Справа №1255 2007
р. Головуючий
у 1-й інстанції Красновський І.В.
ч.4 ст. 187 Доповідач Годун
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 p.
грудня місяця 4 дня

Колегія судців
судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Годуна В.А.

Суддів Вороненко
Т.В., Черствої Є.О.

З участю
прокурора Литвиненка О.О.

засуджених ОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за
апеляціями з доповненнями засуджених ОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_5. та апеляцією із змінами
прокурора, який приймав участь при
розгляді справи судом першої інстанції,
на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 грудня
2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком засуджено

ОСОБА_3, ОСОБА_1 народження, громадянина України, раніше судимого: 12 березня 1998 року за
ч.2 ст. 145, ч.3
ст. 81, ч.1 ст.
89, ч.2 ст. 17
ч.2 ст. 215-3, ст. 42, ст. 43 КК України (ред..1960 р.) до
позбавлення волі строком на вісім років. Постановою Суворовського районного
суду від 3 червня 2002 року рахувати засудженим за ч.1 ст.
286, ст. 43 КК України.
Звільнений на підставі постанови Суворовського районного суду 19 липня 2002
року

за ч.4 ст.
187 КК України до позбавлення волі строком на десять років з
конфіскацією

всього майна яке
є його власністю

за ч.3 ст.
289 КК України до позбавлення волі строком на дев'ять років з
конфіскацією

всього майна яке
є його власністю

за ч.3 ст.
187 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією
всього

майна яке є його
власністю

за ч.3 ст.
185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки

На підставі ст. 70
КК України, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш

суворим, остаточно призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на десять

років з
поміщенням до кримінально-виконавчої установи із конфіскацією всього майна,

яке є його
власністю.

Міра запобіжного
заходу - взяття під варту з 15 січня 2004 року. Зараховано в

строк відбування
покарання строк перебування під вартою з 24 вересня 2003 року по 4

жовтня 2003
року.

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, громадянина
України, раніше судимого 1 серпня 2001
року за ч.1 ст. 229-6 до позбавлення волі строком на один рік

за ч.4 ст.
187 КК України до позбавлення волі строком на дев'ять років з
конфіскацією

всього майна яке
є його власністю

за ч.3 ст.
289 КК України до позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією

всього майна яке
є його власністю

за ч.3 ст.
185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на дев'ять років з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного
заходу - взяття під варту з 19 грудня 2003 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,

громадянина
України, раніше не судимого за ч.4 ст.
187 КК України до позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією
всього майна яке є його власністю

за
ч.3 ст.
289 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією
всього майна яке є його власністю

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного
заходу - взяття під варту з 19 грудня 2003 року.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1.ОСОБА_2. на користь ГВП «Глорія» матеріальні
збитки на суму 3724 гривні 58 копійок; на користь ОСОБА_6 - 75
гривень, за спричинену шкоду.

Вироком
суду ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за
вчинення злочинів при наступних обставинах.

23
вересня 2003 року, близько20-ї
години, ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, повторно,
за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, з метою відкритого заволодіння чужим
майном, проникли у веранду
будинкуАДРЕСА_1 де вчинили напад на господаря
вказаного будинку ОСОБА_7 застосувавши
до нього насильство, яке є небезпечним
для його життя та здоров'я, відкрито
заволоділи його майном на загальну суму 178 гривень.

Крім
того, ОСОБА_3,
8 грудня 2003 року,
о 22 годині, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_1, проникли до будинку АДРЕСА_2 звідки таємно викрали майно потерпілого
ОСОБА_7 на загальну суму 287 гривень.

Крім
того, ОСОБА_3,
18 грудня 2003 року,
близько 21 години 30 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_1 таОСОБА_2 з метою незаконного заволодіння транспортним
засобом, проникли до гаража розташованого
на подвір'я будинку АДРЕСА_3 звідки
таємно викрали автомобіль ВАЗ 21063, що
належав ОСОБА_8

Крім
того, продовжуючи свою злочинну
діяльність, 18 грудня 2003 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_1 таОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з метою відкритого
заволодіння чужим майном, проникли в
сторожове приміщення крамниці АДРЕСА_3Херсонської області, де здійснили напад на охоронця крамниці ОСОБА_6, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження. Після чого
проникли до торгівельногоАДРЕСА_3 звідки
викрали товарно-матеріальних цінностей на загальну суму3724 гривні 58
копійок, чим спричинили шкоду ГВП
«Глорія» Краснянського ДТП
на вказану суму та потерпілому ОСОБА_6
на суму 110 гривень.

В апеляції з
доповненнями засуджений ОСОБА_3
вказує, що вирок районного суду є
незаконним, оскільки ніякого майна у
потерпілогоОСОБА_7 він зОСОБА_1 не викрадав,
крім того вказана сума викраденого у ОСОБА_7 майна є

меншою ніж
необхідна для складу злочину. По епізоду нападу на потерпілого
ОСОБА_11-висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки за даний злочин вироком суду було
засудженоОСОБА_9, який в судовому засіданні
не допитувався. По епізоду незаконного заволодіння автомобілем, його дії неправильно кваліфіковано за
ч.3 ст.
289 КК України, тяжких тілесних
ушкоджень потерпілому Клименту
не спричиняв, даний потерпілий в
судовому засіданні не допитувався, сума
позову ГВП «Глорія» Краснянського ДТП
не відповідає дійсності і є завищеною,
експертиза з даного питання не проводилась. Просить вирок районного суду
скасувати, справу направити на додаткове
розслідування.

