Єдиний унікальний номер 201/6379/15-к
Номер провадження 1-кп/201/260/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який навчається на 2 курсі Дніпропетровського Індустріального педагогічного коледжу за спеціальністю менеджер побутового обслуговування, не судимого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
19 березня 2015 року, приблизно з 16 години до 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені спорт - залу консерваторії ім. Глинки по вулиці Ливарній, 10 у м. Дніпропетровську, реалізовуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном марки Lenovo A3 16i Black Смартфон, який належить ОСОБА_5 , загальна вартість якого становить 1 259 гривень 10 копійок.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 втік з місця скоєння кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що раніше бачив потерпілого, оскільки тренуються разом в одному спортивному залі, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 10, однак стосунки не підтримують. 19 березня 2015 року, прийшов на тренування до спортивного залу, та знаходячись в період часу з 16 години до 17 години у роздягальні, побачив, як потерпілий поклав до своїх брюк, які знаходились у шкафчику, мобільний телефон. Коли залишився один вирішив вкрасти даний телефон, для цього взяв його у кармані брюк потерпілого та вийшов із ним на вулицю, де зняв батарею, викинув сімкарту та сівши на маршрутку поїхав до гуртожитку. Знаходячись за місцем свого мешкання вставив свою сімкарту та почав користуватися даним телефоном, вирішивши залишити його собі. В подальшому вкрадений ним мобільний телефон вилучено працівниками міліції та повернено потерпілому. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого смартфону, ні вину. В скоєному щиро розкаявся.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, навчається на 2 курсі Дніпропетровського Індустріального педагогічного коледжу за спеціальністю менеджер побутового обслуговування, не одружений, інвалід 2-ої групи із дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 61 (шістдесят однієї) гривні 50 (п`ятдесяти) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- мобільний телефон марки Lenovo A3 16i Black Смартфон, який відповідно до розписки знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 61 (шістдесят однієї) гривні 50 (п`ятдесяти) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
мобільний телефон марки Lenovo A3 16i Black Смартфон, який відповідно до розписки знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1