У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою 4 класи, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, суд,
встановив:
Органом досудового слідства ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він 18 жовтня 2014 року, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 20.00 год., побачив раніше не знайомих йому неповнолітніх ОСОБА_8 , 1998 р.н. та ОСОБА_9 , 1998 р.н., котрі проходили повз нього.
ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел, на відкрите заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_8 , розпочав з останнім розмову та прослідував разом з ними по вул. Дмитрівська, де біля будинку № 22, в ході розмови, відійшовши з ОСОБА_8 на відстань 10-20 метрів від неповнолітнього ОСОБА_9 , переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 20 гривен, що належали неповнолітньому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Крім цього ОСОБА_5 , 18 жовтня 2014 року, знаходячись за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 33, приблизно о 20.00 год. побачив раніше не знайомих йому неповнолітніх ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , котрі проходили повз нього.
ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел, на відкрите заволодіння чужим майном, розпочав з останніми розмову та прослідував разом з ними по АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що неповнолітній ОСОБА_8 відійшов від них, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_9 , та діючи повторно, маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: спортивним жилетом темного кольору, вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи №3447 від 30.10.2014 року 125 гривень, мобільним телефоном «Fly IQ 4416» чорного кольору, вартістю, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 3447 від 30.10.2014 року 1130 гривень, наручним годинником, вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 3447 від 30.10.2014 року 20 гривень, та грошовими коштами у сумі 40 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1315 гривень.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про заміну міри запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, оскільки на думку обвинуваченого суд, безпідставно продовжив відносно нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведена наявність ризиків того, що він продовжить злочинну діяльність, або буде переховуватись від суду.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечував, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не зникли.
Неповнолітні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представники, в судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.
Адвокат ОСОБА_4 , підтримав клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу на не пов`язану із ізоляцією від суспільства.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до матеріалів кримінальної справи, в ході досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді від 20.10.2014 року було застосовано захід забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.12.2014 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року, строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено на 2 місяці тобто до 19.01.2015 року, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року, строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено на 2 місяці тобто до 19.03.2015 року.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання в Харківський області, однак офіційно не працює, не одружений, непрацездатних батьків на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання обвинуваченого.
З довідки про звільнення вбачається, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. При цьому він обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, який вчинений ним у період, на який він був звільнений умовно-достроково від попереднього покарання, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2014 року, що свідчить про стійку спрямованість ОСОБА_5 на вчинення корисливих злочинів, та відповідно, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність в органах внутрішніх справ м.Харкова інших кримінальних проводжень за його підозрою у вчиненні корисливих злочинів, про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення - факту погроз на адресу неповнолітніх потерпілих з боку обвинуваченого існує наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Однак, враховуючі існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1