Справа № 283/167/15-к
Провадження №1-кп/283/34/2015
У Х В А Л А
06 лютого 2015 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нижнєвартівськ Тюменської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,
за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 296 КК України,
та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студента Малинського лісотехнічного коледжу, неодруженого, несудимого,
за ч. 2 ст. 296 КК України,-
встановив:

Згідно обвинувального акту 02.05.2014 року близько 21 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у м. Малині, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повертався додому по вул. Бондарик з Малинського водосховища. Проходячи повз магазин «Їжачок» по вул. Бондарик 20, вони побачили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які стояли біля огорожі магазину та голосно розмовляли між собою. Сприйнявши зміст вказаної розмови як образу для себе, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень вказаним співрозмовникам з хуліганських міркувань.

Реалізовуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов перебування на вулиці та біля торгівельного закладу, діючи з особливою зухвалістю ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 та безпричинно наніс йому удар кулаком в обличчя, спричинивши фізичний біль. До хуліганських дій ОСОБА_5 без розриву у часі приєднався ОСОБА_4 , який грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов перебування на вулиці та біля торгівельного закладу, діючи з особливою зухвалістю, наблизився до ОСОБА_10 та не маючи умислу на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи настання тяжких наслідків для життя та здоров`я, хоча повинен був і міг передбачити можливість падіння останнього і настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, безпричинно навмисно завдав останньому один удар кулаком правої руки у підборіддя. Від нанесеного удару ОСОБА_10 впав спиною на відсівно-грунтове покриття, вдарившись при цьому тім`яною ділянкою голови об блочний підмурок огорожі території магазину та втратив свідомість.

Того ж дня ОСОБА_10 був госпіталізований до реанімаційного відділення Малинського МРТМО, де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер не приходячи до свідомості.

Злочинними діями ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді важкої черпно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під м`які покрови голови, саднами, синцями на обличчі, які являють собою єдиний механізм розвитку черепно-мозкової травми, мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у вигляді травми лівої нирки 1-2 ст. по ступеням травми нирок з незначним крововиливом в за очеревинний простір без пошкодження цілісності паренхіми, що не викликало загрози для здоров`я, яке має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_10 є важка закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком та набубнявінням речовини головного мозку та його здавленням.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, за ознаками вбивства через необережність, та за ч. 2 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене групою осіб.

16 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

17 січня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

Даними угодами узгоджені підозрюваним наступні покарання:

ОСОБА_4 :

· за ч. 1 ст. 119 КК України 4 роки позбавлення волі,
· за ч. 2 ст. 296 КК України 3 роки позбавлення волі.
Узгоджене остаточне покарання за сукупністю злочинів 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України 3 роки обмеження волі.

Також угодами узгоджено звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк: ОСОБА_12 3 роки, ОСОБА_5 1 рік з покладенням на них обов?язків передбачених пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачені свою винність у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю та зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угод про примирення, визначені ст.473 КПК України, розуміють зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарань, які до будуть до них застосовані в результаті затвердження угод про примирення та наполягають на затвердженні угод.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угод про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просять затвердити зазначені угоди.

В той же час потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 ще повинен відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 45000 гривень, а представник потерпілого ОСОБА_8 пояснила, що потерпілому ОСОБА_7 взагалі ніяка шкода не відшкодована.

Суд, вивчивши надані матеріали та вислухавши учасників процесу, вважає, що в затверджені угод повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд вважає, що умови угод суперечать вимогам КПК України, а також порушують права сторін угоди.

За вимогами статті 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від покарання з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК, наслідки невиконання угоди.

Так, в наданих угодах зазначені сторони угоди, викладені обставини вчинення кримінального правопорушення та роз`яснено права «на примирення, та правові наслідки» укладення угоди. Однак розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрювані зобов`язані вчинити на користь потерпілих та строк їх вчинення не зазначені.

Крім того сторони в угодах вийшли за межі наданих їм повноважень та визначили тривалість іспитового строку і перелік обов?язків, які покладаються на підозрюваних.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угод про примирення укладених: 16 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 та 17 січня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України,-

ухвалив:
Відмовити в затверджені угоди про примирення укладеної 16 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 та угоди про примирення укладеної 17 січня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_8 і підозрюваним ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1