overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Лавренюка
М. Ю., Селівона О.Ф.,

розглянувши
у судовому засіданні у м. Києві 4 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Московського районного суду м.
Харкова від 26 січня 2005 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком засуджений:

ОСОБА_1, 1970 року народження, раніше судимий,

-
за ст. 289 ч.3 КК України на 10
років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що
він 7 грудня 2002 року, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованому АДРЕСА_1 у м.
Харкові, уклав усний договір на ремонт автомашини ВАЗ-21061, вартістю 12632
грн.10 коп., яка належала ОСОБА_2, а наступного дня незаконно заволодів нею.

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 21 липня 2005 року вирок в частині вирішення цивільного
позову скасований, а справу у цій частині направлено на новий судовий розгляд у
порядку цивільного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 3 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1. змінено: його
дії перекваліфіковані зі ст.289 ч.3 КК України на ст.289 ч.2 КК України за якою
призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. стверджує, що умислу на заволодіння
автомобілем у нього не було, він з дозволу потерпілого виконував ремонт цього
транспортного засобу і, виїжджаючи на ньому, перевіряв якість проведених ремонтних
робіт. Просить також пом'якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні злочину, за який
його засуджено, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та
підтверджений сукупністю зібраних у справі доказів.

Так у
судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 не заперечував, що на автомобілі
потерпілого, який знаходився на ремонті поїхав до свого друга, що проживав
поряд з СТО. Дозволу на цю поїздку у потерпілого він не брав, прав на
управління автомобілем у нього не було.

Потерпілий ОСОБА_2 показав, що 7
грудня 2002 року залишав свій автомобіль у боксі на території автошколи для ремонту
ОСОБА_1. 9 грудня він не виявив автомобіля у боксі. Ніякого дозволу на
керування автомобілем ОСОБА_1у він не давав.

Судовою колегією апеляційного суду було враховано ту обставину, що ОСОБА_1
повернув автомобіль і заподіяна його діями шкода склала 3601 грн. 38 коп., з
урахуванням чого дії ОСОБА_1 були перекваліфіковані з ч. 3 ст. 289 КК України
на ч.2 ст. 289 КК України і обрано за цим законом мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України.

За таких обставин дії ОСОБА_1
кваліфіковані правильно.

Міра покарання засудженому призначена відповідно до вимог ст. 65 КК
України.

Керуючись ст. ст. 394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

С у д д і:

Верещак В.М.
Лавренюк М.Ю. Селівон О.Ф.
ПОСТАНОВА

10 січня 2007 року Чортківський районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого суду судді ТЕСЛІ
О.П.

при секретарі ФАШТИКОВСЬКІЙ М.І.

з участю прокурора КЛЕБАН О.Я.

законного представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чорткові подання Чортківського районного
підрозділу Чортківського MB кримінально - виконавчої інспекції щодо ОСОБА_2 про
звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИВ;

22 грудня 2005
року ОСОБА_2 засуджена Чортківським районним судом за ч.2 ст.185 КК України на
1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.104 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим
строком один рік.

В поданні
кримінально - виконавчої інспекції погодженого з ВКМСН Чортківського РВ УМВС
України, ставиться питання про звільнення засудженої ОСОБА_2 від призначеного
покарання з підстав ч.1 ст.78 КК України, а саме виконання покладених на неї
обов"язків та не вчинення нового злочину.

Вислухавши
представника кримінально - виконавчої інспекції, який підтримує подання,
засуджену, думку прокурора про задоволення подання, суд приходить до
переконання, що подання підлягає до задоволення.

За вироком
Чортківського районного суду від 22 грудня 2005 року, встановлений іспитовий
строк засудженій ОСОБА_2 закінчився 22 грудня 2006 року.

Засуджена
ОСОБА_2 виконала покладені на неї обов"язки та не вчинила нового злочину.
До адмінстративної відповідальності не притягалась, характеризується позитивно.

Керуючись ст.78 КК України, ст.4081 КПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
засуджену ОСОБА_2 від призначеного їй покарання
за вироком Чортківського районного суду від 22 грудня 2005 року.

