АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/719/15 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року

року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року про часткове задоволення клопотання в.о. слідчого СВ Самарського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_7 , який народився у 1995 році в червні 15 числа, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 23 квітня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_7 а також слідчого слідчого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що 28 травня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, скоєння злочину підтверджується допитом потерпілого та свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання, висновком експертизи, речовими та іншими доказами. При обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 судом не враховано, що підозрюваний скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, а санкція ст. 185 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того, ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно. Зазначає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він ніде не працює та не має заробітку для проживання.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року було частково задоволено клопотання в.о. слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки строком на два місяці: не відлучатися з міста Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

Рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд обґрунтував наступним.
23 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000756 було внесено дані про таємне викрадення чужого майна. 28 травня ОСОБА_7 було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України, копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами ОСОБА_7 було вручено 28 травня 2015 року об 11 годині 25 хвилин.
Оскільки, у наданих до суду першої інстанції матеріалах докази, які б підтвердили наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також докази, які б підтверджували намагання підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування - відсутні, врахувавши, що досудове розслідування майже закінчено, всі свідки по справі допитані, підозрюваний визнає свою вину у скоєнні злочину, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, врахувавши відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий за скоєння аналогічного злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, відсутність постійного місця роботи, його репутацію та майновий стан, суд вважав за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу тапросив скасувати як незаконну ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора та пояснив що на даний час не працює, мешкає з батьками в приватному будинку та має намір працевлаштуватися, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про часткове задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованими та підтверджуються наданими матеріалами.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні слідчого та прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та про те, що прокурор не довів необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з чого застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1, п. п.1, 3, 4, 5 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

Як убачається з клопотання слідчого, він декларативно, не навівши жодної обставини, яка б підтвердила зазначені ризики,зазначив про те, що знаходячись на волі ОСОБА_7 може перешкодити встановленню істини по справі, як то: знищити докази по справі, незаконно впливати на свідків, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень.

Як правильно зазначив слідчий суддя, з матеріалів провадження, вбачається, що кримінальне правопорушення було скоєно 20 квітня 2015 року, і суду не надано жодних доказів того, що за цей час підозрюваний намагався переховатися від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, слідчий судді дійшов до обґрунтованого висновку, що посилання на це слідчого та прокурора не знайшло свого підтвердження, як і посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки усі свідки уже допитані та досудове розслідування знаходиться на завершальній стадії, підозрюваний визнає свою вину у скоєному.

Обґрунтовано зазначив слідчий суддя і про те, що слідством не надано відомостей про скоєння підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, слідчим та прокурором не було доведено наявності зазначених у клопотанні ризиків та про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів, викрадені речі, а саме морозильна камера «АРДО» вилучена та визнана речовим докази, проведено товарознавчу експертизу по встановленню її вартості, допитано в якості свідка особу, яка придбавала зазначену морозильну камеру, з нею проведено впізнання особи, яка цю камеру продала, також допитано і самого підозрюваного ОСОБА_7 , який визнав факт вчинення крадіжки.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 не працює, не має самостійного офіційного доходу, раніше судимий та вчинив зазначене кримінальне правопорушення в період іспитового строку мають місце, однак вони були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу та послужили підставою для обрання слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі прокурор не навів.

ОСОБА_7 дійсно не працевлаштований, однак проживає разом з батьком у приватному будинку, тобто має і місце мешкання, і сім`ю, на обліку у лікаря нарколога на даний час не перебуває, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено законодавцем до середньої тяжкості.

Надані прокурором апеляційному суду відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про те, що 19 травня 2015 року близько 10.30 годин був зупинений ОСОБА_7 , який розпивав спиртні напої в громадському місці і при його огляді в правій кишені курточки було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка з його слів є наркотичним засобом «марихуаною» по перше, події мали місце 19 травня 2015 року, тобто до обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , а по друге, відсутні відомості про рух по даному провадженню та результати його розслідування, зокрема про те, чи повідомлено особу про підозру.

Дійсно підозрюваний ОСОБА_7 негативно характеризується за місцем проживання, однак зазначені обставини були відомі і враховувалися слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання є виправданим і відповідає встановленим кримінальним процесуальним законом вимогам, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - необхідно залишити без задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 180, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: