Справа № 1-4/12
Провадження № 1/1007/4/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурорів - Костенка Р.А.

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- ОСОБА_5

- ОСОБА_6

- ОСОБА_7

- ОСОБА_8

- ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10

- ОСОБА_11

- ОСОБА_12

потерпілих - ОСОБА_13

- ОСОБА_14

- ОСОБА_15

представників потерпілих - ОСОБА_16

- ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_18, 10.11.1984 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1»я Броварського району

Київської області, українця, громадянина України, з вищою

освітою, не одруженого, юрисконсульта Комунального закладу

Київської обласної ради «Фонд комунального майна», жителя

с. Зазим»я, вул. Деснянська б. 86 Броварського району

Київської області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового слідства ОСОБА_18 обвинувачується в убивстві ОСОБА_19, вчиненому через необережність. Виходячи з постанови про притягнення як обвинуваченого і обвинувального висновку, 12.08.2006 року, близько 22 години, на майданчик перед літньою палаткою кафе «Сільмаг», розташованого по вул. Київській, 55 в с. Зазим»я Броварського району Київської області, де знаходились місцевий мешканець ОСОБА_18 зі своїми знайомими ОСОБА_20 і ОСОБА_21, а також інші особи, прибули ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_22 і ОСОБА_23 з метою з»ясування обставин побиття їх знайомого ОСОБА_24, яке мало місце в літній палатнці кафе «Сільмаг» приблизно о 21 годині 30 хвилин - 21 годині 45 хвилин того вечора. Між ОСОБА_19 і ОСОБА_18 на грунті раптово виниклих під час з»ясування обставин особистих неприязних стосунків сталася бійка, в ході якої ОСОБА_18, діючи умисно, кулаком правої руки зі стиснутим у ньому тупим предметом з виступаючою поверхнею, що не був установлений досудовим слідством, наніс у ліву частину обличчя ОСОБА_19 сильний удар, спричинивши останньому рану в ділянці носо-губного трикутника зліва, яка має ознаки легких тілесних ушкоджень. При завданні удару ОСОБА_19, ОСОБА_18, як місцевий житель, достеменно знав обстановку на місці події, зокрема наявність біля кафе бетонної тротуарної плитки, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своїх дій у вигляді падіння ОСОБА_19 з подальшим ударом головою об бетонну тротуарну плитку та отримання внаслідок цього небезпечних для життя тяжких тілесних ушкоджень, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим проявив злочинну самовпевненість. Від нанесеного ОСОБА_18 удару ОСОБА_19 впав, ударившись правою скронево-тім»яною ділянкою голови о бетонну тротуарну плитку, внаслідок чого отримав черепно-мозкову травму, яка складалася з комплексу тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя: крововиливу в м»які тканини правої скронево-тім»яно-потиличної ділянки голови, перелому правої тім»яної кістки склепіння черепа, субдуральної гематоми (близько 60 см-3 згортків крові під твердою мозковою оболонкою правої півкулі головного мозку), обмежено-діфузних субарахноїдальних крововиливів під м»яку оболонку, крововиливів у речовину головного мозку (випуклої поверхні правої скронево-тім»яної області, стволового відділу). Після цього ОСОБА_18 з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_19 о 22 годині 20 хвилин 12.08.2006 року був доставлений до лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва, де помер 17.08.2006 року, не приходячи до свідомості. Згідно з висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи № 281 від 12.11.2009 року, смерть ОСОБА_19 настала від комплексу ушкоджень в області голови, які були складовими черепно-мозкової травми: крововиливу в м»які тканини правої скронево-тім»яно-потиличної ділянки голови, перелому правої тім»яної кістки склепіння черепа, субдуральної гематоми, обмежено-діфузних субарахноїдальних крововиливів під м»яку оболонку, крововиливів у речовину головного мозку. Між вищевказаними тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_19 є причинний зв»язок.

Підсудний ОСОБА_18 свою вину у вбивстві через необережність ОСОБА_19 у ході досудового слідства судового розгляду справи не визнав, оскільки в ситуації, що склалася, не мав іншої можливості захистити життя й здоров»я від протиправного посягання та діяв у межах необхідної оборони. Показав, що близько 22 години 12.08.2006 року він із ОСОБА_20 перед дискотекою заїхали за сигаретами до кафе «Сільмаг» в с. Зазим»я, при виході з тентованої палатки зустріли ОСОБА_21 та втрьох зупинились поспілкуватися праворуч від входу до закладу, навколо знаходилося багато людей. Він побачив, як на освітлюваний за рахунок ліхтаря на електроопорі та світла з палатки майданчик з лівої сторони вулиці прибігли декілька невідомих чоловіків, які, враховуючи їх зовнішні ознаки, поведінку, нечіткі рухи та грубі нецензурні висловлювання, перебували в стані алкогольного сп»яніння. Незнайомці розосередилися серед присутніх, здійснюючи їх побиття без жодних вимог чи зауважень, потім від розташованої неподалік групи людей відокремився раніше невідомий ОСОБА_19, підбіг до них, мовчки завдав удар кулаком у вухо ОСОБА_20, від чого той похитнувся та виронив з руки стаканчик з кавою, ударив кулаком в обличчя ОСОБА_21 і останній втік. Злякавшись, він також хотів утекти, але завадила швидкість дій ОСОБА_19, який, стоячи навпроти, зненацька наніс обома руками один за одним 2-3 сильних удари в обличчя. Відчувши заніміння в області верхньої губи й підборіддя та втративши рівновагу, він упав на розташовану позаду на відстані близько 30-40 см палатку, впершись у тент обома долонями, при цьому суттєво змінився кут положення його тіла. Оскільки міцніший за статурою ОСОБА_19, стоячи над ним зі стиснутими в кулаки на рівні грудної клітини руками, замахнувся для нанесення удару, він, захищаючись від несподіваного протиправного посягання, лівою рукою відштовхнувся від палатки, одночасно наносячи кулаком правої руки потужний удар в обличчя нападника. Коли ОСОБА_19 відступив назад, він для уникнення подальшого побиття відразу побіг до автомобіля ОСОБА_20, тому не бачив падіння особи й подальших подій. Від»їхавши з ОСОБА_20 і односельцем ОСОБА_25 на деяку відстань від кафе й поспілкувавшись про незрозумілі причини зухвалої поведінки незнайомців, оскільки їм нічого не було відомо про попередній конфлікт між ОСОБА_24 та місцевими мисливцями, він поїхав на дискотеку, де ОСОБА_26 прикладала лід на місця ударів. Наслідком застосування фізичної сили ОСОБА_19 стали головний біль, синець і набряк на підборідді зліва, розсічення слизової оболонки з правої сторони ротової порожнини, тому після виклику до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області звернувся для медичного освідування до відповідної установи. Того вечора він був одягнений в штани й пуловер чорного кольору, перебував у тверезому стані, оскільки алкогольних напоїв не вживає взагалі, каблучки, кастету чи інших предметів травмуючої дії не мав та не міг би ними скористатися, тому що все відбувалося дуже швидко. Безпідставне побиття ОСОБА_19 відбувалося біля прозорого поліетиленового вікна з лівої сторони від входу в літнє кафе, якщо дивитися зі сторони дороги, ближче до магазину «Сільмаг», при цьому він стояв спиною до палатки, праворуч від нього знаходився приятель ОСОБА_20, ліворуч однокласник ОСОБА_21