На постанову
можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через
Чортківський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

Копія вірна:

СУДДЯ ЧОРТКІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

О.П.ТЕСЛЯ
Справа № 4-2 /2007р.
11 січня 2007р. м. Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого- судді Ганчак Л.Ф.
при секретарі Сваровському О.Е.
з участю прокурора Чонка О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Свалява подання
слідчого прокуратури Свалявського району Малицького С.І. про
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно
ОСОБА_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, пенсіонера,
не судимого,
Слідчий прокуратури Свалявського району Малицький С.І. звернувся до суду з
поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
стосовно ОСОБА_1 посилаючись на те, що ОСОБА_1 підозрюється в тому, що він
08.01.2007р.. вдома за адресою АДРЕСА_1,
будучи в стані алкогольного спяніння, на грунті неприязних відносин умисно наніс біля 25 ударів по тілу деревяним бруском та залізною палкою ОСОБА_2, від чого
останній помер на місці.
В судовому засіданні слідчий своє подання підтримав повністю та
пояснив, що ч.1 ст.115 КК України
передбачає позбавлення волі від семи років, своєю поведінкою ОСОБА_1 викликає
переживання з боку родичів.
Прокурор в судовому засіданні
вважає, що подання підставне та його слід задоволити.
Заслухавши, доводи слідчого, думку прокурора та доводи ОСОБА_1 дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються
тяжкість злочину, у вчиненні якого
обвинувачується особа, її вік, сімейний та матеріальний стан, місце проживання
та інші обставини, що її характеризують.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 підставно підозрюється у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115
КК України. Підозрюваний ОСОБА_1 при дачі пояснеь дає суперечливі покази. Його поведінка неадекватна. В даний час
вирішується питання про його дієздатність. Враховуючи, що своєю
поведінкою він може викликати переживання рідних, з якими проживає в одному будинку; санкція ч.1 т.115 КК України передбачає позбавлення волі більше
трьох років, а тому подання слід задоволити та обрати стосовно ОСОБА_1 міру
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Керуючись ст.ст.273, 165-2 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ: Подання слідчого прокуратури Свалявського району
ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,
про що йому оголосити.
На постанову суду може бути подано апеляцію протягом трьох діб з дня її
винесення до апеляційного суду Закарпатської області.
Справа №5-9/2007 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2007 року Первомайський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого-судді
Соколенка В.Г., при секретарі Романенко Т.І., за участю прокурора Кадигроба В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у
місті Первомайському подання про звільнення
від покарання ОСОБА_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителя АДРЕСА_1, засудженого 1 липня 2004 року Первомайським
міськрайонним судом Харківської області за ч.З ст.185 ЮС України до 4 років позбавлення волі та звільненого від
покарання із застосуванням ст.75 КК
України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців ,-

Встановив:

Від Первомайської кримінально-виконавчої інспекції з
виконання покарань, що не пов'язані
з позбавленням волі, надійшло до суду подання, в якому порушене питання про звільнення від кримінального покарання засудженого
ОСОБА_1 до позбавлення волі з іспитовим строком. Прокурор вважає, що існують
підстави для задоволення подання.

Подання обґрунтоване. Так, згідно вироку Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 11 березня 2004 року ОСОБА_1 засуджено за ч.З ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільненого
від покарання із застосуванням ст.75 КК України з
іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Зазначений строк закінчився, при
цьому, як свідчать докази, останній виконав покладені на нього обов'язки, не вчинив нового злочину,
характеризується задовільно.

Керуючись ст.78 КК України,
ст.ст.408/1,411 КПК України,-

Постановив:

ОСОБА_1 звільнити від призначеного йому вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської
області від 11 березня 2004 року покарання - позбавлення волі.

Подання апеляції на постанову законом не передбачено.

Суддя-
Справа № 1-89-2007 року.
ПОСТАНОВА

11 січня 2007 року місто Лозова.

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого -
судді Полєхіна А.Ю., при секретарі Комісаренко Ю.С., за участі прокурора - Бухан В.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

встановив:

Справа підсудна Лозівському
міськрайонному суду Харківської області.

Підстав для закриття або припинення провадження по справі
немає.

Обвинувальний висновок складено згідно до вимог КПК
України.

Підстав для зміни чи скасування
запобіжного заходу немає.

Порушень
вимог КПК України під час порушення справи, провадженні дізнання та досудового
слідства, без усунення яких справу не може бути призначено до розгляду, не
встановлено.

Керуючись ст.ст.237-244 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.190 КК України
прийняти до провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Призначити
судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 16 січня 2007 року на 12-00 годину в
приміщенні суду за участі прокурора.

В судове засідання викликати
підсудну, потерпілого, свідків.

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_1 залишити обраний -
підписку про невиїзд.

