Справа № 11 »а»-253
у суді 1-ї інстанції Сільченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого: Олексієнка Ю.Г.

Суддів: Дудікова В.І., Кривошеї А.І.

За участю прокурора Альчука М.П.

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянула у відкритому засіданні в м. Вінниці 30 травня 2007 р. кри­мінальну
справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудже­ного ОСОБА_3.;
апеляцією ВАТ «Хмільницького заводу сухого зне­жиреного молока», апеляцією
засудженого ОСОБА_3. на вирок Літинського районного суду Вінницької області від
29 січня 2007 p., яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимий. -засуджений по статті 286 ч. 2 КК
України до 3 років позбавлення волі без по­збавлення права керувати
транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3. на користь: ОСОБА_4. 30 тисяч грн.
моральної шкоди, завданої злочином, на користь НДЕКЦ при УМВС України у
Вінницькій області - 137 грн. 70 коп. за проведену експертизу;

на користь держави - 319 грн. 66 коп. за проведену експертизу.

Постановлено стягнути із ЗАТ «Хмільницький завод сухого знежире­ного
молока» на користь:

ОСОБА_4. - 8756 грн. 80 коп. матеріальної шкоди, завданої зло­чином та 20
тисяч грн. моральної шкоди, завданої злочином.

ОСОБА_3., згідно з вироком суду, 23 березня 2001 року, біля 21 години 30
хвилин, керуючи транспортним засобом, автомашиною ГАЗ-53-А, державний номер
НОМЕР_1, який належить ЗАТ «Хмільницькому заводу су­хого знежиреного молока»,
рухався по автошляху Могилів-Подільський - Бердичів біля села Голодьки
Хмільницького району, порушив правила безпе­ки дорожнього руху, а саме п. п.
12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, вчинив наїзд на пішохода
ОСОБА_5., яка рухалася на смузі напря­мку руху автомобіля, що спричинило смерть
потерпілої.

У апеляції адвоката ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вироку суду і
направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, зсилаючись на те,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам

2

справи,
що судом допущено істотні порушення норм КПК України. Після скасування вироку
суду від 30 листопада 2004 року, яким ОСОБА_3. був засуджений по ст. 286 ч. 2
КК України до 5 років позбавлення волі із за­стосуванням статті 75 КК України,
йому призначено реальне позбавлення волі, при відсутності для цього підстав,
передбачених статтею 375 КПК України, адвокат вважає, що суд невірно застосував
кримінальний закон.

У апеляції засудженого ОСОБА_3. ставиться питання про ска­сування вироку і
направлення кримінальної справи на додаткове розсліду­вання, поскільки він не
вважає себе винним у вчиненні злочину.

У апеляції голови правління відкритого акціонерного товариства «Хмі­льницького
заводу сухого знежиреного молока» ставиться питання про ска­сування вироку в
частині задоволених цивільних вимог потерпілої про стяг­нення 8756 грн. 80 коп.
матеріальної шкоди та 20 тис. грн. моральної шкоди.

Вислухавши доповідача, виступи адвоката ОСОБА_1 та засудже­ного ОСОБА_3.,
які підтримали вимоги, викладені в апеляціях; виступ адвоката ОСОБА_2, який
заперечує вимоги останніх, просить вирок суду залишити без зміни; міркування
прокурора про залишення вироку суду без зміни, обговоривши доводи апеляцій,
перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляції адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_3. підлягають частковому
задоволенню, апеляція ВАТ «Хмільницького заводу сухого знежиреного молока»
задово­ленню не підлягає.

Висновок суду про виновність ОСОБА_3. у порушенні Правил дорожнього руху
України в період керування транспортним засобом, що привело до спричинення
смерті ОСОБА_5.,
при обставинах, викладених у вироку, відповідає матеріалам
кримінальної справи і грунтується на доказах, перевірених у судовому засіданні,
а саме: протоколом огляду місця події від 23 березня 2001 року (а. с. 3-4, 5
№1), звідки видно, що ширина проїжджої частини дороги становить 6,8 метра, яка
розділена лінією білого кольору. На відстані 1 метра від правого узбіччя
виявлено пляму сіро-бурого кольору, схожу на кров, розміром 1,7 м на 0,24м,
виявлено жіноче взуття. По праву сторону дороги, на відстані біля 45 м
знаходиться автомобіль ГАЗ-53-А д.н. НОМЕР_1.

