Чорнухинський районний суд Полтавської області
Справа № 1-3/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого Шейко П.П.

при секретарі Якубовській Т.О.

з участю прокурора Александрова О.В.

та адвоката ОСОБА_1

законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнухи справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має середню спеціальну освіту, не судимого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 в квітні 2010 року проник до господарства потерпілого ОСОБА_4 , розташованого в с. Липове Чорнухинського району, і таємно викрав з будинку та інших приміщень двоє віконних рам металевих грат, вартістю 90 грн.; двоє дверних металевих грат, на суму 150 грн.; п'ятнадцять металевих секцій для огорожі загальною вартістю 255 грн.; металеве ліжко, вартістю 150 грн.; сім металевих арматурних прутів, на суму 70 грн.; два металеві дощові зливи, на суму 33 грн.; металеву трубу, вартістю 8 грн.; газову плиту, вартістю 170 грн.; металевий багажник автомобіля «ЗАЗ», вартістю 120 грн.; металеве відро, вартістю 12 грн.; два металеві чайника, на суму 14 грн.; дві металеві плити із печі опалення, загальною вартістю 190 грн. і одну металеву плиту, вартістю 135 грн. всього майна на суму 1397 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, суду показав, що поряд з його будинком в с. Липове знаходиться господарство потерпілого ОСОБА_4, який проживає в м. Києві, а в с. Липове приїздить один раз на рік.

Так як він, підсудний, ніде не працює, а гроші потрібні на цигарки, вирішив викрасти з господарства ОСОБА_4 металеві речі та здати їх на металобрухт.

В кінці квітня 2010 року після 14-ї години, він прийшов до господарства потерпілого та викрав з будинку, літньої кухні, погреба, сарая та подвір»я грати, трубу, ліжко та інші металеві речі, які переніс до нежилого господарства по сусідству, і заховав.

Через декілька днів він продав викрадені речі за 420 грн. невідомому чоловіку, який збирав в селі металобрухт.

Вина підсудного доведена також показами потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_4 органам досудового слідства показав, його покази перевірені в судовому засіданні, що в с. Липове Чорнухинського району знаходиться будинок його батьків, за яким наглядає родина ОСОБА_5. 19 червня 2010 року йому зателефонувала ОСОБА_5 і повідомила про крадіжку, яку вчинив ОСОБА_2. З цього приводу він звернувся до Чорнухинського РВ УМВС.

Свідок ОСОБА_6, батько підсудного, органам досудового слідства показав, його покази перевірені в судовому засіданні, що у червні 2010 року йому зателефонував син, і повідомив про вчинену ним крадіжку з господарства ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5 органам досудового слідства показала, її покази перевірені в судовому засіданні, що потерпілий ОСОБА_4 попрохав її наглядати за будинком його батьків в с. Липове. В червні 2010 року її чоловік ОСОБА_7 повідомив про крадіжку з будинку ОСОБА_4. В розмові з місцевим жителем ОСОБА_8 вони дізналися, що той бачив підсудного ОСОБА_2 в господарстві потерпілого. Після чого сам ОСОБА_2 зізнався їм про вчинену крадіжку.

Аналогічні покази органам досудового слідства, які перевірені в судовому засіданні, дав свідок ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 органам досудового слідства показав, його покази перевірені в судовому засіданні, що весною, точної дати не памятає, він бачив у господарстві ОСОБА_4, ОСОБА_2. Спочатку не придав цьому значення, а коли дізнався від ОСОБА_7 про крадіжку, зрозумів, що саме підсудний вчинив цю крадіжку. Він привів ОСОБА_2 до ОСОБА_7 і підсудний зізнався в крадіжці.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_2 доведена протоколом огляду, протоколом відтворення обставин та обстановки події злочину, іншими матеріалами справи.

Дії підсудного ОСОБА_2 підпадають під ознаки ст. 185 ч. 3 КК України. Підсудний таємно викрав чуже майно з проникненням у житло, інше приміщення та сховище.

Призначаючи покарання підсудному, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття підсудного.

Суд, враховуючи також особу винного, який раніше не судився, позитивно характеризується за місцем проживання, вважає за можливе, застосувавши ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Підлягає задоволенню в повному обсязі цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1397 гривень.

Цивільний позов про відшкодування шкоди в сумі 1000 гривень за пошкодження дверей, суд залишає без розгляду, так як в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які докази в підтвердження цих позовних вимог.

Позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, підлягає частковому задоволенню. При цьому суд враховує вартість викраденого майна, моральні страждання, які зазнав потерпілий від злочину.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк встановити тривалістю один рік.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1397 гривень та моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення.

Головуючий