Свідок ОСОБА_24 підтвердив, що 06.12.2013р. зранку, за часом перед злочином, обвинувачений ОСОБА_9 разом з трьома особами на автомобілі «ВАЗ-2106», під керуванням ОСОБА_12 , рухався в районі проживання потерпілої; вказані особи, в тому числі й обвинувачені, були відсутні час півтора, потім повернулись з якимось пакетом, змінили автомобіль та уїхали. Свідок ОСОБА_25 підтвердив факт перебування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 разом з іншими особами на початку грудня 2013 року в районі, де був вчинений розбійний напад на потерпілу. Свідок ОСОБА_26 впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, що була біля будинку потерпілої за кермом автомобіля «ВАЗ», в який сіло 3-4 чоловіки, що вибігли з вказаного будинку. Результат огляду місця події будинку потерпілої, де були виявлені пластиковими хомути (жгути), підтвердили показання потерпілої про її зв`язування нападниками. Показання обвинуваченого ОСОБА_12 , який здогадавшись про вчинення ОСОБА_9 злочину, викинув з автомобіля «ВАЗ-2106» пластикові хомути та шапочки, також підтверджують показання потерпілої про застосування в ході розбою вказаного знаряддя для її зв`язування та перебування нападників під час розбою в шапочках. Показання потерпілої про її побиття та про її зв`язування підтверджується висновком судово-медичної експертизи про виявлення у неї відповідних тілесних ушкоджень.

Доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність доказів того, з чого складається заподіяна шкода не відповідають дійсності. Так, про матеріальну шкоду, яка складається з коштів у гривні та з доларів США, в судовому засіданні детально пояснила потерпіла ОСОБА_7 . Крім того, свідок ОСОБА_23 вказав на приблизний розмір викрадених коштів у гривнях та доларах США, пояснивши, що його дружина потерпіла ОСОБА_7 краще знає про кількість цих грошей. Показання потерпілої та свідка повністю узгоджуються між собою та з іншими вищенаведеними доказами вини обвинувачених, а тому не викликають сумнівів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що в суді не були досліджені грошові купюри, вони не приєднані до матеріалів справи у якості речових доказів та їх ні хто не бачив позбавлені підстав, оскільки гроші потерпілої, якими заволодів обвинувачений в ході розбою, не були повернуті ним, вони не були виявлені та вилучені в ході досудового розслідування.

Посилання апелянтів на те, що в обвинувальному акті зазначено, про викрадення 73000 грн., а тому не зрозуміло звідки суд взяв суму у 713000 грн. є безпідставними. На думку колегії суддів, очевидна арифметична описка в обвинувальному акті: «73000 грн.» (т.1 а.п.2) - не являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування вироку, оскільки в обвинувальному акті поруч з цифрами прописними літерами зазначено, що ОСОБА_9 заволодів грошима в сумі саме: «сімсот тринадцять тисяч гривень».

Доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що потерпіла в заяві до міліції вказала про викрадення 750000 грн., а потім стверджувала про зникнення ще й доларів США не ставлять під сумнів доведеність вини обвинуваченого, оскільки потерпіла ОСОБА_7 , заявляючи позов про стягнення з ОСОБА_9 коштів, пояснила, що спочатку не вірно вказала викрадену суму грошей, так як сильно була збуджена подіями, що мали місце, а згодом заспокоївшись встановила точну суму, про яку і заявила (т.1 а.п.10-13).

Ствердження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 зазначено, що злочин вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_12 є слушним, проте суд, ухвалюючи вирок, вказану помилку виправив. Так, у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_9 , суд правомірно не зазначив, що злочин, передбачений ст.187 ч.4 КК України, був вчинений за попередньою змовою з ОСОБА_12 , оскільки останньому не інкримінувався розбій.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що по справі не зрозуміло звідки ОСОБА_15 узнав, що ОСОБА_16 вчинив злочин, про що розповів ОСОБА_12 , а також посилання захисника ОСОБА_8 на обставини затримання ОСОБА_9 , обрання та продовження йому запобіжного заходу не спростовують доведеність вини ОСОБА_9 у вчинені розбою.

Зауваження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 про те, що показання ОСОБА_12 викладені у вироку не відповідають тим, які той давав у суді суперечать технічному запису судового процесу, відповідно до якого, суд у вироку вірно відобразив показання обвинуваченого ОСОБА_12 .

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що по справі не з`ясовувалось питання, яким чином потерпіла змогла після зв`язування звільнитись та зателефонувати чоловікові не відповідає дійсності, оскільки потерпіла детально розповіла, як їй вдалося вивільнитись.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що не зрозуміло, яким чином суд встановив, що автомобіль, який виявили 6.12.2013р., стояв передньою частиною до автошляху Керч-Феодосія суперечать дослідженим доказам. Так, відповідно до протоколу огляду місця події видно, що виявлений автомобіль «DAEWOO SENS» держномер НОМЕР_2 розташований передньою частиною до автошляху Керч-Феодосія (т.3 а.п.62-87).