Інкриміноване ОСОБА_18 органом досудового слідства вбивство ОСОБА_19, вчинене через необережність, не має доказового підґрунтя, забезпечується суперечливими доказами, які не заслуговують довіри, переконують в їх недостовірності, а можливість отримання будь-яких інших об»єктивних доказів вини особи вичерпано. За наведених обставин, з урахуванням з»ясування при розгляді справи, що в діях підсудного відсутні ознаки неправомірності, суд приходить висновку про необхідність виправдання ОСОБА_18 за відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Так, обвинувачення підсудного ґрунтується на показаннях потерпілих ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_13, свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_27, ОСОБА_24, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_36»євої Я.А., ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, які є суперечливими стосовно досліджуваних судом обставин; протоколах очних ставок, протоколах відтворення обстановки й обставин події з потерпілим і свідками, протоколах огляду місця події, висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи № 281 від 12.11.2009 року про виявлені в ОСОБА_19 тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що приблизно з 14 години 12.08.2006 року родина з друзями святкувала день народження його сина ОСОБА_43 на дачі в с. Зазим»я Броварського району Київської області. Коли ввечері останні гості очікувала автобуса, друг сім»ї ОСОБА_24 пішов до розташованого неподалік літнього кафе «Сільмаг» за сигаретами, повернувся скривавленим, у розірваній футболці та без окулярів, повідомивши, що його побили дві особи в камуфляжній формі. Він, старший брат ОСОБА_19, друзі ОСОБА_22 і ОСОБА_23 відразу відправилися на місце події, дорогою обговорюючи необхідність виявити людей в описаному приятелем одязі та доправити їх до міліції, всі були випившими, але поводилися адекватно. Кафе «Сільмаг» на той час мало вигляд розташованої поруч із магазином конструкції на металевих опорах з тентованим дахом та столиками під ним, у ньому та на майданчику попереду перебувало багато людей, територія добре освітлювалась. Побачивши біля магазину близько п»яти чоловіків у камуфляжній формі, він попрямував до них, через праве плече спостерігав, як позаду ОСОБА_19, ОСОБА_22 і ОСОБА_23 зупинились біля компанії згрупованих молодих людей, що стояла неподалік дерева каштан. Інтуітивно обернувся, коли брат, поцікавившись, чи не знають вони, хто побив їх друга, поклав ліву руку на праве плече одягненого в спортивний костюм ОСОБА_18, бачив, як той миттєво піднирнув під неї та, опинившись зліва й витягнувши праву руку з кишені, кулаком наніс ОСОБА_19 удар в область обличчя дещо лівіше верхньої губи, при цьому ОСОБА_22 і ОСОБА_23 перебували поруч. Спостерігав за подіями з відстані близько 5 м, жодних перешкод для цього, незважаючи на велику кількість людей на майданчику, не мав, чітко бачив на кісточках зігнутих пальців руки підсудного блиск металевого предмету, яким, на його переконання, був кастет, стверджує, що від потужного професійного боксерського удару ОСОБА_18 з підсадкою маси брат відразу втратив свідомість, не встиг згрупуватись та упав, опустивши руки вздовж тулуба й ударившись головою об бетонне покриття майданчика. Підсудний відразу втік, він, ОСОБА_22, ОСОБА_23, потім батьки, ОСОБА_44, ОСОБА_27 перебували біля ОСОБА_19, обливали його водою, однак останній до свідомості не приходив, мав трипроменеву проникаючу рану у вигляді знака «Мерседеса» над верхньою губою зліва, яка постійно кровоточила. Будучи того ж вечора доставленим до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та прооперованим, брат помер 17.08.2006 року. Наполягає, що жодних протиправних дій з боку їх компанії не відбувалося, смертельний удар ОСОБА_18 був нанесений на кутку літнього майданчика, на відстані близько 1,5 м від єдиного розташованого там дерева; одяг ОСОБА_19 того ж вечора в лікарні передали родичам, він не прався, зберігався за місцем проживання до вилучення на вимогу суду.

Разом із тим, звернувшись 15.08.2006 року до Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою про злочин, ОСОБА_14 указав, що брат ОСОБА_19, зайшовши в палатку, спитав у молодих людей, які розпивали горілку, про обставини побиття друга, на це один із них - в кепці «бейсболка» - піднявшись із-за столу, наніс ОСОБА_19 удар кулаком в обличчя, від якого той упав і вдарився головою об бетонну підлогу (т.1 а.с. 49-50). Будучи допитаним 25.08.2006 року, потерпілий ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_19 підійшов до столика біля виходу з ларька, він - до іншого столика, звідки побачив, як хлопець наніс брату один удар в обличчя та вибіг із приміщення ларька, а ОСОБА_19 упав на бетонну плиту (т.1 а.с. 84-86); при допитах 05.12.2006 року і 03.10.2007 року категорично стверджував, що конфлікт мав місце на майданчику з правої сторони від входу до палатки, бокові стінки якої були закинуті на дах, де спиною до дерева каштан стояв ОСОБА_18, останній при ударі використовував кастет зі свинцю, чітко вилитий під його руку (т.1 а.с. 87-91, т.6 а.с. 19-21); 12.06.2007 року потерпілий ОСОБА_14 відмовився від відтворення обстановки і обставин події, посилаючись на те, що не може пригадати місцерозташування її учасників (т.1 а.с. ), а в ході проведення вказаної слідчої дії 09.10.2007 року наполягав на певних місці та механізмі нанесення удару в умовах очевидності для нього (т.6 а.с. 50-57).

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_15, 12.08.2006 року його родина з друзями святкувала день народження онука на дачі в с. Зазим»я Броварського району Київської області, ввечері, коли частина гостей очікувала автобуса на м. Київ, ОСОБА_24 пішов до розташованого неподалік місцевого кафе за сигаретами, повернувся зі слідами тілесних ушкоджень, без окулярів та в пошкодженому одязі, повідомивши, що його побили мисливці в камуфляжних костюмах. Він відразу прибув до літнього кафе, звідки доносився галас та де на той час уже перебували сини ОСОБА_45 і ОСОБА_14, побачив, як на бетонній плитці попереду кафе з широко розкинутими ногами та руками на спині лежав ОСОБА_19 без свідомості, мав рвану рану біля губи зліва, яка кривавила, поруч із ним нікого не було, хоча навкруги знаходилося багато людей. Вирішивши, що з сином стався серцевий напад, він зробив йому масаж серця, потім ОСОБА_19 помістили до автомобіля і транспортували до лікарні швидкої медичної допомоги, де він, незважаючи на проведену операцію та постійно перебуваючи в комі, помер 17.08.2006 року. ОСОБА_19 займався легкою атлетикою і бобслеєм, був майстром спорту міжнародного класу, при зрості 186 см та вазі близько 100 кг. мав атлетичну, міцну спортивну статуру, під час свята випив незначну кількість вина. Станом на 12.08.2006 року літнє кафе являло собою металевий кіоск, розташований впритул до магазину «Сільмаг», попереду якого під тентованим накриттям на металевих опорах знаходилися столики, а палатка жовтого кольору з»явилася на місці події наприкінці жовтня того ж року.

