АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 491/1471/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року
Ананьївський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого судді - Дорош В.
В.

при секретарі - Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ананьєві
кримінальне провадження, внесене у
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000520 від 05.06.2013 року відносно
громадянина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта
середня, розвідного, має на утриманні
2-х неповнолітніх дітей (зі слів),
тимчасово не працює, раніше не судимого
відповідно до ст.89 КК України, стан
здоров'я добрий, в скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ст.125 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження : прокурора - Кучерявого
І.А.,

потерпілої - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, що
04.06.2013 року близько 20 години 30 хвилин
ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
будинку домоволодіння ОСОБА_2,
розташованого в АДРЕСА_1 , під час
сварки, з метою спричинення тілесних
ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_2,
мешканці АДРЕСА_1 один удар кулаком
правої руки в область лівої частини
обличчя в ліву скроню під око, та один
удар кулаком правої руки в ліву частину
нижньої щелепи, спричинивши при цьому
ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді
забійної рани в області лівої частини
обличчя, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 85 від 05
червня 2013 року, викликають розлад
здоров'я більше 6-ти днів, але не більше
21-го дня та, у відповідності з п. 2.3.3
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
віднесені до легких тілесних
ушкоджень, які потягли короткочасний
розлад здоров'я, та спричинив ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді садна, яке
має не значну, швидко перехідні
наслідки, які тривають не більше 6-ти
днів, і по цьому критерію, згідно з п.2.3.5.
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
віднесені до легких тілесних
ушкоджень.

В зв'язку з вище наведеним дії
обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує
за ст.. 125 ч. 2 КК України, оскільки він
умисно наніс легкі тілесні ушкодження
потерпілій, яке спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Під час досудового слідства між
потерпілою ОСОБА_2 та підозрюваним
ОСОБА_1 29 жовтня 2013 року було укладено
угоду згідно з якою відшкодування
матеріальної шкоди вирішено, збитки
відшкодовані потерпілій в повному
обсязі, питання про відшкодування
моральної шкоди з боку ОСОБА_2 не
ставилось.

При узгодженні питання про
покарання за вчинене правопорушення,
сторони дійшли згоди та клопочуть про
призначення обвинуваченому ОСОБА_1
покарання у вигляді 150 годин
громадських робіт.

Можливість укладення угоди про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим у
кримінальному провадженні передбачено
ч. 1 ст. 468 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України
на підготовчому судовому засіданні суд
має право затвердити угоду або
відмовити у затвердженні угоди.

Судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який
згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості. В судовому
засіданні з'ясовано, що обвинувачений
повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474
КПК України, наслідки укладення та
затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1
ст. 473 КПК України та наслідки
невиконання угоди згідно ст. 476 КПК
України, а потерпіла ОСОБА_2 розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Укладення угоди є
добровільним, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. Умови угоди не
суперечать вимогам чинного
Кримінального кодексу України та
Кримінального процесуального кодексу
України, зокрема не суперечать вимогам
ст. ст. 65, 69 КК України, інтересам
суспільства, не порушують права,
свободи, чи інтереси сторін або інших
осіб, відсутня очевидна неможливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
за угодою зобов'язань, вивчені судом
документи кримінального провадження
свідчать про наявність підстав для
визначення винуватості.

На підставі викладеного вище
суд дійшов висновку про наявність
обґрунтованих підстав для
затвердження угоди про примирення від
29 жовтня 2013 року між обвинуваченим
ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 і
призначення обвинуваченому
узгодженого покарання.

Витрати на залучення експерта
під час досудового розслідування для
проведення судово-медичної експертизи
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 468 ч.1 п.1,475
КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення
між обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2 від 29 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
125 КК України, та призначити узгоджене
сторонами покарання у виді 150 годин
громадських робіт по місцю проживання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили
у разі неподання апеляційної скарги
виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України, до апеляційного суду
Одеської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення через
Ананьївський районний суд Одеської
області.

Копію вироку негайно після
його проголошення вручити
обвинуваченому, потерпілому та
прокурору.

Головуючий суддя:
В. В.
Дорош