В матеріалах справи є протокол огляду зазначеного вище транспортно­го
засобу (а.с. 7-9, 10-11 т. №1).

ОСОБА_3. було освідоцтвовано лікарем, який, не виявив ознаків алкоголізму
(а. с. 16 т. №1).

3

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5., 1982 року народження, виявлено масивність отриманих тілесних ушкоджень,
смерть від яких наступила миттєво. При зіткненні з транспортним засобом
потерпіла знаходилася у положенні «стоя», спиною до транспортного засобу (а. с. 113т.№1).

По справі проведено відтворення обстановки і обставин події (а. с. 65 т. №1
та а. с. 92-93 т. №2).

Згідно заключения
авто-технічної експертизи водій автомобіля ГАЗ-53-А мав
технічну можливість попередити наїзд на пішохода терміновим галь­муванням з
зупинкою автомобіля до місця розташування пішохода з моменту його появи у полі
зору водія (а. с. 100-101 т. №2).

Допитаний у судовому засіданні та в період досудового слідства ОСОБА_3.
виновності своєї у вчиненні злочину не визнав, намагався по­яснити причину
транспортної пригоди тими обставинами, що був «осліпле­ний» світлом фар
зустрічної автомашини, а також тим, що потерпіла намага­лася перебігти дорогу.
Його покази спростовуються вищенаведеними дока­зами та показами свідків:
ОСОБА_6., ОСОБА_7

Об'єктивно оцінивши зібрані у справі докази, суд правильно прийшов до
висновку про виновність ОСОБА_3. у вчиненні злочину, кваліфі­кувавши ці дії по статті
286 ч. 2 КК України (в редакції 2001 року), поскільки саме цей закон являється
за санкцією статті більш м'яким, ніж аналогічний злочин КК України (в редакції
1960 року), тому підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_3. колегія суддів не
вбачає.

Не вбачає колегія судців і порушень зі сторони органів попереднього
слідства і місцевого суду мотивацію про порушення ОСОБА_3. п. п. 12.1, 122,
12.3 Правил дорожнього руху України, які діяли на час вчинення ОСОБА_3. злочину
за який його засуджено.

Підставно місцевим судом стягнуто на користь ОСОБА_4. матері­альну і
моральну шкоду, підстав для зменшення зазначених вище сум коле­гія суддів не
вбачає.

Що стосується призначеного місцевим судом засудженому ОСОБА_3 кримінального
покарання, колегія суддів, враховуючи, що попере­днім вироком суду від 30
листопада 2004 року (а. с. 420-426 т. №1) ОСОБА_3 засуджено по ст. 286 ч. 2 КК
України до позбавлення волі і на під­ставі статті 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуван­ням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

4

Зазначений вирок скасований колегією суддів судової палати 3 кримі­нальних
справ апеляційного суду Вінницької області 16 лютого 2005 року за апеляцією
адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3. (а. с. 449-451 т. 1)
кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд за неповноти судового
слідства.

При новому розгляді кримінальної справи після скасування вироку апеляційним
судом суд першої інстанції розглядає справу у відповідності з вимогами Глав
25-28 КПК України. Посилення покарання допускається тіль­ки за умови, якщо б
вирок було скасовано за апеляцією прокурора або потер­пілої в зв'язку з
необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або коли б при
скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш су­воре покарання, що не
зазначено в ухвалі апеляційного суду. Судом першої інстанції, який виніс вирок,
призначено ОСОБА_3 більш суворе по­карання, чим порушено вимоги ч. 2 статті 375
КПК України, тому вирок суду слід змінити, привівши його у відповідність з
вимогами норм КПК України, задоволивши в цій частині апеляції адвоката ОСОБА_1
та засудженого ОСОБА_3., в решті частині вирок суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію відкритого акціонерного товариства «Хмільницького заводу сухого
знежиреного молока» - залишити без задоволення.

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 та апеляцію засудженого ОСОБА_3 задоволити
частково.

Вирок Літинського районного суду від 29 січня 2007 року, відносно ОСОБА_3 -
змінити, вважаючи його засудженим по статті 286 ч. 2 ЮС України до 3 років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами,
звільнивши від відбування пока­рання з випробуванням, на підставі статті 75 КК
України з іспитовим стро­ком 1 рік.

В решті частині вирок суду залишити без зміни.