Із показів потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що 12.08.2006 року на дачі в с. Зазим»я відбулось святкування дня народження її онука, із м. Москви спеціально приїхав старший син ОСОБА_45 дядько та хрещений батько хлопчика. Ввечері, коли з родиною залишилась невелика кількість гостей, вона від дружин ОСОБА_27 і ОСОБА_23 дізналась про побиття ОСОБА_24, останній дійсно був зі слідами тілесних ушкоджень, повідомив, що всі відправилися до літнього майданчика кафе та побігла туди ж. Прибувши на місце, побачила ОСОБА_19, який лежав на спині головою в напрямку проїжджої частини дороги з розкинутими в сторони руками й ногами, мав розсічену рану на підборідді зліва у формі трипроменевого знака «Мерседеса», що кривавила, чоловік прислухався до його серця, гістя ОСОБА_44 просила оточуючих викликати швидку допомогу, хтось лив на сина воду. Потім ОСОБА_19 помістили до автомобіля і відвезли до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, в реанімаційному відділенні якої від отриманих тілесних ушкоджень він помер 17.08.2006 року. 12.08.2006 року ОСОБА_19 вживав коньяк, у стані алкогольного сп»яніння не перебував, тому дані лабораторії КМКЛШМД від 13.08.2006 року про наявність алкоголю в його крові в кількості 2,6 % є сфальсифікованими. Переконана, що кримінальна справа розслідувана неналежним чином, оскільки їй достеменно відомо від місцевих жителів, назвати яких відмовляється, про використання ОСОБА_18 кастету при завданні сину удару, а кафе «Сільмаг» на час досліджуваних судом подій являло собою металевий кіоск з розташованими попереду столиками.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що 12.08.2006 року, близько 22 години, очікуючи автобуса із с. Зазим»я до м. Києва після святкування дня народження дитини друга, гість ОСОБА_24 пішов до розташованого неподалік кафе за сигаретами, повернувшись зі слідами тілесних ушкоджень, повідомив про його побиття людьми в камуфляжному одязі. Маючи намір з»ясувати обставини, встановити, затримати та передати співробітникам міліції осіб, які вдалися до неправомірних дій, він, ОСОБА_23 і брати ОСОБА_19 прибули до кафе «Сільмаг», що мало вигляд тенту на металевих опорах по кутах, у цей час чоловіки в камуфляжному одязі на автомобілі залишили місце події. За столиками сиділо багато людей, а на розташованому перед ними майданчику, біля дерева, перебували лише ОСОБА_18, одягнений в сині спортивні штани й червону сорочку, та ще один молодий чоловік. Вони з власної ініціативи разом підійшли до підсудного, потім він на нетривалий час відокремився для спілкування з молоддю за столиками, що його запитання з приводу бійки проігнорувала. Повернувшись до ОСОБА_19, знаходився поруч із ним з правої сторони на відстані близько 1 м у той час, як зліва біля друга перебував ОСОБА_23, а ОСОБА_14 розмовляв з кимсь на відстані близько 4 м. Бачив, що ОСОБА_19, стоячи навпроти ОСОБА_18 та жестикулюючи правою рукою, поцікавився, чи не бачив він, хто побив людину, після чого підсудний, трохи присівши, несподівано наніс йому прямий сильний боксерський удар кулаком правої руки зі схожим на кастет металевим предметом на вказівному й середньому пальцях в ліву частину обличчя дещо вище крила носа. Внаслідок удару ОСОБА_19 втратив свідомість, опустив голову та впав на спину, навкруги скупчилися родичі й друзі, а коли водій перед транспортуванням до КМКЛШМД робив йому масаж серця, натискаючи на грудну клітину, в останнього з рота пішла кров, забруднивши футболку. Він 12.08.2006 року випив невелику кількість вина, не знає, які алкогольні напої вживав ОСОБА_19, але сильно п»яним той не був. При однаковому зрості ОСОБА_19, що багато років професійно займався спортом, був міцнішим за ОСОБА_18; причини нанесення підсудним удару не розуміє, оскільки вони агресії до присутніх не проявляли.

При цьому, з власної ініціативи подавши 15.08.2006 року до Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області письмове прохання встановити винних осіб та в правовому полі відреагувати на їх неправомірні дії, а також будучи допитаним як свідок 31.08.2006 року, ОСОБА_46 повідомив, що 12.08.2006 року, коли вони в кафе «Сільмаг» розпитували у присутніх, хто побив їх друга, один із відвідувачів ударив ОСОБА_19 рукою в обличчя, від чого той упав на бетонну підлогу (т.1 а.с. 58, 143-144); при допиті 25.03.2007 року змінив покази, зазначивши, що подія відбувалася біля входу до приміщення палатки, на вказівному та великому пальцях руки ОСОБА_18 відсвічувався метал, але це були не персні (т.1 а.с. 145-148); 03.10.2007 року звернув увагу слідчого на наявність на вказівному і середньому пальцях ОСОБА_18 кастету чи каблучок (т. 6 а.с. 22-23); під час очної ставки з ОСОБА_14 10.04.2008 року заявив про металеві кільця на вказівному та середньому пальцях (т.7 а.с. 58-63), при очній ставці зі свідком ОСОБА_35 14.05.2008 року наполягав, що при нанесенні ОСОБА_19 удару ОСОБА_18 на вказівному і великому пальцях мав металевий предмет, ззовні схожий на кастет, це точно були не каблучки (т.7 а.с. 88-95), в ході очної ставки зі свідком ОСОБА_20 27.04.2009 року вказав, що всередині кафе «Сільмаг» один із відвідувачів наніс ОСОБА_19 удар в обличчя, від якого той упав на підлогу (т.8 а.с. 48-52).

Відповідно до показів свідка ОСОБА_23 у суді, близько 21 години 45 хвилин 12.08.2006 року, перед виїздом до м. Києва із с. Зазим»я, де відбувалося святкування дня народження дитини ОСОБА_14, до дачного будинку родини потерпілих повернувся ОСОБА_24 зі слідами застосування фізичної сили, без окулярів та в пошкодженому одязі, повідомивши про його безпідставне побиття під час придбання сигарет у місцевому кафе. За пропозицією ОСОБА_19 з»ясувати обставини конфлікту та викликати співробітників міліції він, брати ОСОБА_19 і ОСОБА_22 відразу направилися до розташованого на відстані близько 100 м від дачі кафе «Сільмаг» - металевої конструкції шатра з накриттям, під яким знаходилися кіоск і столики, що повністю проглядалися з вулиці, навколо перебувало багато молоді. ОСОБА_18 сидів за першим столиком з правої сторони від металевої рамки входу до кафе, якщо дивитися з вулиці, був одягнений у спортивний костюм з червоними вставками. Наблизившись до підсудного, ОСОБА_19 запитав, чи не бачив той, хто побив їх приятеля, при цьому жодних рухів руками не здійснював та агресії не виявляв, він із ОСОБА_22 знаходилися по обидві сторони від друга, куди відокремився ОСОБА_14 не бачив. ОСОБА_18, підвівшись з лавки та ставши навпроти, кулаком правої руки з виступаючим з нього предметом та металевим кільцем на пальці, що безсумнівно свідчило про використання кастету, несподівано наніс професійний, підготовлений, прямий удар від корпусу, внаслідок якого в ОСОБА_19 «підкосились» ноги і він упав на спину, головою в напрямку проїжджої частини дороги. Коли ОСОБА_19 лежав на майданчику, в нього з рота, а потім також із носа витікала кров; на розсічення м»яких тканин над верхньою губою з лівої сторони обличчя вперше звернув увагу в морзі, коли працівник установи повідомив, що для виникнення такої рани необхідне застосування металевого предмету, утворення її від удару рукою виключається. Він того вечора алкогольних напоїв не вживав, брати ОСОБА_19 та ОСОБА_22 були випивші; худорлявий підсудний і загиблий ОСОБА_19 з міцною спортивною статурою мали приблизно однаковий зріст.

