У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Кліменко М.Р., Нікітіна Ю.І.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Дніпровського районного суду м.
Херсона від 13 жовтня 2005 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено
за 128 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі статей 75 і 76 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
2 роки та покладенням на нього певних обов'язків.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Херсонської обласної лікарні витрати за лікування потерпілого ОСОБА_2 у сумі
887 грн. 07 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 31 січня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за
заподіяння 26 травня 2004 року потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних
ушкоджень з необережності за обставин, викладених у вироку.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що ударів потерпілому він не наносив, показання потерпілого
та свідків про побиття є суперечливими, досудове та судове слідство було
однобічним і упередженим, відмовою суду в проведені повторної судово-медичної
експертизи було порушено його право на захист.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга засудженого
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 398 КПК України, при вирішенні питань про наявність
підстав для зміни або скасування судового рішення, суд касаційної інстанції
керується статтями 370-372 КПК України. Тобто, відповідно до змісту зазначеної
норми закону, підставами для зміни або скасування вироку місцевого суду в
касаційному порядку є лише істотне порушення вимог кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування кримінального закону і невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Як вбачається із змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_1 посилається
на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, а також
невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи,
визначення яких дано у статтях 368 та 369 КПК України.

Разом з тим колегія суддів виходить із того, що однобічність та неповнота
досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи не є предметом дослідження та перевірки касаційного
суду. Тому зазначені доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для зміни
або скасування судових щодо засудженого ОСОБА_1 При цьому колегія суддів також
відзначає, що жодних доводів незаконності та необгрунтованості ухвали
апеляційного суду, якою вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни, ним у своїй
касаційній скарзі не наведено.

Крім того перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду першої
інстанції про винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину обгрунтовані сукупністю доказів, які з достатньою повнотою було зібрано
органами досудового слідства та всебічно, повно і об”єктивно досліджено в
судовому засіданні. Досліджені докази, відповідно до вимог ст. 67 КПК України,
отримали належну оцінку у вироку суду, правильність та об”єктивність якої
визнано апеляційним судом в ухвалі, яку засудженим не оскаржено. Тому підстав
для сумніву в правильності оцінки зібраних та досліджених судом доказів у
касаційного суду немає.

Не допущено у справі й порушення судом права ОСОБА_1 на свій захист. Із
протоколу судового засідання вбачається, що ні він, ні його захисник клопотаннь
про проведення повторної судово-медичної експертизи для визначення тяжкості
заподіяних ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не заявляли. Із цього протоколу видно, що
ОСОБА_1 ставилося лише питання про
виклик експерта в судове засідання, в задоволенні якого йому було відмовлено
судом з урахуванням думок інших учасників судового процесу ( а.с. 194).
Повторних клопотань з цього приводу він не заявляв, у тому числі після
дослідження висновків усіх трьох проведених у справі судово-медичних експертиз
та інших матеріалів справи.

Безпідставні доводи засудженого й про те, що висновки судово-медичних
експертиз грунтуються лише на довідках лікарні, бо як вбачається із описової
частини висновку судово-медичної експертизи, предметом дослідження судово-медичного
експерта був не тільки сам ОСОБА_2, а й дві медичні карти щодо нього (а.с.
38-39).

Таким чином, доводи касаційної скарги засуджено про те, що органами
досудового слідства та судом у справі були допущені істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з встановлених судом у справі фактичних обставин вчинених
засудженим дій та наслідків що настали, злочинні дії засудженого ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України, а покарання йому призначено
відповідно до вимог статей 65, 75 та 76 КК України.

Наведено свідчить, що підстав для скасування судових рішень за доводами
касаційної скарги засудженого, зазначених ст. 398 КК України, у справі немає.
Тому керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

СУДДІ :

Міщенко С.М. Кліменко М.Р. Нікітін Ю.І.