Справа № 462/3580/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 02.03.2014 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , 01.03.2014 року протягом дня та ночі проводили свій вільний час та вживали алкогольні напої. Цього ж дня, близько 23.35 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку №6 по вул.Садовій у м.Львові, вступив з потерпілим ОСОБА_8 у конфлікт, який раптово виник через явну непристойну поведінку останнього, яка полягала у неодноразовому висловлюванні нецензурними словами на адресу ОСОБА_4 щодо його статевої неспроможності та нетрадиційної орієнтації, принижуючи його честь і гідність. Образи зі сторони ОСОБА_8 привели до поступового накопичення емоційної напруги у ОСОБА_4 . На фоні накопиченої напруги ОСОБА_4 будучи схвильованим тяжкими образами із сторони ОСОБА_8 , вийняв з кишені пальто розкладний ніж, яким умисно наніс потерпілому два удари у грудну ділянку зліва, заподіявши ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №193 від 09.04.2014 року тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран на грудній клітці зліва, одна з котрих була проникаюча в ліву плевральну порожнину з наскрізним пошкодженням серця, внаслідок чого наступила смерть останнього. Проникаюче пошкодження грудей має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, так як було небезпечне для життя в момент заподіяння. Не проникаюча рана має ознаки легкого тілесного пошкодження.

Згідно акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №279 від 21.05.2014 року, ОСОБА_4 на момент інкримінованих йому дій, перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 116 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 01.03.2014 року приблизно о 16.00 год. він прийшов в гості на святкування дня народження до родини ОСОБА_9 , де також був ОСОБА_8 . Вони сиділи в компанії, спілкувались, в цей день він пив виключно коньяк. По закінченню святкування приблизно о 22.00 год. він та ОСОБА_8 пішли додому разом, оскільки жили в одній стороні. Вийшовши на вулицю вони разом з ОСОБА_8 вирішили піти в кафе-бар «Бургер-Баффет». Перед тим як піти в кафе ОСОБА_4 зайшов до себе додому та взяв ще пляшку коньяку. Прийшовши в кафе вони сіли за столик до його знайомого ОСОБА_10 та його дівчини. Протягом часу перебування в кафе він залицявся та фліртував з офіціанткою ОСОБА_11 , яка йому дуже сподобалася, весь цей час ОСОБА_8 ображав його, говорив, щоб він не чіплявся до дівчини, що він занадто старий від неї та те, що він вже нічого не спроможний у сексуальному плані, тому його дружина покинула. Такі слова ОСОБА_8 дуже сильно його ображали, оскільки він мав серйозні наміри відносно ОСОБА_11 , а також болісно переніс розлучення з дружиною. Через деякий час ОСОБА_12 та його дівчина встали. Прощаючись з ними ОСОБА_4 встав та обняв на прощання свого друга ОСОБА_10 , на що ОСОБА_8 почав говорити, що він нетрадиційної орієнтації. Після закриття кафе вони вийшли на вулицю, він відійшов в сторону для справляння природних потреб, ОСОБА_8 підійшов та звернув увагу на статевий орган та сексуальну неспроможність. Пізніше вони вирішили піти в готель «Преміум», в якому є ресторан, вони подзвонили в двері, їм відчинив адміністратор, якого він знає, однак їх не пустили та пояснили, що ресторан закритий. Після чого вони вирішили розійтись додому, він сказав ОСОБА_8 , що має намір повернутись до ОСОБА_11 в бар, тоді ОСОБА_8 знов почав ображати його, після чого він витягнув з кишені ніж, який був в пальто, та почав розмахувати ним, що було далі він пригадати не може, оскільки перебував в шоковому стані, він прийшов до себе коли ОСОБА_8 лежав на землі. Він злякався того, що вчинив та побіг додому, щоб викликати швидку допомогу. Повернувшись назад побачив тіло ОСОБА_8 , яке лежало на землі, в цей час йому не було відомо, що він помер. Розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.