Разом із тим, звернувшись 15.08.2006 року до Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області з письмовим проханням про встановлення винних у конфлікті 12.08.2006 року біля кафе «Сільмаг» у с. Зазим»я осіб і належне реагування на їх протиправну поведінку, а також будучи допитаним 31.08.2006 року, свідок ОСОБА_23 показав, що, прибувши до приміщення кафе-палатки, ОСОБА_19 у хлопців, які сиділи за одним із столиків, запитав про обставини побиття їх друга, на це один із них, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп»яніння, піднявся та наніс ОСОБА_19 удар рукою в обличчя (т.1 а.с. 56-57, 137-138). При допиті 25.03.2007 року очевидець ОСОБА_23 змінив покази, зазначивши, що події відбувалися на вулиці перед палаткою кафе «Сільмаг», ОСОБА_18 використовував дуже схожий на кастет металевий предмет, частина якого виступала знизу кулака, на пальцях відсвічував метал, але це були не персні (т.1 а.с. 139-142); він же 17.05.2007 року під час очної ставки зі свідком ОСОБА_25 не пам»ятав подробиць подій 12.08.2006 року (т.2 а.с. 112-114), однак в ході відтворення обстановки і обставин події 09.10.2007 року детально розповів про місце та механізм нанесення ОСОБА_18 удару ОСОБА_19 (т.6 а.с. 66-70), а при очній ставці з ОСОБА_14 10.04.2008 року вказав на використання ОСОБА_18 затиснутої в долоні металічної болванки (т.7 а.с. 54-57).

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що близько 21 години 30 хвилин 12.08.2006 року, в очікуванні маршрутного таксі до м. Києва із с. Зазим»я після святкування дня народження ОСОБА_15, він пішов до найближчого торгівельного закладу за сигаретами, де три особи ініціювали конфлікт та здійснили його побиття. При поверненні на дачу друзі поцікавились причиною зміни зовнішнього вигляду та, дізнавшись про безпідставне застосування фізичної сили місцевими мешканцями в камуфляжному одязі, відразу направились на місце події. Вдруге прибувши до кафе «Сільмаг» через деякий час, побачив, як непритомного ОСОБА_19 підняли з бетонного покриття і помістили в автомобіль для транспортування до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. На майданчику та в лікувальному закладі того ж вечора бачив у ОСОБА_19 з лівої сторони обличчя, вище верхньої губи, рвану рану. Пам»ятає, що ОСОБА_19 під час застілля випив близько 300 мл. горілки, кафе «Сільмаг» 12.08.2006 року мало вигляд розташованих під накриттям столиків.

Аналіз показань потерпілих, свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23 і ОСОБА_24 у сукупності з іншими дослідженими судом доказами вказує на їх алогічність, недостовірність та надуманість, наявність змови між вказаними особами повідомляти певні обставини й ввести в оману органи досудового слідства і суд відносно фактичних обставин справи з метою виправдання хуліганських дій загиблого ОСОБА_19, уникнення відповідальності за протиправну поведінку ОСОБА_14, ОСОБА_22 і ОСОБА_23, що унеможливлює прийняття таких доказів судом на підтвердження вини ОСОБА_18 в інкримінованому злочині. Так, свідчення вказаних осіб неодноразово суттєво змінювались протягом досудового слідства й судового розгляду, є вкрай суперечливими між собою і не кореспондуються з матеріалами кримінальної справи стосовно кількості вжитих ОСОБА_19 12.08.2006 року алкогольних напоїв та їх видів, зовнішнього вигляду кафе «Сільмаг», одягу ОСОБА_18 і металевого предмету, який той використовував, обставин розгортання конфлікту, місця й способу нанесення удару підсудним, характеру падіння та положення на майданчику ОСОБА_19, наявності й конкретного місця розташування в нього забійної рани м»яких тканин обличчя, а також інших обставин, що мають суттєве значення.

Вищевказане дає суду переконливі підстави вважати, що покази потерпілих, свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23 і ОСОБА_24 є завідомо неправдивими та взаємоузгодженими; ОСОБА_14, ОСОБА_22 і ОСОБА_23 не були очевидцями події, яка передувала падінню ОСОБА_19, та причин, що його зумовили, а заподіяння ОСОБА_18 удару ОСОБА_19 відбулося за інших обставин, ніж зазначені в матеріалах справи.

У противагу показанням наведених осіб, свідки обвинувачення ОСОБА_27, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_35, ОСОБА_36 дали інші покази стосовно досліджуваних судом подій, які об»єктивно узгоджуються з незмінними з першого допиту та послідовними показаннями ОСОБА_18 й іншими здобутими доказами.

Так, свідок ОСОБА_27 суду показав, що ввечері 12.08.2006 року ОСОБА_24 повернувся з місцевого магазину на дачу родини ОСОБА_19 у с. Зазим»я зі слідами побиття та без окулярів, повідомивши про конфлікт з місцевими мисливцями, однак відмовившись на пропозицію ОСОБА_19 їх показати, після чого ОСОБА_22, ОСОБА_23 та брати ОСОБА_19 відразу побігли на місце події. Прибувши до кафе «Сільмаг» через декілька хвилин після приятелів, став очевидцем того, як ОСОБА_19 біля входу до закладу з»ясовував у трьох молодих людей, хто побив друга, ОСОБА_14, ОСОБА_23 і ОСОБА_22 поряд не було. Наблизившись до чоловіків у камуфляжній формі та спілкуючись з ними, обернувся назад для уникнення удару, при цьому побачив, що ОСОБА_19 без свідомості лежав на бетонному покритті головою в напрямку проїжджої частини дороги. Першим підбігши до друга, голосно називав його ім»я та намагався розворушити, покликавши ОСОБА_22, який перебував неподалік, попросив принести води, потім прибули батьки ОСОБА_45, ОСОБА_44 і ОСОБА_14, що, побачивши стан брата, істерично закричав: «Хто це зробив?». Коли він піднімав голову ОСОБА_19, виливаючи на неї воду, той був із відкритими очима, однак на зовнішні фактори не реагував, хрипів, рани на обличчі не мав, лише з рота біля правого кута губ витікала тонка цівка крові.

Згідно з показами свідка ОСОБА_20, у вечірній час 12.08.2006 року він із ОСОБА_18 приїхали до кафе «Сільмаг» в с. Зазим»я тентованої палатки жовтого кольору, в дверному прорізі та збоку біля ларька якої були відсутні фрагменти брезенту, придбали там сигарети і, зустрівши ОСОБА_21, утрьох зупинились біля вікна з прозорого поліетилену зліва від входу до закладу, якщо дивитися зі сторони дороги, навколо було багато місцевої молоді, територія освітлювалась ліхтарем на електроопорі. Після декількох хвилин спілкування він побачив, що на майданчик прибігли чотири незнайомця спортивної тілобудови, які щось кричали, розосередившись серед присутніх і створивши навколо метушню та гамір. Несподівано отримавши удар у вухо, від якого з руки випав стаканчик з кавою, він відійшов на декілька кроків вліво, обернувшись побачив, як зовнішньо міцніший невідомий чоловік наніс ОСОБА_18 один-два спрямованих удари в область підборіддя, від яких останній, похилившись назад, сперся спиною і долонями об розташовану за ним палатку, ОСОБА_21 та інших людей поряд не було. Коли ОСОБА_19 знову викинув руку в напрямку підсудного, той, випростовуючись, наніс йому один удар в обличчя, після чого нападник зробив декілька кроків назад та упав спиною на тротуарну плитку, а ОСОБА_18 разом з ним і ОСОБА_25, бажаючи уникнути продовження бійки, на автомобілі залишили місце події, пізніше того ж вечора ОСОБА_18 скаржився на біль в області підборіддя. В умовах, що склалися, підсудний не мав іншої можливості захиститися від нападу агресивно налаштованої особи, яка зненацька розпочала бійку. Товаришуючи з ОСОБА_18 з 10 років, характеризує його, як виховану, неконфліктну людину, якій непритаманне носіння каблучок, категорично заперечує наявність у підсудного кастета чи іншого металевого приладдя для нанесення ударів.

