УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 року
м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого Гошовського Г.М.,

суддів Вотьканича Ф.А. і Дідика В.М.

з участю прокурора Завальського О.Я. і адвоката ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на вирок Свалявського районного суду від
24 березня 2008 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України,
українця, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 приватного підприємця, судимого
Свалявським районним судом 23 грудня 2005 року за ч.4 ст.296 КК України на 4
роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3
роки (Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2006 р. вирок
суду змінено - дії ОСОБА_2перекваліфіковано з ч.4 на ч.2 ст.296 КК України і
призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК
України з іспитовим строком 3 роки),

засуджено за ч.1 ст.119 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання призначеного Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області
від 28.02.2006 р., більш суворим, ОСОБА_2. обрано покарання у виді 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2звільнено від
відбування покарання з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку 1
рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково.
Із засудженого ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 стягнуто 10 000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_2визнано винним у тому, що він 27 грудня 2004 року,
приблизно о 14-й год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у приміщенні
кафе «Рівний Плай» в с.Родниківка Свалявського району, на грунті раптово
виниклих неприязних відносин, під час сварки, з необережності, унаслідок
злочинної недбалості штовхнув потерпілого ОСОБА_1 руками по корпусу тіла, в
результаті чого останній впав і при падінні вдарився головою об металеву трубу
й отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №9
від 14.04.2005 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили
смерть потерпілого.

В апеляції потерпілої ОСОБА_1 порушено питання про
скасування вироку суду і направлення справи на новий судовий розгляд через
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильну
кваліфікацію дії засудженого ОСОБА_2і м'якість призначеного йому
покарання.Апелянт вказує також на неправильне вирішення судом заявленого у
справі цивільного позову.

В обгрунтування апеляції ОСОБА_1 посилається на те, що
прокурором необгрунтовано дії ОСОБА_2перекваліфіковано з ч.2 ст.121 на ч.1
ст.119 КК України, оскільки у справі наявні докази умисного заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1. Тому вважають незаконним висновок суду
про винність ОСОБА_2у вчиненні злочину з необережності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_3який підтримав апеляцію, міркування
прокурора про обгрунтованість вироку і залишення його без зміни, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція потерпілої підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Винність засудженого ОСОБА_2у вчиненні вбивства
потерпілого ОСОБА_1 через необережність підтверджується зібраними по справі
доказами, яким суд дав належну оцінку після дослідження їх у судовому
засіданні.

ОСОБА_2. в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину
не визнав і пояснив, що 27 грудня 2004 року він зайшов у кафе «Рівний Плай» щоб
випити пиво і сів за столик, куди згодом зайшов спочатку потерпілий ОСОБА_1, а
потім і його рідний брат ОСОБА_9Потерпілий ОСОБА_1 замовив собі горілку і
присів за сусідній столик. Коли усі відвідувачі вийшли з приміщення кафе,
ОСОБА_1 підсів до них за столик і запропонував купити у нього зброю. Після він
замовив горілку для ОСОБА_1, який випив і перехилившись назад упав з лавиці на
підлогу. Він разом з братом допомогли потерпілому підвестися з підлоги і пішли
геть. ОСОБА_2. заперечив факт сварки з потерпілим, а явку з повинною про
причетність до злочину він написав під психологічним тиском з боку працівників
міліції.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_1, 27 грудня 2004 року
коли її чоловік прийшов додому, він намагався щось їй сказати, однак так нічого
і не сказав. Чоловік був дуже блідлий. Вночі спав погано, дуже хропів. Вона
намагалася його розбудити, але не змогла. Зранку від тестя дізналася, що її
чоловіка побили брати ОСОБА_9. Вона одразу викликала лікаря, після огляду якого
чоловіка доставили в реанімаційне відділення Свалявської ЦРЛ, де він і помер.

Свідок ОСОБА_3. пояснив у судовому засіданні, що 27
грудня 2004 року він разом з дружиною прийшли у власне кафе «Рівний Плай», де
побачив лежачого на підлозі ОСОБА_1. Разом з дружиною він допоміг потерпілому
підвестися з підлоги і запитав чи потрібно провести його додому, на що
потерпілий відповів відмовою. При спробі з'ясувати у ОСОБА_1. що сталося,
останній нічого не пояснював, а тільки сказав такі фразу «я їм дам». Він
допоміг ОСОБА_1вийти з приміщення бару і той піщов самостійно додому. Від
бармена, що працював у барі, йому стало відомо про те, що між засудженим
ОСОБА_2 і потерпілим відбулася суперечка.

Аналогічні показання дала в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5.

