АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період доби з 19 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого в 2011 році Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого 17 червня 2013 року, -

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року причиною відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що прокурором у судовому засіданні не було доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому, врахувавши обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, наявність ризиків, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, який існує у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти слідство є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Прокурор подав на ухвалу слідчого судді апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, дають всі підстави для застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи і пояснення підозрюваного та захисника про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, як вказано в повідомленні про підозру 03 січня 2015 року ОСОБА_6 вступив у попередню змову з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою викрадення чужого майна. Діючи відповідно до розподілених ролей, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, знаходячись зі сторони спини потерпілої, ОСОБА_6 одягнув на голову ОСОБА_10 капюшон зимової куртки, в яку остання була одягнена, притиснув навколішки до землі ОСОБА_10 , тим самим подолав волю до опору останньої. Одночасно з цим, двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, відкрито викрали майно ОСОБА_10 . Після вчиненого злочину ОСОБА_6 , разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України 04 січня 2015 року.
З урахуванням викладеного, наявні докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя мотивував своє рішення посиланням на те, що під час розгляду клопотання встановлено наявність достатніх доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину, наявність ризиків відповідно до ст. 177 КПК України, проте слідчим не доведено той факт, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності обставин, передбачених ст. 183 КПК України, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вказав, що прокурор не навів жодного випадку неналежного виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризику або ризиків, які слідчий суддя визнав доведеними.

З урахуванням викладеного, а також даних особистого життя підозрюваного, зокрема тих, що він має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному в певний період доби залишати житло, а тому зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування.

Таким чином, доводи прокурора, на які він посилається в апеляційній скарзі: про незаконність ухвали слідчого судді; про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи; а також про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді. А сама по собі тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є підставою длдя застосування самого тяжкого запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому підстав для її скасування, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період доби з 19 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/157/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1