Справа №11-751Головуючий у І інстанціїКафтанов
Категорія42Доповідач у 2 інстанції Гайдай
УХВАЛА

Іменем України

13 липня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Беха М.О.

суддів Гайдай Р.М.,Ященко І.Ю.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Ірпінського міського суду від 28 квітня 2011 року, яким

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого

засуджено за ст. 286 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки із зобовязаннями: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися в інспекцію для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області за проведення авто-технічної експертизи 1393 грн. 20 коп.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 24.06.2010 року близько 21год. 30хв., керуючи на підставі подорожнього листа № 027725 технічно справним службовим автомобілем НОМЕР_1, що належить ДП «Антонов » та рухаючись по території ДП «Антонов», що знаходиться в смт Гостомель, вул.. Автодорожна, 1 під час руху виявив несправність автомобіля у вигляді не зажатих гайок кріплення лівого переднього колеса і не усунувши вказану несправність продовжив свій рух, що в подальшому призвело до відпадання в момент руху переднього лівого колеса автомобіля .

В результаті, підсудний допустив виїзд на узбіччя, де відбулося зіткнення з електроопорою, з подальшим випаданням з переднього пасажирського сидіння за межі автомобіля пасажира ОСОБА_3, де на нього відбулося падіння пошкодженої електроопори.

В результаті ДТП, пасажир автомобіля «УАЗ - 452» ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.3,1.5,2.3 «б», 31.4, 31.4.2. «б»Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному звязку з даною ДТП та смертю потерпілого ОСОБА_4

Прокурор, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в апеляції просить вирок щодо ОСОБА_2 змінити у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст. 286 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

В решті вирок залишити без змін. Апелянт вказує на те, що застосування ст. 75 КК України передбачає звільнення засудженого лише від основного покарання, проте суд у вироку не вказав від відбування якого саме покарання він звільнив засудженого ОСОБА_2

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції просить вирок щодо нього в частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 3 роки скасувати, оскільки він є інвалідом 2-гої групи і без автомобіля йому важко пересуватися ногами для вирішення своїх щоденних потреб.

Суд при призначенні додаткового покарання не врахував, що за весь час своєї трудової діяльності та водійського стажу він ніколи не допускав порушення правил дорожнього руху і ніколи не притягувався з цього приводу до адміністративної відповідальності,а також судом не враховано його позитивні характеристики як з місця роботи так і проживання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра апеляцію прокурора підтримала, апеляцію засудженого вважає безпідставною, адвоката ОСОБА_1- захисника засудженого ОСОБА_2, котра апеляцію засудженого підтримала в повному обсязі, а апеляцію прокурора вважає безпідставною, оскільки покарання засудженому призначено у відповідності зі ст. 75 КК України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до переконання, що апеляція прокурора підлягає до задоволення,а апеляцію засудженого необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляціях.

Доводи апеляції засудженого про суворість призначеного покарання йому є необґрунтованими.

Суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання та дані про особу засудженого.

Злочин вчинений ОСОБА_2 є тяжким, внаслідок чого загинула людина.

Санкція ст. 286 ч.2 КК України передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі.

Проте суд, врахувавши щире каяття та визнання вини засудженим, його активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики як з місця роботи так і проживання, його вік та стан здоровя, застосував ст. 75 КК України і звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням.

Врахувавши обставини вчинення злочину та наслідки які наступили, колегія суддів не вбачає підстав для помякшення покарання засудженому.

Щодо доводів апеляції прокурора, то вони підлягають до задоволення,оскільки суд не вказав до якого конкретно покарання він застосував ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задоволити.

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду від 28.04.2011 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Вважати ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування основного покарання.

В решті цей вирок залишити без змін.

Судді Апеляційного суду

Київської області /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя Р.М. Гайдай