Винність ОСОБА_4 також підтверджується:

Показами потерпілої, яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 був її сином, син тривалий час товаришував з обвинуваченим, син добре відгукувався про ОСОБА_4 02.03.2014 року їй зателефонували мати та повідомила, що син не приходив ночувати та не повідомляв про те, що його не буде. Вони почали хвилюватись та почали його пошуки, через деякий час до них зателефонували працівники міліції та повідомили, що сина вбили. Вона та її чоловік поїхали на впізнання, де їм показали труп сина. Обвинувачений відшкодував їй 39000 грн., матеріальних претензій до нього не має. Вважає, що дій обвинуваченого кваліфіковано не вірно, оскільки він вчинив умисне вбивство з хуліганських мотивів. Просить суворо покарати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що познайомився із ОСОБА_4 на дні народженні в подружжя ОСОБА_9 , де вони вживали алкогольні напої. Конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не було.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні ствердив, що зустрілися з обвинуваченим та ОСОБА_8 в барі, де він був з дівчиною. До них підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та попросили підсісти до них. Весь вечір ОСОБА_4 робив компліменти бармену, у зв`язку з чим обвинувачений та ОСОБА_8 постійно конфліктували між собою, з приводу стосунків з дівчиною, віку ОСОБА_4 . Через деякий час він з своєю дівчиною пішов, залишивши ОСОБА_4 з ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений та ОСОБА_8 були сусідами, часто бували в них у гостях, конфліктів між ними не було, вони між собою жартували, глузували.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 давно товаришували, в той день вони були у них в гостях, обвинувачений пив коньяк. Коли ОСОБА_4 був у стані алкогольного сп`яніння у нього часто змінювався настрій, від спокійного до агресивного.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що в той день була на святкуванні в родини ОСОБА_9 , там були обвинувачений та ОСОБА_8 , вони вживали алкогольні напої, близько 22.00 год. вони розійшлись.

Аналогічні покази у судовому засіданні дав свідок ОСОБА_18 .

Згідно рапорту та від 24.07.2015 року свідок ОСОБА_19 перебуває за межами України і доставити в судове засідання останнього неможливо.

Згідно рапорту від 28.07.2015 року свідок ОСОБА_20 перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом посттравматичний остеом та самостійно пересуватись не може.

Відповідно до рапортів від 30.07.2015 року свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , за адресами вказаними в кримінальному провадженні не проживають та доставити в судове засідання останніх неможливо.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_23 повністю підтвердила акт №279 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 21.05.2014 року та пояснила, що ОСОБА_4 на момент інкримінованих йому дій перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. Додатково пояснила, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 тривав декілька годин, накопичення емоційної напруги відбувалось декілька годин. На фоні накопичення напруги образливі слова ОСОБА_8 призвели до спалаху різних емоцій, які переживав ОСОБА_4 , які він не міг диференціювати, що часто відбувається під час перебігу фізіологічного афекту з його трьохфазною динамікою. Поведінка ОСОБА_4 в досліджуваній ситуації носила нецілеспрямований, несподіваний, дезорганізований характер. Легка та середня ступінь алкогольного сп`яніння не виключає можливості встановлення стану фізіологічного афекту. При постановлені акту судово-психологічної експертизи нею було враховано всі матеріали справи, зокрема медичну документацію, що стала підставою для винесення попереднього акту судово-психіатричної експертизи.

- протоколом огляду місця події 02.03.2014 року, згідно якого місцем події є проїзна частина дороги по вул.Салова у м.Львові, де виявлено труп ОСОБА_8 та вилучено ніж «метелик» (а.с.7-10 том 1).

- протоколом огляду місця події від 02.03.2014 року, яким оглянуто приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.27-28 том 1).

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 02.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_24 впізнав особу покійного ОСОБА_8 (а.с.90-91 том 1).

- протоколом обшуку від 04.03.2014 року, згідно якого було здійснено обшук квартири ОСОБА_4 АДРЕСА_2 (а.с.97-99 том 1).

- висновком експерта №193/2014 від 03.03.2014 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала від проникаючого колено-різаного поранення грудної клітки зліва з наскрізним пошкодженням серця, що супроводжується крововиливом в серцеву сорочку і призвела до тампонади серця кров`ю. При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 було виявлено дві колено-різаних рани на грудній клітці зліва, одна з котрих була проникаючі в ліву плевральну з наскрізним пошкодженням серця, внаслідок чого наступила смерть останнього. Проникаюче пошкодження грудей має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, так як було небезпечне для життя в момент заподіяння. Не проникаюча рана має ознаки легкого тілесного пошкодження. Два проникаючих ушкодження грудної клітки зліва утворилися прижиттєво, про що свідчать ознаки кровотечі (а.с.6-9 том 2).