Постанова є остаточною і оскарженню
не підлягає.
Дело №1-9/07
2007 г. Лозовской горрайонный суд
Харьковской области в составе:
председательствующего-судьи-
Шевченко В.В., при секретаре-Олейник Е.Н., с участием прокурора- Бухан В.Г.,
предварительно рассмотрев уголовное дело, поступившее от Лозовского
межрайонного прокурора по обвинению ОСОБА_1 по ст. 309 ч.1 УК Украины,-
уголовное дело подсудно Лозовскому
горрайонному суду Харьковской области.
Оснований для прекращения либо
приостановления производства по делу не имеется.
Обвинительное заключение составлено в соответствии с
требованиями УПК Украины.
Оснований для изменения либо отмены
избранной меры пресечения не усматривается.
Нарушений требований
уголовно-процессуального законодательства во время возбуждения дела, производства досудебного следствия, без устранения
которых дело не может быть назначено к судебному рассмотрению, не
Учитывая, что имеется достаточно
оснований для рассмотрения дела в судебном заседании, руководствуясь ст.ст.
237, 240, 241, 245, 253 УПК Украины,
уголовное дело по обвинению ОСОБА_1
по ст.309 ч.1 УК Украины назначить к судебному рассмотрению в открытом судебном
заседании в помещении Лозовского горрайонного суда Харьковской области на 11
января 2007 года к 09.00 час. с вызовом в судебное заседание подсудимого.
Постановление окончательное, обжалованию не подлежит.
справа
№ 5-31/07
ПОСТАНОВА

16 січня 2007р. Олександрійський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.

за участю прокурора
Костирі Ю.В.,

представника
кримінально-виконавчої

інспекції
Гаркуші Я.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія
матеріали про звільнення від покарання ОСОБА_1, засудженого вироком військового
суду Одеського гарнізону від 21 грудня 2004 року за ч.2 ст.296 КК України з
застосуванням ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим
строком 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінально-виконавча
інспекція м. Олександрії звернулася до суду з поданням про звільнення від
покарання ОСОБА_1, засудженого вироком військового суду Одеського гарнізону від
21 грудня 2004 року, оскільки він в період іспитового строку зарекомендував
себе позитивно, обов'язки, покладені на нього судом, виконував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника інспекції, думку прокурора,
суд вважає, що подання підлягає задоволенню, так як в період іспитового строку
засуджений не вчинив нового злочину, не допускав порушень громадського порядку
і виконував покладені на нього судом обов'язки.

На підставі ст.78 КК України, керуючись ст.4081
КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звільнити від покарання, призначеного вироком військового суду Одеського
гарнізону від 21 грудня 2004 року.

Постанову може
бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Синявського О.Г.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 16 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Докучаєвського міського суду
Донецької області від 27 липня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця м. Докучаєвська,

раніше двічі судимого, останнього разу

22.06.2005 р. за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України

на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено
за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточно ОСОБА_1 призначено покарання
на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 жовтня 2005 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2, вирок щодо якого в касаційному порядку не
оскаржується.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 12 березня 2005 року, близько 22 години, за
попередньою змовою з ОСОБА_2, з метою крадіжки, проникли до квартири №АДРЕСА_1
м. Докучаєвська, звідки викрав належне ОСОБА_3 майно на загальну суму 1554
гривні.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1,
не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить
застосувати до нього ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у
вироку, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні
доказів, що засудженим не оспорюється.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

Покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України і призначене з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого
злочину, даним щодо особи засудженого.

Саме з урахуванням пом'якшуючих відповідальність обставин, на які є
посилання у скарзі, суд призначив покарання необхідне й достатнє для
виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів Верховного Суду України,

у х в а
л и л а :

Відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженому
ОСОБА_1.

Судді :
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

Макаренка М.М.

суддів

Кривенди О.В., Шевченко
Т.В.,

Кривенди О.В., Кияшка
А.Я.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 25 січня 2007 року справу за касаційним поданням першого заступника
прокурора Харківської області на постанову Дзержинського районного суду м.
Харкова від 10 травня 2006 року.

Вказаною постановою до
неповнолітнього

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

застосовано примусові заходи
виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька - ОСОБА_2. до
досягнення повноліття.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

Як зазначено в постанові суду,
неповнолітній ОСОБА_1. 14 квітня 2003 року, перебуваючи у кв. № АДРЕСА_1 у м.
Харкові, діючи узгоджено з неповнолітнім ОСОБА_3., передав малознайомому
ОСОБА_4. самозарядний ( автоматичний ) пістолет системи “Маузер” з метою його
подальшої реалізації.