Свідок ОСОБА_21 дав у судовому засіданні покази про те, що, прибувши в кафе «Сільмаг» увечері 12.08.2006 року, він зустрів місцевих мисливців, які залишали заклад, від присутньої молоді дізнався, що останні когось побили, в подальшому спілкувався з ОСОБА_18 і ОСОБА_20 біля поліетиленового вікна палатки зліва від входу, якщо дивитися з вулиці, навколо перебувало багато людей, ліхтар на електроопорі добре освітлював місцевість. Коли на майданчик прибігли близько п»яти чоловіків, збудженість, агресивність і брутальна лайка яких вказували на стан сп»яніння, та розосередились серед компаній, до них наблизився один із незнайомців, мовчки ударив ОСОБА_20 в голову, відразу після цього завдавши йому сильний удар в обличчя, від якого утворилось розсічення слизової оболонки внутрішньої поверхні щоки, поруч також відбувалась бійка. Вимушено відійшовши на невелику відстань, бачив, як ОСОБА_19, маючи більший за ОСОБА_18 зріст та міцнішу тілобудову, обома руками два-три рази ударив його рукою в область обличчя, від чого той сперся об розташовану позаду палатку. Коли нападник знову замахнувся в бік підсудного, ОСОБА_18, відштовхуючись від тенту, завдав ОСОБА_19 один удар кулаком в обличчя, від якого останній відступив назад і впав. Потім слідом за ним до кафе забіг інший чоловік із компанії ОСОБА_19, намагався вдарити схопленою зі столу скляною пляшкою, однак йому вдалося втекти через частково розтентовану бокову стінку палатки та залишити місце події. Вперше після події зустрівши однокласника ОСОБА_18 приблизно через 4 дні, бачив у нього розбиту губу. Будучи спокійною та врівноваженою людиною з суворим вихованням, підсудний не мав змоги жодним чином уникнути нападу, прикрас на пальцях рук не мав, а миттєве розгортання подій унеможливлювало б пристосування для удару будь-якого предмета.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що, коли він увечері 12.08.2006 року біля магазину «Сільмаг» вживав пиво, придбане в розташованій поруч літній палатці жовтого кольору, зі сторони озера прибули близько п»яти агресивно налаштованих осіб міцної статури, які, розосередившись серед молоді на майданчику, нецензурно висловлювались та завдавали людям удари. Навколо створилась метушня - всі тікали, кричали, ОСОБА_34, ОСОБА_30 та інші мисливці автомобілем «Нива» уїхали з місця події, до нього підбігали два чоловіки, один із яких після нанесення удару кулаком в обличчя запитав: «Хто бив?», а інший штовхнув парасолькою чи палкою під щелепу. В цей період він фрагментарно бачив, як один чи два незнайомці наблизились до ОСОБА_18, ОСОБА_20 і ОСОБА_21, що стояли з лівої сторони від входу до палатки, відбулась якась дія в напрямку ОСОБА_20, потім щонайменше один удар був нанесений в обличчя підсудному. Відволікшись на щось інше, в подальшому звернув увагу на лежачу на тротуарній плитці перед палаткою людину. Оскільки обстановка на майданчику становила небезпеку для присутніх, він, боячись за своє здоров»я та бажаючи уникнути безпідставного побиття, сів до автомобіля ОСОБА_20, з ним і ОСОБА_18 на нетривалий час уїхав з місця події, всі були налякані, підсудний скаржився на біль в області щелепи та губи. ОСОБА_18 знає, як неконфліктну людину, що ніколи не мала кастету.

Із показів свідка ОСОБА_47»євої (Самойленко) Я.А. вбачається, що вона з подругою ОСОБА_37 увечері 12.08.2006 року перебувала на майданчику між магазином «Сільмаг» і розташованою поруч палаткою-кафе жовтого кольору з вікнами з прозорого поліетилену, коли туди прибігли близько п»яти чоловіків, які мали значні фізичні переваги перед присутніми молодими людьми, поводилися неадекватно: перевертали в кафе столи, з криками: «Хто?» штовхали хлопців. ОСОБА_48 із незнайомців, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, на що вказував стійкий запах перегару, наблизився до ОСОБА_18 і ОСОБА_20, які знаходились майже поруч, після фрази останнього: «ОСОБА_34 тільки приїхали, які до нас претензії?» мовчки наніс ОСОБА_18 удар, від якого той упав на розташовану позаду палатку. Відштовхнувшись руками від тентового покриття та випроставшись, ОСОБА_18 також завдав ОСОБА_19 один удар правою рукою, на пальцях якої не було прикрас чи кастета, останній зробив крок назад, оступився і упав на землю, ударившись задньою частиною голови об бетонне покриття. Бачачи обличчя лежачого чоловіка при гарному освітленні на відстані близько двох метрів, стверджує, що жодних ран на ньому не було; коли до ОСОБА_19 підбігли родичі та друзі, вона уїхала з місця події з односельцями ОСОБА_49 й ОСОБА_50

Відповідно до показів свідка ОСОБА_37, увечері 12.08.2006 року вона спілкувалась з ОСОБА_36»євою Я.А. на майданчику біля проходу між магазином «Сільмаг» і кафе, навкруги було багато молоді. Коли з протилежної від магазину сторони вулиці до кафе прибігли близько п»яти невідомих осіб, на майданчику виникли метушня й паніка, оскільки вони без розбору били місцевих хлопців, гарне освітлення з електроопори давало можливість спостерігати за подіями. ОСОБА_48 із незнайомців напав на її однокласника ОСОБА_48, інший наблизився до компанії ОСОБА_18, ОСОБА_21 і ОСОБА_20, що стояла в декількох кроках, нічого не з»ясовуючи в них, відразу мовчки ударив розташованих по обидві сторони від підсудного ОСОБА_20, в якого випав з руки стаканчик з кавою, потім ОСОБА_21, останні зникли з місця події. Залишившись один на один з розгубленим ОСОБА_18, фізично розвиненіший ОСОБА_19 миттєво наніс йому не менше двох ударів поперемінно обома руками в обличчя, від яких ОСОБА_18 спочатку похитнувся, а потім упав на розташовану позаду палатку, в тій ситуації не міг утекти з місця події для уникнення побиття. Відштовхнувшись від тенту, підсудний наніс нападнику один удар в обличчя, той упав на бетонне покриття, згодом до нього підбігли друзі, дівчина та батьки, виливали на голову мінеральну воду, шукали автомобіль для транспортування до лікарні. Вона не бачила, чи після отриманого удару ОСОБА_19 відступав назад, але відстань між розташуванням ступнів ніг, коли він стояв і лежав, свідчила про незначне переміщення, яке передувало зміні положення тіла. Враховуючи надто швидке розгортання подій, ОСОБА_18 перед нанесенням удару не встиг би пристосувати кастет, жодних предметів на пальцях руки не мав. Влітку 2005 року вона працювала в кафе «Сільмаг», його вигляд до серпня 2006 року залишався незмінним, як тентованої палатки жовтого кольору.

Свідок ОСОБА_35 дав у судовому засіданні покази про те, що ввечері 12.08.2006 року, перебуваючи з ОСОБА_36 біля кафе «Сільмаг» у с. Зазим»я, бачив, як ОСОБА_34, відвідавши заклад з ОСОБА_33, ОСОБА_31 та іншими мисливцями в камуфляжній формі, ініціював конфлікт з невідомим чоловіком в окулярах, між останнім та ОСОБА_33 виникла бійка, потім незнайомець, пригрозивши швидкою розправою, залишив місце події. Приблизно через 5 хвилин до кафе підбігли чотири немісцевих особи в стані алкогольного сп»яніння, які поводилися агресивно, перевертали столи в палатці, розбили вітрину кіоску, штовхали молодь на майданчику, їх дії були небезпечними для оточуючих, що розбігалися в різні сторони. Знаходячись поблизу дерева каштан, він бачив, як біля поліетиленового вікна зліва від входу до кафе незнайомець з незрозумілих причин завдав ОСОБА_18, що до того спілкувався з ОСОБА_20, один потужний удар, від якого підсудний змінив положення, упавши на розташовану позаду палатку. Юрій також один раз ударив міцнішого за тілобудовою ОСОБА_19, після чого той, зробивши крок назад та піднявши руки, упав на спину, ударившись головою об бетонне покриття, чув від односельців, що він наступив на пляшку, однак особисто цього не бачив. Потім ОСОБА_18 кудись зник, до лежачої людини підбігли знайомі, він, наблизившись, бачив обличчя ОСОБА_19, на якому не було жодних видимих тілесних ушкоджень. У Баришівській міжрайонній прокуратурі він утримувався близько 16 годин, при допиті посадові особи спотворювали повідомлені обставини, поводилися агресивно, здійснювали тиск, погрожували ізоляцією від суспільства, що змусило його підписати протокол допиту, викладені в якому обставини не відповідали дійсності.

