У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у
складі:

головуючого судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І. і Школярова В.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 4
грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Херсонської області на вирок Врхньорогачицького районного суду
Херсонської області від 22 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

громадянина України,

раніше
судимого: 19.04.2005р. за ч.3 ст.185,

ст.75,104 КК
України на 3 роки позбавлення

волі з
іспитовим строком на 2 роки,

засуджено

- за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1
ст.69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі сплатою штрафу в розмірі
510 грн.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки з
покладенням на нього певних обов'язків відповідно до ст.76 КК України.

Постановлено
вирок в частині стягнення штрафу на користь держави в розмірі 510 грн. виконувати самостійно.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

Згідно з
вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним
і засуджено за те, що він в середині жовтня 2003 року, знаходячись на
березі Каховського водосховища біля с. Первомаївка Врхньорогачицького району Херсонської області, незаконно придбав шляхом
вилучення і привласнення із знайденого снаряду вибухову речовину - тротил,
вагою 420 г, яку зберігав за місцем свого проживання на провулку АДРЕСА_1 без
передбаченого законом дозволу. 18.11.2006р. під час огляду, працівниками
міліції було виявлено і вилучено у ОСОБА_1 зазначену вибухову речовину.

У касаційному поданні заступник прокурора
Херсонської області порушує питання про
перегляд вироку щодо ОСОБА_1 через неправильне застосування кримінального закону та
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
Посилається на те, що суд застосувавши до засудженого ст.ст.69,75 КК України не
навів відповідних мотивів прийняття такого рішення. Вважає, що суд в порушення
вимог ст.99 КК України застосував до ОСОБА_1 штраф, оскільки це покарання застосовується до тих
неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти, майно, на яке може
бути звернено стягнення. Міра покарання призначена ОСОБА_1 є м'якою. Просить
вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Крім того, в
доповненнях до касаційного подання прокурор вважає, що засуджений не є
суб'єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки на час
придбання вибухової речовини у жовтні 2003 року він не досяг віку, з якого
настає кримінальна відповідальність за цей злочин.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Правильність кваліфікації дій засудженого і доведеність
його вини у поданні
не оспорюються.

Рішення суду про застосування до ОСОБА_1 ст.69 КК України
та про звільнення його на підставі ст.ст.75,104 КК України від призначеного
покарання відповідає вимогам закону і
судом вмотивоване.

Доводи
у поданні щодо м'якості призначеного засудженому покарання не є
переконливими і не ґрунтуються на обставинах наведених у вироку.
Судом враховано, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання,
злочин вчинив в неповнолітньому віці, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю
злочину, незадовільний стан здоров¢я його матері та
думку прокурора, який брав участь у розгляді справи, про застосування до ОСОБА_1 ст.69 КК України.

Крім того, доводи у поданні щодо порушення вимог ст.99 КК України не є
обґрунтованими, оскільки судом застосовано штраф до ОСОБА_1, який на час
розгляду справи в суді досяг повноліття.

Не ґрунтуються на законі доводи подання про
те, що ОСОБА_1 не є суб'єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
оскільки він вчинив продовжуваний злочин, зберігаючи вибухову речовину до дня
виявлення і вилучення, тобто до 18.11.2006р. На цей час йому уже виповнилось 18
років.

Тому
підстав до перегляду судового
рішення, з мотивів викладених у поданні, не вбачається.

Керуючись ст. 394
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні касаційного подання
заступника прокурора Херсонської області
про перегляд вироку
Врхньорогачицького районного суду Херсонської області від 22 грудня 2006 року
щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.