АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/290/15 Справа № 194/279/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Покровський Абинського району Краснодарського краю РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заступник прокурора м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор, посилається на те, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням закону, та підлягає скасуванню. Так, слідчим суддею було проігноровано наявність довідки Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка була додана до клопотання слідчого, що ОСОБА_7 розшукується Тернівським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та з 31жовтня 2013 року перебуває у міждержавному розшуку. Крім того, 04 жовтня 2013 року від компетентних органів РФ надійшло повідомлення про те, що місце перебування ОСОБА_7 встановлено. На даний момент виникає необхідність проведення екстрадиції ОСОБА_7 на територію України для притягнення його до відповідальності за скоєні на її території злочини. Разом з тим, дія постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2011 року, про затримання ОСОБА_7 та його доставку до Тернівського міського суду для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на територію РФ не поширюється. Тобто слідчий суддя повинен був врахувати надані слідчим докази оголошення ОСОБА_7 в міждержавний розшук, а також доведеність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просили ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 19 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.
07 листопада 2011 року згідно постанови слідчого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 був оголошений в розшук в межах України.
07 листопада 2011 року постановою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області було надано дозвіл на затримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9
17 жовтня 2013 року слідчим було складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.
Судове рішення стосовно відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, до клопотання слідчого було додано копія витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17 грудня 2012 року, копію постанови від 07 листопада 2011 року про дозвіл на затримання; копію довідки від 05 серпня 2011 року, копію довідки «Армор», копія повідомлення про підозру від 17 жовтня 2013 року; копію доручення на здійснення захисту за призначенням та копію протоколу допиту ОСОБА_10 від 16 травня 2013 року.
Доказів оголошення ОСОБА_7 у міждержавний розшук, підтверджень місця його можливого знаходження та доказів щодо громадянства, органами досудового розслідування до суду першої інстанції було не надано.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Апеляційним переглядом встановлено, що постанова судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2011 року, якою було надано дозвіл на затримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , до цього часу не виконана.
До того ж, ані слідчим, ані прокурором не доведено факту знаходження підозрювало ОСОБА_7 у міжнародному розшуку та до клопотання слідчого не долучені відповідні документи, які підтверджували перебування ОСОБА_7 у міжнародному розшуку.
Таким чином, в даному випадку, саме на слідчого та прокурора, які звертаються до слідчого судді з клопотанням, покладається обов`язок доведення факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, що підтверджується відповідними відомостями.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4