- висновком експерта №85/2014-мк від 04.04.2014 року при проведенні судово-медичної експертизи у відділенні судово-медичної криміналістики клаптя шкіри з грудей зліва від трупа ОСОБА_8 було виявлено одне колото-різане пошкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне гостре лезо, гостре вістря та П-подібний обух (а.с.10-12 том 1).

- висновком експерта №237/2014-ім від 04.04.2014 року, згідно якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.13-14 том 2).

- висновком експерта №731/2014-т від 06.03.2014 року відповідно до якої при судово-токсикологічної експертизи кров та сечі з трупа ОСОБА_25 виявлено етиловий спирт у кількості: у крові 2,54% проміле, в сечі 3,16% проміле (а.с.15-17 том 2).

- актом судово-психіатричного експерта №179 від 01.04.2014 року, згідно якого для уточнення діагнозу та глибини психічних розладів ОСОБА_4 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (а.с.20-21 том 2).

- актом судово-психіатричного експерта №60 від 23.04.2014 року ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.28-30 том 2).

- висновком експерта №321/2014-ім від 21.03.2014 року яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.37-38 том 2).

- висновком експерта №320/2014-ім від 20.03.2014 року, згідно якого кров від ОСОБА_4 відноситься до групи В із ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.45-46 том 2).

- висновком експерта №4/332 від 14.05.2014 року, згідно якого на поверхні ножа вилученого 02.03.2014 року при огляді місця події за фактом вбивства ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , слідів папілярних узорів не виявлено (а.с.54-58 том 2).

- висновком експерта №10/163 від 19.05.2014 року згідно якого у слідах на клинку наданого на дослідження ножа виявлено кров. Генетичні ознаки слідів крові людини на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_4 (а.с.61-68 том 2).

- висновком експерта №5/517 від 20.05.2014 року, відповідно до якого ніж, вилучений при огляді місця події від 02.03.2014 року по АДРЕСА_3 , за фактом вбивства ОСОБА_8 , холодною зброєю не являється (а.с.71-72 том 2).

- висновком експерта №422/2014-ім від 25.04.2014 року відповідно до якого в слідах на пальто ОСОБА_26 знайдена кров. Видова належність крові не встановлена (а.с.76-79 том 2).

- висновком експерта №420/2014-ім відповідно до якого, у слідах на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 крові не виявлено (а.с.83-84 том 2).

- висновком експерта №426/2014-ім відповідно до якого, в слідах на джемпері та іншому одязі потерпілого ОСОБА_8 виявлена кров людини групи В з ізогемаглютининіном анти-А, яка може належати як ОСОБА_8 так і ОСОБА_4 (а.с.88-93 том 2).

- висновком експерта №126/2014-мк від 22.05.2014 року відповідно до якого, колото-різані пошкодження на одязі могли утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу (а.с.97-103 том 2).

- висновком експерта №421/2014-ім від 18.04.2014 року відповідно до якого, визначено групові ознаки крові в зразках крові та в слідах на речових доказах (а.с.1017-110 том 2).

- висновком експерта №5/552 від 12.05.2014 року відповідно до якого, один складний ніж, вилучений 02.03.2014 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 холодною зброєю не являється (а.с.115-117 том 2).

- актом №279 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 21.05.2014 року відповідно до якого, ОСОБА_4 на момент інкримінованих йому дій, перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (а.с.137-138 том 2).

- протоколом огляду предметів від 17.03.2014 року, яким проводився огляд компакт-диску з відеозаписом камер внутрішнього та зовнішнього спостереження території готелю «Преміум» (а.с.141-142 том 2).

- постановою про визнання речового доказу та прилучення його до матеріалів кримінального провадження від 17.03.2014 року (а.с.143 том 2).

- протоколом огляду предметів від 17.03.2014 року, яким проводився огляд компакт-диску з відеозаписом камер внутрішнього та зовнішнього спостереження території кафе-бару «Бургер-Баффет» (а.с.146-147 том 2).

- постановою про визнання речового доказу та прилучення його до матеріалів кримінального провадження від 17.03.2014 року (а.с. 148 том 2).

- протокол огляду предметів від 23.05.2014 року, яким проводився огляд марлевих тампонів та одягу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.149-154 том 2).

- постановою про визнання речового доказу та прилучення його до матеріалів кримінального провадження від 23.05.2014 року (а.с.155-156 том 2).

- розпискою ОСОБА_6 від 26.05.2014 року (а.с.159 том 2).

