Справа - № 11 -а-922 2007р. Головуючий у суді І інстанції - Безуматов М. В.
- ст. 185 ч.2 КК України Доповідач у суді II
інстанції - Олексієнко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня
2007 року Колегія
суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого:
судді Медведенка Ю.С. Суддів: Олексієнко
І.С. Петрової І.М.

за участю
прокурора: Замороз О.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2007
року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка та жителька АДРЕСА_1,
українка, громадянка України, з неповною середньою освітою, не одружена,
не працююча, раніше судима:

· 22.03.2002
року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі. На підставі ст. 75 КК України
звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

· 06.06.2002
року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3,
71 КК України на 4 роки позбавлення волі, згідно постанови Малинівського районного суду
м. Одеси від 11.02.2005 року звільнена
умовно-достроково з місць позбавлення волі на 1 рік 2 місяці 28 днів,

засуджена
за ст.
185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

За цим
же вироком засуджена ОСОБА_2 за ст. 185
ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75
КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На
підставі ст. 76 КК України зобов'язано
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи, вирок
стосовно якої не оскаржується.

Суд
визнав винною ОСОБА_1 в тому, що вона
повторно 17.06.2007 року близько 14 год.
разом з ОСОБА_2.3а попередньою змовою прибули на територію пілорами ПП
«Лабай» в с Красносілля
Олександрівського району Кіровоградської області, де таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_3
на загальну суму 800 грн., чим завдали
йому матеріальної шкоди на вказану суму. Викраденим розпорядились на власний розсуд.

В
апеляції на цей вирок засуджена ОСОБА_1,
не оспорюючи вини і кваліфікації вчиненого злочину, просить вирок суду змінити, призначивши їй міру покарання не пов'язану з
позбавленням волі, вважаючи, що судом було постановлено суворий вирок щодо
неї, яким не враховано те, що у неї на утриманні знаходиться двоє дітей
та батько похилого віку.

Заслухавши
доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію, пояснивши,
що в неї є рідна сестра, яка
проживає окремо та на утриманні двоє дітей,
але старший син проживає разом з батьком, а стосовно меншого вона позбавлена
батьківських прав, думку прокурора, який заперечував проти апеляції засудженої та
просив вирок суду залишити без зміни,
вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Висновок
суду про винність засудженої ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого
майна (крадіжки), вчиненої за
попередньою змовою групою Осіб,
повторно, тобто злочину, передбаченому
ст. 185 ч.2 КК України,
грунтується на зібраних по справі доказах, і,
зокрема, на її показаннях, де вона вину визнала і детально розповіла про
обставини вчинення злочину, а також її
вина повністю підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, які судом в порядку ст. 299 КПК України не досліджувалися.

Дії ОСОБА_1
за ст. 185 ч.2 КК України кваліфіковані
правильно.

Призначаючи
міру покарання засудженій, суд першої
інстанції у відповідності зі ст. 65 КК
України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, ОСОБА_1 вчинила злочин середньої
тяжкості, від злочину тяжких наслідків
не настало; обставини справи,
пом'якшуючі її покарання: щире каяття,
наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей; обставини справи; особу
засудженої, яка за місцем проживання
характеризується негативно, зловживає
спиртними напоями та займається бродяжничеством, раніше неодноразово притягувалася до адміністративної та
кримінальної відповідальності, тому
суд, із урахуванням всіх обставин
справи, правильно призначив їй покарання
в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України.
Призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним та достатнім для її виправлення.

Крім того, суд необгрунтовано у
мотивувальній частині вироку вказав,
згідно зі ст. 67 КК

України суд визнав обставину, яка
обтяжує покарання засудженій, як
вчинення злочину особою

повторно, хоча кваліфікуюча ознака
диспозиції ст. 185 ч.2 КК України
передбачає

вищезазначену обставину. У зв'язку з цим дане рішення суду, на думку колегії суддів, є

необгрунтованим і має бути виключеним з вироку. !

Доводи, зазначені в апеляції засудженої про те, що у неї на утриманні знаходиться батько
похилого віку не відповідає дійсності,
так як крім ОСОБА_1 в нього є ще рідна дочка, також те,
що на утриманні у неї є двоє неповнолітніх дітей, теж не відповідає дійсності, в зв'язку з тим, що засуджена сама в апеляційній інстанції
зазначила, що старший син проживає разом
з батьком, а стосовно меншого вона
позбавлена батьківських прав. Крім того,
з наданої медичної довідки слідчого ізолятору вбачається, що остання раніше вживала наркотичні засоби.
Тому колегія суддів вважає, що підстав
для застосування положень ст. ст.
69, 75 КК України не має.

Керуючись ст.
ст. 365 ч.2, 366 КПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Вирок
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2007
року стосовно ОСОБА_2 - без зміни, а
стосовно ОСОБА_1 - змінити.

Виключити
з мотивувальної частини вироку рішення суду про обставину, яка обтяжує покарання засудженій ОСОБА_1 на
підстав ст. 67 КК України, тобто вчинення злочину особою повторно.

В решті
вирок щодо ОСОБА_1 залишили без змін.