У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Філатова В.М.

суддів

Таран Т.С., Косарєва В.І.

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 31 липня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Луганської області Громова В.П. на вирок Жовтневого
районного суду м.Луганська від 14 вересня
2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше судима

31.05.2005р.
за ст.309 ч.1 КК України на 1 рік 6 мі-

сяців
позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК

України, з іспитовим строком 1
рік 6 місяців,

засуджена
за ст.309 ч.2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

- за ст.311 ч.1
КК України на 1 рік обмеження волі.

На
підставі ст.70 КК України їй за сукупністю злочинів шляхом часткового складання
покарань визначено покарання 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України їй за сукупністю вироків шляхом часткового складання
покарань приєднано частину невідбутого
покарання за вироком від 31.05.2005 р. і остаточно
визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України вона
звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, а також
зобов'язана не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи та проживання, один раз
на місяць з¢являтися в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

У
апеляційній інстанції вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 16 травня 2006 року, у себе
вдома АДРЕСА_1, виготовила психотропну речовину, препарат кустарного
виготовлення з ефедрину, що містив первитин, частину якого вжила сама, а частину
розбавила водою і зберігала без мети збуту.

Крім
того, 18 травня 2006 року, близько 15.00 год., працівники міліції при огляді
місця події за її адресою виявили та вилучили шприці медичні і пеніцилінові кульки, які належали їй, в
середини яких знаходилась речовина, що є особливо небезпечною речовиною -
засобом кустарного виготовлення з ефедрину, в перерахунку на суху речовину
вагою 0,186 гр.

В
грудні 2005 року, більш точну дату і час встановити не було можливо, ОСОБА_1 на
ринку “Східний” у м.Луганську придбала прекурсор - соляну кислоту, що
призначена для виготовлення психотропного засобу, кустарно виготовленого з
ефедрину, який пізніше перенесла до себе додому і зберігала для виготовлення
психотропного засобу для власного вживання без мети збуту.

18
травня 2006 року, в 15.00 год., працівники міліції під час огляду місця події
за її місцем проживання виявили і вилучили пластикову пляшку об'ємом 1 л., що
належала ОСОБА_1, в якій знаходилась рідина, що є прекурсором соляної кислоти об'ємом 700 мл.

У
касаційному поданні прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи і
кваліфікації дій засудженої, посилається на те, що вироку суду щодо ОСОБА_1
підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону
і невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженої
внаслідок м'якості. З цих підстав просить вирок суду щодо неї скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді,
думку прокурора, який підтримав касаційне подання із зазначених у ньому
мотивів, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.61
ч.3 КК України, покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, які
мають дітей віком до 14 років.

Як видно з матеріалів
справи, ОСОБА_1 має на малолітню
дитину 20 липня 2006 року народження, а суд, в порушення вимог цього закону,
призначив їй покарання за ст.311 ч.1 КК України у виді обмеження волі.

Крім того, призначаючи ОСОБА_1 покарання на підставі ст.70 КК України, суд неправильно
зазначив, що за сукупністю вироків застосовує принцип часткового складання
покарань, фактично застосувавши принцип повного складання покарань (з
урахуванням вимог ст. 72 КК України про правила складання покарань: одному дню
позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).

Також з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 раніше була
засуджена до позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від
відбування покарання з випробуванням, якщо протягом встановленого судом
іспитового строку 1 рік 6 місяців вона не вчинить нового злочину. Однак даний
злочин ОСОБА_1 вчинила в період
визначеного вироком суду від 31 травня 2005 року іспитового строку.

Відповідно вимог ч.3 ст.78 КК України, вчинення в період
іспитового строку нового злочину є підставою для направлення засудженої для
відбування призначеного покарання, а тому призначення ОСОБА_1 покарання за злочин, вчинений в період іспитового
строку, із звільненням від його відбування з випробуванням в порядку ст.75 КК
України, не грунтується на законі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду
щодо ОСОБА_1 підлягає
скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та
м'якістю призначено покарання.

Якщо
при новому розгляді справи вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй діянь у
тому ж об'ємі буде доведена, не буде встановлено інших обставин, які у
відповідності до закону можуть вплинути на висновки суду щодо виду та міри
покарання, то призначене їй покарання із застосуванням ст.75 КК України слід
вважати м¢яким.

Керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

касаційне
подання прокурора задовольнити.

Вирок
Жовтневого районного суду м.Луганська від 14 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1
- скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та
м'якістю призначено покарання, справу
направити на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Судді :

Філатов В.М. Таран Т.С. Косарєв В.І.