Оглянутими у судовому засіданні компакт-диску з відеозаписом камер внутрішнього та зовнішнього спостереження території кафе-бару «Бургер-Баффет» та компакт-диску з відеозаписом камер внутрішнього та зовнішнього спостереження території готелю «Преміум» з яких видно те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої та в готелі «Преміум» ОСОБА_4 витягнув з кишені пальто ніж розмахнувся ним та поклав назад у кишеню.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

З врахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.

Даючи оцінку акту судово-психіатричного експерта №60 від 23.04.2014 року (а.с.28-30 том 2), то суд приймає такий акт до уваги частково. Суд не приймає до уваги акт в частині, що ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки з описової частини вказаного акту вбачається, що ОСОБА_4 відмовився давати покази на підставі ст.63 Конституції України, а тому на думку суду експерти не мали змоги в повній мірі дослідити всі обставини справи та сам момент вчинення ОСОБА_4 вбивства; крім цього в висновках експерти вказують, що на даний час ОСОБА_4 виявляє розлади адаптації у вигляді депресивної реакції, таке твердження судом примається до уваги, як таке, що відповідає зібраним матеріалам справи.

Суд приймає до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , які повністю відповідають зібраним матеріалам справи, на думку суду є послідовними та не суперечать показам свідків та іншими матеріалами справи.

Також суд приймає до уваги акт №279 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 21.05.2014 року відповідно до якого, ОСОБА_4 на момент інкримінованих йому дій, перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (а.с.137-138 том 2), який повністю підтримала в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 , стаж роботи якої в галузі експертизи становить 16 років.

Аналізуючи та співставляючи із зібраними по справі доказами в їх сукупності покази обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт, який тривав декілька годин. ОСОБА_8 тривалий час ображав ОСОБА_4 , щодо його статевої неспроможності та нетрадиційної орієнтації, принижуючи його честь і гідність. Образи зі сторони ОСОБА_8 привели до поступового накопичення емоційної напруги у ОСОБА_4 . На фоні накопиченої напруги ОСОБА_4 будучи схвильованим тяжкими образами із сторони ОСОБА_8 , дістав з кишені пальто розкладний ніж, яким умисно наніс потерпілому два удари в грудну ділянку зліва.

Отже, судом достеменно встановлено, що саме ОСОБА_4 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжких образ з боку потерпілого.

Дані обставини підтверджуються висновком експерта №10/163 від 19.05.2014 року згідно якого у слідах на клинку наданого на дослідження ножа виявлено кров. Генетичні ознаки слідів крові людини на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_4 .

Відповідно до диспозиції ст. 116 КК України умисне вбивство визнається вчиненим у стані сильного душевного хвилювання, якщо таке хвилювання виникло раптово внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я, суб`єктивна сторона вбивства, відповідальність за яке передбачена статтею 116 КК України характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі, тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Таким чином, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд, находить вину обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленої підозри доведеною і кваліфікує його дії за ст. 116 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок та тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п.п.1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, однак є умисним злочином, який вчинено проти життя та здоров`я особи, внаслідок злочинних дій якого було позбавлено життя ОСОБА_8 , а життя людини є найвищою соціальною цінністю, особу обвинуваченого; який є розлученим, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивну характеристики з місця проживання, те що матеріальна шкода відшкодована, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є: щире каяття та сприяння слідству у розкритті даного злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд також приймає до уваги думку потерпілої та її представника, які в судовому засідання ствердили, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, а також вважають, що дій обвинуваченого кваліфіковано не вірно, оскільки він вчинив умисне вбивство з хуліганських мотивів та просять суворо покарати обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.116 КК України. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 116 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня його затримання - з 02.03.2014 року.

Речові докази по справі, а саме:

Диск DVD-Rмарки «Verbatium» для лазерних систем зчитування (а.с.143 том 2) залишити в матеріалах справи.

Диск DVD-Rмарки «DATEX» для лазерних систем зчитування (а.с.148 том 2) залишити в матеріалах справи.

Предмети одягу та взуття ОСОБА_4 (а.с. 155-156 том 2) повернути законному володільцю.

Предмети одягу та взуття ОСОБА_8 (а.с. 155-156, 159 том 2) повернуто ОСОБА_6 .

Складний ніж (а.с. 155-156 том 2) знищити.

Тампони зі змивами з обох рук ОСОБА_4 та тампони зі змивами РБК з місця події та частинки речовини типу ґрунту (а.с. 155-156 том 2) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 вартість проведення експертиз 2460 грн. 78 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят гривень 78 коп.).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1