Свідок ОСОБА_38 суду показала, що близько 22 години 12.08.2006 року, під час її перебування біля кафе «Сільмаг» в с. Зазим»я, на майданчику відбувались метушня, гамір, крики, в різних місцях виникала штовханина. Вона бачила, як до ОСОБА_18, ОСОБА_21 і ОСОБА_20 наблизився незнайомий чоловік, потім підсудний з невідомих їй причин змінив положення, спершись об розташовану позаду палатку, ОСОБА_19 замахнувся для нанесення удару, однак ОСОБА_18 його випередив, ударивши кулаком в область обличчя, і той упав на бетонне покриття. В подальшому підсудний і ОСОБА_20 зникли з місця події, вона через боковий отвір зайшла в кафе тентовану палатку жовтого кольору, де з односельцями ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, бачила, як незнайома дівчина просила води, хтось ганявся за ОСОБА_21, розбив скляну вітрину, голосно погрожував присутнім убивством, потерпілий ОСОБА_14 перевертав столи, при цьому лавкою пошкодило їй ногу. В Баришівській міжрайонній прокуратурі, де вона знаходилась понад 17 годин, два співробітника кричали не неї, звинувачували в дачі неправдивих свідчень, погрожували, тому вона звернулась до Генеральної Прокуратури України з відповідною скаргою.

Згідно з показами свідка ОСОБА_39, після 21 години 12.08.2006 року вона з подругою ОСОБА_38 серед іншої місцевої молоді знаходилась на літньому майданчику біля магазину «Сільмаг» у с.Зазим»я, що гарно освітлювався вуличним електричним ліхтарем, коли там розпочалась метушня. З території біля дерева каштан бачила, як ОСОБА_18, ОСОБА_20 і ОСОБА_21 спілкувались між собою з лівої сторони від входу до тентованої палатки кафе жовтого кольору, потім до них підійшов незнайомий молодий чоловік у збудженому стані, на що вказували його імпульсивність та надмірна жестикуляція. Після нетривалого конфлікту ОСОБА_21 з ОСОБА_20 зникли з її поля зору, підсудний залишився один на один з ОСОБА_19, по характеру руху останнього та зміні положення ОСОБА_18, який нахилився на палатку, зрозуміла, що йому був нанесений удар. Коли незнайомець замахнувся вдруге, ОСОБА_18, випередивши його, завдав удар, після чого той упав на бетонне покриття та не ворушився. В подальшому друзі ОСОБА_19 забігли до кафе, трощили там все, перевертали столи, розбили скло у вітрині, один із них кричав: «Кто ударил мого брата?!».

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що ввечері 12.08.2006 року він перебував у кафе «Сільмаг» в м. Зазим»я, де ОСОБА_34 ініціював конфлікт з невідомим чоловіком, після чого інші мисливці - ОСОБА_54, ОСОБА_31 і ОСОБА_32 здійснили побиття останнього. Через декілька хвилин до кафе прибігли агресивно налаштовані незнайомці, що розосередилися на майданчику та били місцевих жителів, ті намагалися втекти. Бажаючи уникнути неприємностей, він з велосипедом обійшов тентовану палатку жовтого кольору та будівлю магазину з тильної сторони, знову опинившись на загальному майданчику, в світлі ліхтаря на електроопорі бачив, як біля лівої частини кафе чоловік, що знаходився до нього боком, падав на спину з закиданням голови назад, його нога піднялась вверх до 0,5 м, при цьому відбувся рух скляної пляшки, тому зробив висновок, що людина упала, послизнувшись на пляшці. З 2001 року проживаючи по сусідству з родиною ОСОБА_18, знає підсудного, як дуже спокійну людину, якій не властиві вживання алкогольних напоїв, прояви агресії, створення конфліктів, тим більше непритаманне носіння кастету.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_28, увечері 12.08.2006 року він спілкувався з братами ОСОБА_29 біля дерева каштан поруч із кафе «Сільмаг», коли на майданчик прибігли 5-6 незнайомців міцної спортивної статури та, занурившись у натовп, почали бити місцеву молодь. Злякавшись, він відбіг до проїжджої частини дороги, звідти бачив, що один із прибулих чоловіків наблизився до ОСОБА_18, ОСОБА_21 і ОСОБА_20, які втрьох стояли з лівої сторони від входу до тентованої палатки жовтого кольору, спостерігав за подією, в ході досудового слідства неодноразово давав правдиві свідчення, на час допиту судом за перебігом значного проміжку часу не пам»ятає подробиць подій. Разом із тим, будучи неодноразово допитаним під час досудового слідства, а також в ході очних ставок з потерпілим ОСОБА_14 і свідком ОСОБА_22 02.04.2009 року, ОСОБА_28 стверджував, що ОСОБА_19 біля кафе «Сільмаг» наніс удари ОСОБА_20 і ОСОБА_21, які втекли, першим завдав щонайменше один удар ОСОБА_18, від якого той відлетів назад і вперся спиною в тентове покриття палатки, потім підсудний наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_19, останній зробив один чи два кроки назад і упав на спину (т.1 а.с. 164-165, 166-169, 170-172; т.8 а.с. 18-22, 36-41).

Свідок ОСОБА_29 дав у судовому засіданні покази про те, що 12.08.2006 року, коли він з ОСОБА_28 і молодшим братом знаходились поряд із каштаном біля кафе «Сільмаг» у с. Зазим»я та навколо перебувало багато односельців, на майданчик прибули 3-4 незнайомих особи міцної статури, що намагались побити присутніх, не пояснюючи причини, хотіли завдати удари їм, але не влучили. Злякавшись і бажаючи уникнути небезпечних наслідків, він утік з місця події.

Свідок ОСОБА_42 директор ТОВ «Опал», якому належать магазин «Сільмаг» у с. Зазим»я Броварського району Київської області та розташоване поруч кафе, підтвердив, що з 2004 року по 2008 рік кафе незмінно мало вигляд обтянутої тентом металічної конструкції зі стінами жовтого кольору й двома вікнами з прозорого поліетилену на фасаді; тентове покриття на вході, а в спеку також з правої бокової сторони, закручувалось наверх. Вийшовши за викликом з магазину ввечері 12.08.2006 року, він побачив лежачого на бетонній плитці перед палаткою чоловіка, дізнався, що відбулась бійка, в кафе застав перелякану барменшу, перевернуті столи з лавками та розбите вітринне скло, вартість якого дотепер не відшкодовано.

