Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Пойди М.Ф.,
суддів:Кульбаби В.М. і Бех М.О.,
за участю прокурора Матюшевої О.В.,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 листопада 2014 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6 травня 2014 року щодо ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 січня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, таку, що судимості не мала,

виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за відсутністю в її діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 6 травня 2014 року вирок залишено без зміни.

Відповідно до поданої ОСОБА_5 скарги приватного обвинувачення ОСОБА_6 27 грудня 2011 року на вул. Червона Гірка у с. Потіївка Радомишльського району на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_5 ображала останню нецензурними словами, а також нанесла декілька ударів по її голові та тулубу, внаслідок чого потерпіла отримала фізичний біль і втратила свідомість. Крім того під час зазначеного конфлікту потерпілою було втрачено золоту сережку, приведено у непридатність її одяг, пошкоджено куртку.

В касаційній скарзі ОСОБА_5 посилається на істотні порушення судами вимог кримінально-процесуального законодавства. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржниця вказує на невідповідність судових рішень вимогам ст.ст. 323, 334 КПК України 1960 року щодо мотивувальної частини виправдувального вироку, зокрема вказує, що висновок суду не ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки судом надано оцінку одним доказам, а саме показанням ОСОБА_6, і не зазначено, чим спростовано показання ОСОБА_5, які судом не враховано у вироку.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка вважала судові рішення законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставою для скасування або зміни судового рішення в касаційному порядку можуть бути лише істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону або невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, а тому при розгляді касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, та перевірених у апеляційному порядку.

Висновки суду про необхідність виправдання ОСОБА_6 у вчиненні злочинних дій, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України відповідають фактичним обставинами справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

По справі встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склались неприязні відносини через ревнощі. Протягом 25 - 27 грудня 2011 року сама ОСОБА_5 неодноразово приходила у домогосподарство ОСОБА_6 та вчиняла дії, повʼязані із пошкодженням предметів побуту у будинку останньої, а також завдавала виправданій тілесні ушкодження.

Висновки про виправдання ОСОБА_6 у завданні ударів ОСОБА_5, суд зробив на підставі досліджених ним доказів, а саме показань самої ОСОБА_5, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які давали показання про обставини конфлікту та про заподіяння з боку ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме виправданій, а не навпаки. Такі показання підтверджені протоколом судового засідання, на який не принесено зауважень.

Аналіз показань ОСОБА_6, ОСОБА_5 та свідків в судовому засіданні поряд із даними висновку судово-медичної експертизи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак злочинності.

Всебічно, повно та об'єктивно розглянувши всі обставини справи в їх сукупності, суд дав зібраним у справі доказам правову оцінку та дійшов правильного висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено процесуальних порушень при дослідженні і оцінці наведених у вироку доказів, які ставили б під сумнів правильність висновків суду щодо необхідності виправдання ОСОБА_6 Не встановлено також й порушень, які на думку скаржниці допущені судом при складанні вироку. Судове рішення відповідає вимогам ст. 334 КПК України 1960 року, воно містить формулювання обвинувачення, яке предʼявлене ОСОБА_6 і визнане судом недоведеним, а також підстави для її виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не містить вирок і включень у вирок формулювань, які ставили б під сумнів невинність виправданої.

Крім того, як встановлено у справі, аналогічні твердження ОСОБА_5 висловлювала в апеляції на вирок суду. Перевіряючи її твердження, апеляційний суд правильно визнав їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи. Свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, апеляційний суд належним чином мотивував. Вони підтверджені доказами, які ретельно перевірив та, належно оцінив суд. У касаційній скарзі ОСОБА_5 не наведено інших, не досліджених судом доказів, якими б спростовувались висновки суду за обговорюваним твердженням.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 законно й обґрунтовано виправдано у вчиненні злочинних дій щодо ОСОБА_5 за відсутністю в її діянні складу злочину.

Отже касаційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 394, ст. 396 КПК України 1960 року, п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

СУДДІ:

М.Ф. ПОЙДА В.М. КУЛЬБАБА М.О БЕХ