В
апеляції з доповненнями захисник засудженого ОСОБА_3,
його дружини ОСОБА_5. містяться аналогічні доводи та
прохання.

В апеляції
з доповненнями засуджений ОСОБА_2 вказує,
що вирок районного суду є незаконним,
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, прокурор Мельниченко підлягав відводу, оскільки вже приймав участь при розгляді
справи, справа відносно нього
сфабрикована працівниками міліції,
злочин передбачений ч.3 ст. 289 КК України, за який його засуджено не вчиняв. Просить
вирок районного суду скасувати, справу
направити на додаткове розслідування.

В
апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_1 вказує, що злочинів передбачених ст.
185 та ст. 289 КК України, за які його засуджено, не вчинював. Його дії неправильно
кваліфіковано за ч.4 ст. 187 КК України, під час досудового слідства до нього
застосовувались недозволені методи ведення слідства. Крім того зазначає, що під час розгляду справи було порушено його
право на захист, оскільки судом не було
допущено в якості захисника його брата ОСОБА_10. Просить вирок районного суду
скасувати, справу направити на додаткове
розслідування.

В
апеляції із змінами прокурор, який
приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, вказує що під час розгляду справи судом було
порушено право на захист засудженого ОСОБА_1. Просить вирок районного суду
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши
суддю доповідача, думку прокурора, засуджених,
які, в тому числі і під час
надання їм останнього слова, підтримали
свої апеляції, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що
апеляція із змінами прокурора підлягає задоволенню, а апеляції з доповненнями засуджених та
захисника ОСОБА_5. підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N
8 «Про

застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у
кримінальному

судочинстві» від 24 жовтня 2003 року, забезпечення підозрюваному, обвинуваченому,

підсудному,
засудженому і виправданому права на захист, відповідно до положень ст.

59, ч.2 ст. 63
і п.6 ч.3 ст. 129 Конституції України й чинного
кримінально-

процесуального законодавства, є однією з основних засад судочинства, важливою

гарантією об'єктивного розгляду справи та запобігання
притягненню до кримінальної

відповідальності невинуватих осіб.

З протоколу
судового засідання вбачається, що 11
грудня 2006 року, в судовому
засіданні, під час розгляду справи судом
першої інстанції, засуджений ОСОБА_1
заявив клопотання про призначення лому захисника - брата ОСОБА_10. Суд
розглянувши дане клопотання постановою від 11 грудня 2006 року відмовив в його
задоволенні на підставі того, що
ОСОБА_10. не надав суду документи, що
підтверджують їх родинний зв'язок та продовжив розгляд справи. Разом з цим з
даного ж протоколу вбачається, що
ОСОБА_10. надав суду свій паспорт та пояснив,
що свідоцтво про народження у нього знаходяться вдома, у зв'язку з чим, учасники процесу просили відкласти розгляд
справи.

Відповідно
до п.3 ч.3 ст. 44 КПК України, повноваження близьких родичів, опікунів або піклувальників, як захисників на участь у справі
стверджується - заявою підсудного про їх допуск до участі в справі як
захисників.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що в
такому випадку суд мав відкласти розгляд справи, продовживши розгляд справи - допустив
порушення права на захист засудженого ОСОБА_1.

Відповідно
до ст. 370 КПК України, вирок в усякому разі належить скасувати, якщо мали місце істотні порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства. До таких порушень відноситься і
порушення права обвинуваченого, підсудного
на захи ст.

Також, суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_3 винним у
вчиненні злочину передбаченого ч.3
ст. 187 КК України, в мотивувальній частині вироку зазначив, що злочин він вчинив з невстановленою
слідством особою. Разом з тим, з
обвинувального висновку вбачається, що
ОСОБА_3 вчинив
розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11разом з ОСОБА_9. Дана особа в судовому засіданні не
допитувалась. ОСОБА_3
свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.
187 КК України не визнав. Крім того,
допитаний під час розгляду справи судом потерпілий ОСОБА_11
показав, що ОСОБА_3 злочин відносно
нього не вчиняв, показів, записаних в протоколі його допиту під час
досудового слідства, не давав. Слідчий, в провадженні якого перебувала справа, з даного приводу в судовому засіданні не
допитувався та не викликався. Таким чином суд першої інстанції допустив
неповноту судового слідства і його висновки не відповідають фактичним
обставинам справи.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що вирок районного суду відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1. не
можна визнати законним та обґрунтованим і він підлягає безумовному скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд,
під час якого необхідно усунути вище вказані помилки та протиріччя, належним чином перевірити всі доводи апеляцій
та прийняти законне та обгрунтоване рішення. Враховуючи, що обвинувачення пред'явлене ОСОБА_2 тісно
пов'язане з обвинуваченням пред'явленим ОСОБА_3 та ОСОБА_1для всебічного, повного і об'єктивного дослідження і
вирішення справи, вирок відносно нього
також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції з доповненнями засуджених ОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_3,
його

захисника ОСОБА_5. задовольнити частково,
апеляцію прокурора, який приймав
участь

при розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок
Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 грудня 2007 року щодо
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - скасувати.

Справу направити
на новий судовий розгляд в Скадовський районний суд Херсонської області.