Показаннями зазначених в обвинувальному висновку свідків ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_33, ОСОБА_31 підтверджено існування 12.08.2006 року в кафе «Сільмаг» с. Зазим»я конфлікту між особами в камуфляжному одязі та ОСОБА_24, що передував прибуттю на місце події ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_23В і ОСОБА_27, а також загальний вигляд кафе, як тентованої палатки жовтого кольору з розташованим по задній стінці кіоском. Свідок ОСОБА_30, крім вищевказаного, показав, що на літній майданчик біля кафе «Сільмаг» прибігли агресивно налаштовані незнайомі особи в стані алкогольного сп»яніння, які конфліктували з присутніми, розосередившись серед них. ОСОБА_48 із чоловіків наблизився до ОСОБА_18 та його приятелів, що стояли з лівої сторони від входу до палатки, наніс підсудному два удари, останній спиною сильно нахилився назад, не мав змоги іншим чином захиститися від нападу, тому завдав ОСОБА_19 удар, після якого той упав.

Із показів свідка ОСОБА_41 убачається, що, під»їхавши ввечері 12.08.2006 року автомобілем до кафе «Сільмаг» в с. Зазим»я, він погодився на прохання доставити травмовану людину до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, після чого з майданчика перед палаткою на заднє сидіння транспортного засобу був переміщений раніше незнайомий ОСОБА_19 Під час пересування до лікувального закладу, що тривало близько 10-15 хвилин, потерпілий тримав на колінах голову брата, виливав йому на обличчя мінеральну воду та обтирав рушником, неодноразово запитував: «Бодя, ты меня слышишь?», погрожував: «Завтра я соберу братву, возьму биты и разнесу это чертово село!», нарікав: «Чего ты первый полез в драку, ты же знаешь, что первым всегда иду я, зачем я тогда занимался боксом?», ОСОБА_19 на його запитання двічі відповів: «Да». Дорогою жінка, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, просила потерпілого поводити себе нормально, щоб не помітили стан їх сп»яніння, висловлюючи побоювання, що в такому випадку їх не приймуть до лікарні. ОСОБА_19 видимих тілесних ушкоджень не мав, на оббивці дверцят автомобіля наступного дня він виявив дві невеликих плями крові, при цьому на сидінні, коврику та рушнику, який використовував ОСОБА_14, крові не було. Того ж вечора він зустрів ОСОБА_18 на дискотеці в с. Зазим»я, двоюрідний брат скаржився на головний біль, тримався за ліву щоку, говорив, що його побили біля магазину «Сільмаг». Підсудний є спокійною, врівноваженою, неконфліктною людиною, яка ніколи не мала кастету та не змогла б його застосувати.

Інші докази, як підстави обвинувачення ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, зокрема численні протоколи очних ставок між свідками, між потерпілим ОСОБА_14 і свідками, при проведенні яких кожен із фігурантів наполягав на раніше наданих показах, а свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_22 неодноразово їх змінювали, протоколи відтворення обстановки й обставин події з потерпілим і свідками, протоколи огляду місця події тентової палатки жовтого кольору з вікнами з прозорого поліетилену та вимощеної тротуарною плиткою площадки попереду неї, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи № 281 від 12.11.2009 року, згідно з якою смерть ОСОБА_19 настала від комплексу ушкоджень в область голови, які були складовими черепно-мозкової травми: крововиливу у м»які тканини правої скронево-тім»яно-потиличної ділянки голови, перелому правої тім»яної кістки склепіння черепа, субдуральної гематоми, обмежено-дифузних субарахноїдальних крововиливів під м»яку оболонку, крововиливів у речовину головного мозку, а на момент поступлення його в стаціонар концентрація етилового спирту становила 2,6 %, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп»яніння, жодним чином не підтверджують винність підсудного позбавленні життя іншої людини.

Таким чином, показами свідків обвинувачення ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_35, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_36»євої Я.А., ОСОБА_42 лише підтверджено прибуття близько 22 години 12.08.2006 року до кафе «Сільмаг» у с. Зазим»я Броварського району Київської області агресивно налаштованих і фізично розвинених ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_22, ОСОБА_27, більшість із яких перебувала в стані сильного алкогольного сп»яніння, з огляду на їх поведінку на місці події, не для з»ясування обставин побиття знайомого ОСОБА_24, як про це зазначено в обвинувальному висновку, а виключно з метою організації масового та зухвалого побиття місцевих мешканців, безпідставного перешкоджання їх відпочинку, що останніми було повною мірою реалізовано. При цьому свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_28, ОСОБА_35, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_36»єва Я.А. категорично заперечують наявність у підсудного каблучок, використання ним під час удару кастету чи іншого предмета, підтверджують раптовість дій ОСОБА_18, як реакцію на протиправне посягання зі сторони ОСОБА_19, що кореспондується з іншими зібраними і перевіреними судом доказами, однак суперечить висновку органу досудового слідства стосовно реалізації винною особою умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19, передбачення його подальшого падіння з ударом головою об бетонну тротуарну плитку, легковажний розрахунок на відвернення настання суспільно-небезпечних наслідків, наявності у ОСОБА_18 тупого предмету з виступаючою поверхнею.

Також орган досудового слідства необгрунтовано, без надання належної оцінки зібраним у справі доказам, дійшов переконання про виникнення в ОСОБА_19 рани в ділянці носогубного трикутника зліва в результаті використання підсудним невстановленого тупого предмету. Дійсно, згідно з актом судово-медичного дослідження № 413/3 від 21.09.2006 року, на обличчі трупа ОСОБА_19 «в области носогубного треугольника слева располагается трехлучевой формы рана с длиной лучей по 1 см каждый, глубина раны до 0,2 см, края относительно ровные, слабокровоподтечные, не осадненные, дном раны являются кровоподтечные мягкие ткани» (т.4 а.с. 24-28), що знайшло відображення в подальших висновках судово-медичних експертиз. Разом із тим, вказане ушкодження жодним чином не описане в медичній документації КМКЛШМД, що велася з моменту поступлення ОСОБА_19 на стаціонарне лікування 12.08.2006 року до його смерті; про його відсутність на обличчі потерпілого під час падіння на бетонну тротуарну плитку і транспортування до лікувального закладу вказують свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_27, ОСОБА_35, ОСОБА_36»єва Я.А., ОСОБА_41 і сама потерпіла ОСОБА_13, яка стверджує про рану у вигляді знака «Мерседеса» на підборідді зліва, тоді як в медичній документації описана забійна Y-подібна рана в ділянці носогубного трикутника зліва.

Допитаний судом свідок ОСОБА_55, що з 1978 року професійно займається бойовими єдиноборствами, є єдиним в країні майстром восьмого дану з рукопашного бою, джиу-джитсу, суддею міжнародної категорії, та, фактично, фахівцем з питань наслідків нанесення ударів людині іншою людиною, суду показав, що для виникнення описаної в медичній документації трипроменевої рани необхідне застосування лише специфічного наружного предмета трикутної форми з заточкою, утворення її внаслідок удару кулаком виключається, а використання кастета призведе до обов»язкових поранення слизової оболонки внутрішньої поверхні ротової порожнини в проекції рани та утворення пошкодження на руці людини, що використовувала кастет. Крім того, наслідком виникнення різаної чи забійної рани над верхньою губою, де більшість м»яких тканин становлять м»язи й паренхима, є велика крововтрата, зупинення якої можливе лише шляхом виконання спеціальних медичних дій, при цьому відразу після її утворення кров під сильним тиском має вибризкуватися, перебування особи в стані алкогольного сп»яніння посилює кровоток; поливання рани водою та її витирання в жодному разі не призведе до зменшення кровотечі. Ненадання належної медичної допомоги призведе до набряклості м»яких тканин навколо рани приблизно через три дні після її утворення, яка посилиться на п»ятий день. Продемонстрований ОСОБА_14 удар через руку з піднирюванням на випередження і перенесенням центру тяжіння, очевидцем завдання якого брату потерпілий був 12.08.2006 року, є координаційно неймовірно складним та може бути виконаним спеціально навченою, підготовленою людиною, щонайменше кандидатом у майстри спорту з боксу, кікбоксингу, виконання такого удару ОСОБА_18 неможливе; при описаному застосуванні фізичної сили жертва завалюватиметься набік у напрямку нанесення удару. Продемонстрований ОСОБА_18 удар, при якому він знаходився в стані упору при зміщеному назад центрі тяжіння, відбувався в зворотньому від зміщення напрямку і складався з трьох чітких фаз підготовки, замаху, амплітуди, за яких послідовно підключалися великі (таз), середні (плечовий пояс) та дрібні (руки) групи м»язів, тобто такий удар не міг бути потужним і призвести до падіння людини.

