В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чапаєво, Тургайської області, Казахстан, громадянину України, українцю за національністю, не працюючому, не одруженому, мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому
за ч.1 ст.190 ККУ,-
ВСТАНОВИВ:
До суду поступило кримінальне провадження з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.
Згідно обвинувального акта встановлено, що21 серпня 2014 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою неповнолітньої ОСОБА_5 , під приводом користування у власних цілях, попросив у останньої належний їй планшет марки Lenovo А2107, модель 60015, вартістю 1751,20 гривень, всередині якого була поміщена карта пам`яті марки Transcend, об`ємом 8 Гб., вартістю 79,20 гривень, а також чохол до планшету, вартістю 223,52 гривень, загалом на суму 2053,92 гривень, які не повернув і в подальшому здав до ПТ «Ломбард Скарбниця», а отримані гроші витратив на власний розсуд, чим завдав неповнолітній ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав , щиро розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 досягли угоди про примирення, яку подали до суду та в судовому засіданні підтримали таку, підписали її , причому ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за вищевказаних обставин та зобов`язалася не втручатись в особисте життя потерпілої ОСОБА_5 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сягнута також домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 у вигліді у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
На підставі наведеного, суд розглянув справу на підставі ст 473, ч.5 ст.474 КпКУ.
ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 заявили, що наслідки угоди вони розуміють цілком.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства , примусу погроз , обіцянок , дії будь- яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.21ст. 190 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,474,475 КпК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 12.01.2015 року укладену між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердити.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 / вісімсот п"ятдесят/ грн. 00 коп. .
Апаляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дни проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1