Допитана як свідок у справі ОСОБА_4, яка працювала у цей
день барменом у кафе «Рівний Плай», пояснила в судовому засіданні, що у
приміщенні кафе перебували Німаш і ОСОБА_1, які сиділи за окремими столиками, а
потім, коли у бар прийшов брат засудженого ОСОБА_2, вони сіли разом за один
столик. Спочатку суперечка виникла між братами Німаш, а потім із-за розлитого
на столі пива сперечатись стали ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Вона не бачила конфлікт, так
як була зайнята у іншому приміщенні, де мила посуд. Також вона відлучалась з
приміщення бару з тим, щоб позвати власників бару, так як у бар привезли пиво.
Коли вона разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_6зайшла у приміщення кафе, вони виявили
лежачого на підлозі потерпілого ОСОБА_1Потім вони підняли потерпілого з
підлоги, а після той пішов додому.

Згідно показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8. і ОСОБА_9 явка
з повинною написана засудженим ОСОБА_2. добровільно, без будь-якого
психологічного чи фізичного примусу.

Висновком судово-медичної експертизи №9 від 14.04.2005 р.
встановлено, що смерть ОСОБА_1настала внаслідок закритої черепно-мозкової
травми, що супроводжувалась лінійним переломом кісток основи та склепіння
черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, гострою епідуральною гематомою справа,
яка ускладнилась набряком, набубнявінням та вклиненням речовини головного мозку
й гіпостатичною абсцедуючою пневмонією, що і явилось безпосередньою причиною
смерті його.

Згідно висновку №58 від 2.06.2005 р. комісійної
судово-медичної експертизи, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_1 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді
лінійного перелому кісток основи та склепіння черепа, епідуральної гематоми
справа, субарахноїдального крововиливу й забою головного мозку могли виникнути
як при вільному падінні тіла з висоти власного росту, так і при падінні тіла з
висоти власного росту після надання тілу певного прискорення (поштовху) з
послідуючим ударом головою об тверде покриття, але не могли виникнути при
падінні тіла з висоти лавки 45 см., внаслідок опрокидування його на спину.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції
обгрунтовано відхилив версію засудженого ОСОБА_2про отримання ОСОБА_1тілесних
ушкоджень при вільному падінні з лавки висотою 45 см. і опрокиненням його на
спину, так як такий механізм виникнення тілесних ушкоджень повністю виключено
висновком комісійної судово-медичної експертизи №58 від 2.06.2005 р.

Таким чином, всебічно і повно дослідивши обставини справи
суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про винність підсудного
ОСОБА_2у вчиненні вбивства потерпілого ОСОБА_1 через необережність і правильно
кваліфікував його дії за ч.1.ст.119 КК України.

Твердження потерпілої ОСОБА_1 в апеляції про
необгрунтованість кваліфікації дій ОСОБА_2як вбивство через необережність, й
навність у діях засудженого складу умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.121
КК України не грунтується на матеріалах справи і повністю спростовано
наведеними у вироці доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Покарання ОСОБА_2. призначено відповідно до вимог закону,
з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу і є
справедливим.

Щодо вирішення судом першої інстанції заявленого
потерпілою ОСОБА_1 цивільного позову, судова колегія вважає, що вирок суду в
цій частині є незаконним і підлягає скасуванн, з наступних підстав.

Віповідно до вимог ст.328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок,
суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовільняє
цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції визнавши доведеною
вину ОСОБА_2у вбивстві потерпілого ОСОБА_1 через необережність, необгрунтовано
відмовив у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 в частині стягнення заподіяної
злочином матеріальної шкоди в розмірі 4491 грн.

Зокрема, у мотивувальній частині вироку суд тільки констатував про те, що в
судовому засіданні не здобуто доказів щодо обгрунтування суми матеріальної
шкоди.

Такий висновок суду не грунтується на матеріалах справи, так як на у т.2 на
а.с.238 навні касові фіскальні чеки, що стверджують витрати потерпілої ОСОБА_1
на придбання медикаментів.

У матеріалах справи (т.2 а.с.217-218) є позовна заява потерпілої ОСОБА_1 у
якій зазначено обгрунтовання зподіяної злочином матеральної і моральної шкоди.

Як убачається з протоколу судового засідання, дані касові фіскальні чеки не
були предметом дослідження доказів зібраних у справі.

Не мотивовано належним чином і часткове задоволення судом вимог потерпілої
ОСОБА_1 в частині стягнення із засудженого ОСОБА_2заподіяної злочином моральної
шкоди.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що вирок суду в частині
вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 слід скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочиства.

Керуючись ст.ст.365, 366
КПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Свалявського районного суду від 24 березня 2008
року відносно ОСОБА_2 в частині вирішення судом заявленого потерпілою ОСОБА_1
цивільного позову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді