Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2011 року Справа № 1-272/11

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.,

при секретарі Варданян Л.А.,

з участю прокурора Король О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, працюючий укладчиком на цегляному заводі с. Вознесенське, Золотоніського району, раніше судимого:

26.05.2008 року Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області, за ст. 297 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

30.03.2009 року постановою Золотоніського міськрайонного суду скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, направлений в місця позбавлення волі для відбуття покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, 02.11.2010 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси звільнений умовно - достроково на не відбутий термін 1 рік 4 місяці 28 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1П, 27.04.2011 року, за попередньою змовою з гр. ОСОБА_2, матеріали кримінальної справи відносно якого виділені в окреме провадження, шляхом підбору ключа, умисно, таємно, з метою власного збагачення проникли до гаражного приміщення, що розташоване на території Золотоніської МОТБ по вул. Грибоєдова, 2 , що в м. Золотоноша Черкаської області, де незаконно заволоділи чавунними батареями в кількості двох штук по 8 секцій та однією батареєю з 10 секцій, що належить гр. ОСОБА_3, чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 650 грн.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що він працював неофіційно у гр. ОСОБА_3 працівника ВП Вторметал, на території Золотоніської МОТБ, що в м. Золотоноша Черкаської області по вул. Грибоєдова, 2, допомагаючи йому завантажувати в машини металобрухт, який він приймав. Так, 27 квітня 2011 року близько 18 год.30 год. він попросив у ОСОБА_3 ключі від вагончика, що стоїть біля орендованого ОСОБА_3 приміщення, щоб переночувати і після робочого дня не їхати додому в с. Пальмира Золотоніського р-ну. Близько 19 год. до нього у вагончик прийшов ОСОБА_2, прізвища якого не знає, лише імя, який також іноді підробляв тут на базі. Посидівши з ним, вони розмовляли, а потім пішли до найближчого магазину, купили 0,5 л горілки і знову прийшли до вагончика, де й розпивали її. Коли вони випили пляшку горілки та потім почали говорити, де б ще їм взяти грошей на пляшку, то вирішили піти десь та взяти металобрухт, щоб здати та отримати гроші та випити. Потім ОСОБА_1 згадав, що допомагав розвантажувати ОСОБА_3 чавунні батареї, які він привіз на територію Золотоніської МОТБ, щоб у вільний час від роботи промити їх. Дані батареї, знаходились поряд з робочим місцем у вільному гаражі, біля підсобних приміщень. Згадавши це, він сказав Захарові, що йому ОСОБА_3 віддав 3 чавунні батареї, за те, що він йому допомагав їх розвантажувати і запропонував їх здати. Також розповів Захарові про те, що батареї знаходяться в гаражі та, що в нього є ключі від боксу. Через деякий час, відчинивши бокс, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 зайшли до приміщення гаражу, він показав які батареї взяти, та вони їх по одній із ОСОБА_2 винесли з гаражу. Вони винесли 2 батареї по 8 секцій та одну батарею з 10 секцій. Потім він зачинив на замок двері гаражу. Поки він зачиняв двері гаражу, ОСОБА_2 з кимось розмовляв по телефону, з ким саме він не знає, чи він розмовляв зі свого мобільного не знає. ОСОБА_1 лише чув як ОСОБА_2 по телефону говорив, що треба відвезти металобрухт, щоб здати його. Вже було близько 21 год. Потім через 10-15 хвилин, посидівши та поговоривши, через 10 хв. на територію МОТБ заїхав автомобіль Жігулі, червоного кольору, номера він не помітив машини. Як він потім зрозумів, що це таксі. Після чого він із ОСОБА_2 погрузили до багажнику автомобіля даного 2 батареї по 8 секцій та до салону авто поклали 1 батарею із 10 секцій. Потім ОСОБА_2 поїхав з таксистом здавати батареї, а ОСОБА_1 залишився на території Золотоніської МОТБ та чекав на ОСОБА_2. Через 30-40 хв. Захар повернувся пішки, та сказав, що таксист висадив його перед залізо-дорожнім переїздом, а також дав йому гроші в сумі 250 гривень. З даних грошей, він одразу пішов віддав борг охороннику, який тоді охороняв дану територію. Борг складав 80 гривень, які він брав в нього раніше, а саме близько двох місяців тому на проведення операції його матері ОСОБА_4. Потім вони з охоронцем Анатолієм скинулись по 20 грн. і віддали Захарові, щоб той пішов до магазину Маєток, що в м. Золотоноша та купив спиртне. Через 30 хв. Захар повернувся з пляшкою коньяку 0,5 л, та цукерками. І вони на прохідній у вагончику розпивали спиртне. Закінчивши розпивати спиртне ОСОБА_2 пішов до себе додому, а ОСОБА_1 пішов до себе у вагончик відпочивати. Про те, що він крав вищевказані чавунні батареї він ні Анатолію, ні ОСОБА_2 не говорив. У скоєному щиро розкаюється.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів обставин справи, оскільки дані обставини ніким не оспорюються.

Підсудний ОСОБА_1 не заперечує проти цього, вимоги ст. 299 КПК України йому розяснені та зрозумілі.

Оцінивши зібрані по справі докази суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні, а його дії органом досудового слідства кваліфіковано вірно - за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, що у відповідності до ст. 66 КК України помякшують покарання, підсудному ОСОБА_1 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання, підсудному ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за новим вироком покарання, суд частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 26.05.2008 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Суд стягує з підсудного ОСОБА_1 судові витрати по справі які становлять 1463,28 грн. за проведення під час досудового слідства експертиз.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323-327 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 26.05.2008 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі суду та утримувати в СІЗО №30 м. Черкаси.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з дня взяття під варту 14.11.2011 року.

Речовий доказ по справі гіпсовий зліпок , що знаходиться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів Золотоніського МВ знищити.

Судові витрати по справі в сумі 1463,28 грн. за проведення експертиз стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь держави в особі Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області на протязі 15 діб.

Суддя В. О. Таратін