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що суд дійшов неправильного висновку, що йому передали сумку із викраденими грошима та приладами, які використовувались для скоєння кримінального правопорушення позбавлені підстав. Так, про передачу йому на зберігання сумки, обвинувачений сам дав показання в судовому засіданні. Що стосується речей, які використовувались для скоєння злочину, то суд, викладаючи у вироку формулювання обвинувачення, не вказував що ОСОБА_12 передавались такі речі, а зазначив, що обвинувачений викинув 3 спортивні шапки з прорізами для очей та жмут пластикових хомутів, які використовувалися для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 .

Разом з тим, в порушення вимог ст.337 ч.1 КПК України, суд вийшов за межі висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, оскільки вироком встановив, що кількість доларів США, якими обвинувачений заволодів, склала 35500, тоді як відповідно до обвинувального акту (т.1 а.п.2), ОСОБА_9 ставилось у провину заволодіння 35000 доларів США. Не зважаючи на показання потерпілої, про те, що у неї при розбої було викрадено саме: 35500 доларів США, суд не вправі був самостійно збільшувати об`єм обвинувачення в цій частині.

При таких обставинах, вирок підлягає зміні, з уточненням в мотивувальній частині, що ОСОБА_9 заволодів не 35500 доларами США, а 35000 доларами США. З урахуванням вказаних змін, має бути зменшена і загальна сума заподіяної шкоди. Так, з урахуванням офіційного курсу НБУ на день вчинення злочину 6.12.2013р., який склав: 100 доларів США за 799,3 грн. (1 долар США за 7,993 грн.), загальна сума матеріальної шкоди склала 992755 грн. ((35000 х 7,993 = 279755 грн.) + 713000 грн.).

З урахуванням того, що зменшується кількість доларів США, якими заволодів ОСОБА_9 , в порядку ст.404 ч.2 КПК України має бути зменшена сума стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної шкоди з 1172725 грн. до 1166388,36 грн. (з урахуванням офіційного курсу НБУ на день ухвалення вироку 4.11.2014р., який склав: 100 доларів США за 1295,3953 грн. (1 долар США за 12,953953 грн.), загальна сума матеріальної шкоди склала 1166388,36 грн. ((35000 х 12,953953 = 453388,355 грн.) + 713000 грн.). При таких обставинах, заявлений цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування вироку, в тому числі при оголошенні підозри про вчинення злочину та порушень принципу презумпції невинуватості, про що вказує в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , - не встановлено.

Посилання апеляційних скарг захисників та обвинуваченого ОСОБА_9 на неповноту судового розгляду - необхідно визнати необґрунтованим, оскільки вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б про це свідчили.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційних скарг, які це заперечують являються безпідставними.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких; дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання має, як позитивну так і негативну характеристики, має хвору матір; обставин, що обтяжують чи пом`якшують його покарання не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; дані про особу винного, який за місцем проживання має, як позитивну так і негативну характеристики, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену судимість; обставин, що пом`якшують його покарання не встановлено, обставиною, що обтяжують його покарання є рецидив злочинів.

Зауваження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що суд неправомірно врахував в якості обставини, що обтяжує покарання: рецидив злочину позбавлені підстав, оскільки як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_12 на час вчинення інкримінованого злочину, мав не зняту та непогашену судимість (т.8 а.п.189-192).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 про те, що суд не врахував в якості обставин, що пом`якшують його покарання: визнання вини та щире каяття - є безпідставними, оскільки обвинувачений фактично вину визнав частково та дав показання, якими намагався применшити свою участь в інкримінованому злочині.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_12 на наявність інших обставин, зокрема на те, що він має на утриманні матір похилого віку, в даному випадку не може бути підставою для пом`якшення покарання та застосування до нього ст.75 КК України, оскільки ОСОБА_12 , будучи неодноразово судимим, судимість не знята та не погашена, вчинив злочин середньої тяжкості - заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

З урахуванням викладеного, обставин справи, ролі кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства.

Призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення обвинуваченим покарання, як того просять обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_10 немає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 4.11.2014р. щодо ОСОБА_9 змінити, зазначивши в абзаці першому мотивувальної частини вироку замість цифр та слів: «35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот доларів США)» та «1017350 грн.», відповідно цифри та слова: «35000 (тридцять п`ять тисяч доларів США)» та «992755 грн.».

Цей же вирок в порядку ст.404 ч.2 КПК України змінити в частині цивільного позову, який задовольнити частково, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди з 1172725 грн. до 1166388,36грн.

В решті вирок щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 4.11.2014р. щодо ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :