Справа № 333/1441/15-к
Провадження № 1-кп/333/219/15
ВИРОК
01 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Тимошівка, Красногвардійського району АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.01.1987 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141 КК України (редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
- 17.05.1991 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.206 КК України (редакції 1960 року) до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку;
- 09.06.1992 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.141 КК України (редакції 1960 року) на 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
- 11.02.1997 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.213 КК України (редакції 1960 року) до 1 року 3 місяців позбавленні волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
- 12.12.1997 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.142 КК України (редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі;
- 20.05.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік. 29.05.2012 року знятий з обліку в КВІ Василівського району Запорізької області, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
25.01.2015 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись у дворі будинку №24 по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, з телекомунікаційного колодязю, викрали телефонний кабель ТППеп 200Х2Х0,4, довжиною 30 метрів, який належить ПАТ «Укртелеком», загальною вартістю 749 грн. 32 коп. У подальшому, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з викраденим майном були затримані працівниками міліції біля будинку №28 по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, а невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зникла з місця скоєння злочину.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, спричинили ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на суму 749 грн. 32 коп.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повністю визнав цивільний позов ПАТ «Укртелеком», та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 24.01.2015 року до нього додому у будинок АДРЕСА_3 , котрий він винаймає, прийшов його родич ОСОБА_5 , з яким вони грали у карти. У подальшому, останній запропонував йому заробити гроші шляхом вантажу металу, але якого саме та де, ОСОБА_5 не повідомив. Він погодився на таку пропозицію, так як потребував у грошах. Після цього, приблизно о 01-00 годині, вже 25.01.2015 року він та ОСОБА_5 пішли до Південного мікрорайону м. Запоріжжя, де ОСОБА_5 зупинився біля одного з будинку та почав комусь телефонувати. Через деякий час до них підійшов чоловік з пилою, прізвище та ім`я якого він не знає. Після цього, зазначений чоловік поліз у колодязь, а він з ОСОБА_5 почали звідти витягувати телефонний кабель та скручувати його. У подальшому, коли вони йшли від місця скоєння злочину, його та ОСОБА_5 затримали працівники міліції, а чоловік, який був у колодязі втік. Спочатку він не знав, що буде скоювати злочин, але коли йому пояснили, що необхідно робити, він зрозумів, що буде скоювати крадіжку. У скоєному щиросердне розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, повністю визнав цивільний позов ПАТ «Укртелеком», приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються цивільного позову, речових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах та у інших лікарів, не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, родину, офіційно не працевлаштований. Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи у сукупності дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального провадження, на думку суду, останньому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Разом із тим, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, на підставі вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
У кримінальному провадженні представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» заявлений цивільний позов на суму 3 255 грн. 18 коп. на відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням вартості відновлювальних ремонтних робіт. Враховуючи, що сума вказаного позову підтверджується матеріалами кримінального провадження, обвинувачений визнав цивільний позов, суд вважає, що цивільний позов ПАТ «Укртелеком» необхідно задовольнити у повному обсязі.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До набрання вироку законної сили ОСОБА_4 залишити запобіжний захід домашній арешт.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 3 255 (три тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 18 коп. задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 3 255 (три тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 18 коп.
- телефонний кабель ТППеп 200Х2Х0,4, що знаходиться у камері схову Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути повноважній особі ПАТ «Укртелеком», у разі відмови від прийняття кабелю знищити;
- металеву пилу з рукояткою чорного кольору, що зберігається у камері схову Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1