Свідок ОСОБА_56 у судовому засіданні дав покази про те, що при судово медичному дослідженні трупа ОСОБА_19 17.08.2006 року він обстежував слизову оболонку, зуби й ясна в проекції трипрорменевої форми рани в ділянці носогубного трикутника, які жодних пошкоджень не мали. Вказана рана з невідомих причин не була описана в медичній картці хворого під час поступлення в КМКЛШМД і перебування в стаціонарі з 12.08.2006 року по 17.08.2006 року, суттєвих медичних заходів не зазнавала, набряку м»яких тканин, зміни кольору шкіри та слідів загоєння не мала, це пояснюється перебуванням особи в коматозному стані, що передбачає значне уповільнення всіх функцій організму.

Відсутністю пошкоджень в проекції рани в ротовій порожнині ОСОБА_19 спростовується версія досудового слідства про використання підсудним при нанесенні удару тупого предмета з виступаючою поверхнею. Незначні забруднення бурого кольору на оглянутій у судовому засіданні білій футболці ОСОБА_19, яка, зі слів потерпілих, після трагедії не пралась і була вилучена прокуратурою м. Києва 02.08.2010 року на виконання постанови суду від 19.07.2010 року, винесеної в порядку ст. 315-1 КПК України т.9 а.с. 177-178, 192-а), підтверджують відсутність сильної кровотечі на обличчі ОСОБА_19 після його падіння на майданчику перед літньою палаткою кафе «Сільмаг» та під час транспортування до лікувального закладу 12.08.2006 року. Відтак сукупність зібраних у справі об»єктивних доказів спростовує виникнення забійної рани у ОСОБА_19 в період та за обставин, зазначених в обвинувальному висновку.

Таким чином, у ході розгляду кримінальної справи достеменно встановлено, що інкриміноване підсудному вбивство через необережність не має доказового підґрунтя, суперечить сукупності зібраних та перевірених протягом двох років судового слідства доказів, які, об»єктивно узгоджуючись між собою, доводять суспільну небезпеку дій ОСОБА_19 та реальність посягання з його боку, проти якого був направлений адекватний захист ОСОБА_18, що виразився в нанесенні одного удару та не перевищував меж необхідності.

Так, незмінні протягом досудового слідства й судового розгляду свідчення ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_28, ОСОБА_35, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_36»євої Я.А. переконують суд, що ОСОБА_18 отримав удари в область обличчя з боку ОСОБА_19 раптово, не очікуючи нападу та не даючи для цього жодних підстав.

На безпідставність і зухвалість дій ОСОБА_19, крім інших доказів, достеменно вказує наявна в матеріалах кримінальної справи нескасована постанова слідчого Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_57 від 20.06.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій уповноважена особа дійшла переконання стосовно грубого порушення ОСОБА_19 громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та в його діях маються ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, однак у порушенні кримінальної справи по факту вчинення 12.08.2006 року біля кафе «Сільмаг» в с. Зазим»я хуліганських дій відносно ОСОБА_20, ОСОБА_18 та ОСОБА_21 відмовлено на підставі п. 8 ст. 6 КПК України в зв»язку зі смертю ОСОБА_19 (т.4 а.с. 214-215).

Перебування нападника в стані надмірного алкогольного сп»яніння під час суспільно-небезпечного посягання об»єктивно підтверджується аналізом токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД № 8389 від 13.08.2006 року, відповідно до якого в крові хворого ОСОБА_19 на момент поступлення в стаціонар був виявлений етиловий спирт в концентрації 2,6 %, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп»яніння, про це зазначено в офіційних документах висновках судово-медичної експертизи № 73/413/3 від 22.09.2006 року та комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 281 від 12.11.2009 року, на який посилається орган досудового слідства (т.4 а.с. 21-23; т.8 а.с. 143-158).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129/430 від 15.09.2006 року, у ОСОБА_18 були виявлені кровонаплив в області підборіддя, крововилив слизової оболонки верхньої губи, які утворились від дії тупих предметів, можливо, за обставин і в строк, указані в постанові, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.4 а.с. 14). При цьому в постанові про призначення судово-медичної експертизи від 25.08.2006 року зазначено про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_18 в процесі бійки з ОСОБА_19 12.08.2006 року біля магазину «Сільмаг» в с.Зазим»я (т.4 а.с. 12), тобто факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 ОСОБА_18 був очевидним для органів досудового слідства. Характер і локалізація наявних у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень вкотре спростовують вигадану версію ОСОБА_14, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 щодо невиправданої агресії підсудного, як реакції на запитання ОСОБА_19, підтверджуючи показання реальних очевидців подій про ініціатора побиття.

Об»єктивне існування реального суспільно-небезпечного посягання з боку некерованого ОСОБА_19, який мав значні фізичні переваги, що відбулося близько 22 години 12.08.2006 року перед літньою палаткою кафе «Сільмаг» по вул. Київській, 55 в с. Зазим»я Броварського району Київської області, обстановка, яка склалась, миттєвий розвиток подій, очевидність для ОСОБА_18 агресивності ОСОБА_19 та усвідомлення небезпеки з його боку давали підсудному всі підстави вважати поведінку нападника загрозливою для своїх життя і здоров»я, тобто в нього виникло гарантоване ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 55 Конституції України право будь-яким не забороненим законом засобом захищатися від протиправного посягання. При цьому підсудний наніс лише один удар кулаком в обличчя, тобто його дії були повністю співрозмірними інтенсивності дій нападаючого ОСОБА_19, відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту.

Згідно з ч.ч. 1,2,5 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони; кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно-небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», встановлюючи наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати відповідність знарядь захисту і нападу, характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема раптовість нападу, неготовність до його відбиття, фізичні дані нападників і тих, хто защищався, та інші обставини.

З огляду на здобуті та перевірені судом докази, ОСОБА_18, відреагувавши на неочікуване, безпідставне й зухвале побиття шляхом нанесення одного удару кулаком в область обличчя ОСОБА_19, не мав реальної можливості іншим чином ефективно відбити суспільно небезпечне посягання та захистити гарантовані Конституцією України право на життя і здоров»я, тому правомірно діяв у межах необхідної оборони, що виключає злочиність діяння та кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» , суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов»язаний постановити виправдувальний вирок.

Дослідивши та оцінивши всі зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_18 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, тому підсудний підлягає виправданню.

Заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_18 на користь потерпілого ОСОБА_15 93 854 грн. 51 коп матеріальних збитків і 330 000 грн. моральної шкоди, на користь потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_13 по 330 000 моральної шкоди суд залишає без розгляду.

Речові докази, судові витрати по справі відсутні.

Обрана ОСОБА_18 в ході досудового слідства міра запобіжного заходу у вигляді застави підлягає скасуванню, а застава в сумі 15 000 грн. поверненню заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_18 виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Обраний відносно ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді застави скасувати, внесені на депозитний рахунок Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ( квитанція № 5 від 06.04.2007 року) грошові кошти в сумі 15 000 (п»ятнадцять тисяч) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_58.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 днів через Броварський міськрайонний суд.

Суддя О.Ф.Кічинська