1Справа № 335/7369/15-к 1-кс/335/3699/2015
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2015 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

встановив:

28.07.2015 року ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні СУ ГУМВС України в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000323 від 25.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . 23.06.2015 року, в ході проведення вказаного обшуку слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 вилучено грошові кошти в розмірі 8 550 грн., 2 долари США та шкіряний гаманець з візитками та банківськими картками. Зазначені речі не входили дол. переліку речей, на вилучення яких слідчим суддею було надано дозвіл, у зв`язку з чим вони є тимчасово вилученим майном

Обшук був проведений 23.06.2015 року, у зв`язку з чим клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно мало би бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Десятиденний строк упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора починається з 25.06.2015 року.

Посилаючись на те, що з 28.06.2015 року по 10.07.2015 року він перебував на стаціонарному лікування в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня», а з 13.07.2015 року по 27.07.2015 року у відрядженні в м. Києві, у зв`язку з чим з поважних причин не зміг звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, ОСОБА_2 зазначав, що скарга подається ним у строки, встановлені ч. 1 ст. 304 КПК України.

У скарзі заявник просив суд визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною та зобов`язати його повернути тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в розмірі 8 550 грн., 2 долари США та шкіряний гаманець з візитками та банківськими картками.

Дослідивши скаргу доходжу висновку про необхідність її повернення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , він сам визнає, що десятиденний строк для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, ним пропущено і зазначає причини його пропуску. Проте, помилково вважає, що поважність причин пропуску строку свідчить про те, що скарга подана у встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк. В даному випадку заявник повинен був ставити питання перед слідчим суддею про повалення пропущеного строку для звернення до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За вказаних обставин доходжу висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки вона подана з порушенням строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України і заявник не ставив питання про поновлення цього строку.

Слід зазначити, що повернення скарги заявнику не є перешкодою для повторного звернення заявника зі скаргою до слідчого судді після усунення порушень, які стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1