У касаційному поданні прокурор ставить
питання про скасування постанови з направленням справи на новий судовий розгляд
у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки на день
розгляду справи судом ОСОБА_1. вже досяг повноліття.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, міркування
прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановою
слідчого від 19 вересня 2005 року кримінальна справа відносно ОСОБА_1. була
закрита у зв'язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого
ч.1 ст. 263 КК України, до досягнення віку, з якого можлива кримінальна
відповідальність, та направлена прокурором до суду в порядку ст. 7-3 КПК
України для застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного
характеру.

Частиною другою статті 105
КК України передбачений вичерпний перелік примусових заходів, які можуть бути
застосовані судом до неповнолітнього, у разі звільнення його від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 97 КК
України.

Як видно з матеріалів справи,
рішення суду про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_1. було прийнято 10
травня 2006 року, не дивлячись на те, що 2 листопада 2005 року він досяг
повноліття.

За
таких обставин постанова суду про застосування до ОСОБА_1. примусових
заходів виховного характеру підлягає скасуванню, а справа в цій частині -
закриттю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

касаційне подання першого
заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 10 травня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу в
частині застосування до нього примусових заходів виховного характеру закрити.

судді:

Селівон О.Ф.
Кривенда О.В.
Шевченко Т.В.
Справа №11-925/2006 Категорія 115 ч..1 КК України
Головуючий у першій інстанції Кузьменко В.В.
Доповідач у 2 інстанції Велидчук В.М.
УХВАЛА

Іменем України

9
січня 2007року.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Романова
О.В.

суддів Велидчука
В.М., Слісарчука Я.А.

з участю
прокурора Руденка
В.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на постанову Новоград - Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 26червня 2006
року, якою апеляцію останнього на
вирок щодо нього, визнано такою, що не підлягає
розгляду.

В постанові суду першої інстанції зазначено ,
що апеляцію до суду ,
ОСОБА_2 подав з пропущеним строком
передбаченим у ст. 349 КПК
України.

В апеляції ставить питання про скасування постанови суду,
як необгрунтованої. Посилається
засуджений на те , що
апеляцію він подав у строки передбачені законом.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про
задоволення апеляції, перевіривши
справу та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про те, що засуджений подав апеляцію поза
межами строку передбаченого законом не
відповідає фактичним обставинам справи. З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2. копію вироку Новоград -Волинського міськрайонного суду від 05
червня 2006
року щодо нього, отримав 07 червня 2006 року. Апеляцію на вказаний вирок, він подав у Житомирську установу виконання покарань( №3
) 22 червня 2006
року, тобто протягом п'ятнадцяти діб з моменту вручення йому копії
вироку. Твердження суду про те ,
що апеляція подана без дотримання
вимог ст.349 КПК України, безпідставне.

За таких обставин ,
постанова суду підлягає скасуванню , а справа направленню в суд першої інстанції для виконання вимог ст.
351 КПК України.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити. Постанову Новоград -
Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 26 червня
2006 року
, якою
апеляцію ОСОБА_2 визнано такою, що не підлягає розгляду скасувати , а справу направити в суд першої інстанції для
виконання вимог ст. 351
КПК України.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Короткевича М.Є., Пекного С.Д.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 9 січня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок Суворовського
районного суду м. Херсона від 5 липня 2005
року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, громадянина України, судимого у 1990 році за ч. 94, ч. 2 ст.
140 КК України на 8 років позбавлення волі,

у 1999 році - за
ч. 2 ст. 206 КК України на 1 рік позбавлення волі,

– за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з
іспитовим строком на 3 роки.

В апеляційному
порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

За вироком
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 5
квітня 2005 року приблизно о 8 годині, керуючи автомобілем марки ІЖ ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Паровозній у м Херсоні,
на пішоходному переході поблизу автокооперативу “Милосердя”, здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_2, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

У
касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що йому
призначено м'яке
покарання. Крім того, посилається на порушення вимог ст. 75 КК України,
оскільки не зазначено від якого покарання: основного чи додаткового звільнено
ОСОБА_1.

Заслухавши
думку доповідача про необхідність призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням осіб, інтересів яких стосується подання, перевіривши матеріали справи та доводи касаційного подання, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Призначити до
касаційного розгляду на 10 годину 20 лютого 2007 року кримінальну справу щодо
ОСОБА_1.

Про день і час
розгляду справи у Верховному Суді України повідомити прокурора, засудженого та
осіб, інтересів яких стосується касаційна скарга.

СУДДІ:

Присяжнюк Т.І. Короткевич М.Є. Пекний С.Д.