Справа №1-28/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року Турківський районний суд Львівської
області
в складі: головуючої,судді Строни Т.Г.,при секретарі Юричко Г.З., з участю
державного обвинувача Дудчака В.Б., потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши
в м.Турці кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджен­ця та жителя с.Присліп Турківського району
Львівської області,україн ця, громадянина України, має середню технічну освіту,
не працює, домогосподар, не одружений, дітей не має,проживає із батьками,раніше
не судимий, інвалідності
не має

по ст.ст.296ч.4,122ч.1 КК України,-

встановив:

22.11.2006 року о 23.00 годині в
барі"Затишок",що розташова­ний в м.Турці по вул.Шептицького,3, підсудний ОСОБА_4 у
групі ра­зом із невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи у
нетверезому стані, грубо порушуючи громадський порядок і виявляю­чи явну
неповагу до суспільства,почав приставати із розмовами до ОСОБА_5, на зауваження
працівників бару не реагував, голосно викри­кував нецензурною лайкою. Коли
працівники бару випросили його надвір, він передзвонив невстановленим слідством
особам і дочекав­шись їх приїзду,зайшов із ними у бар, де разом із
невстановленими слідством особами почали нищити посуду і меблі бару,бити
відвідувачів, причому підсудний ОСОБА_4 наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_2 кулаком
у обличчя та по інших частинах тіла, приймали участь у побиття ОСОБА_2 і
невстановлені слідством особи, спричинивши йому тілесні ушкодження середнього
ступеню важкості, а також ОСОБА_4 вдарив офіціанта ОСОБА_3 кулаком у обличчя,
спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

Після повідомлення, що працівники бару дзвонять у
міліцію, підсудний разом із невстановленими слідством особами утік.

Свою вину у вчиненому підсудний ОСОБА_4не визнав і пояс­нив, що
22.11.2006 року, бувши у нетверезому стані, святкуючи день народження
свого товариша ОСОБА_6, він перебував барі "За

-2-

тишок" в м.Турці, де
його працівники бару образили, а ОСОБА_2 вдарив. Далі він нічого не пам'ятає,
оскільки сп'янів від великої кількості випитого ним у той день спиртного.

Вина підсудного стверджується такими
зібраними по справі до­казами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_2,
який в судовому засіданні пояснив,що 22.11.2006
року о 23.00 год., він, заступивши на роботі свою маму,
яка була хвора, працював у барі"Затишок". Ввечері до них у бар зайшли ОСОБА_7 із дружиною та ОСОБА_8,які сі­ли за столик.Десь о 23.00 год. до бару зайшов підсудний ОСОБА_4зі своїми
товаришами, став чіплятися до відвідувачів бару,висловлюва-тися на їх адресу нецензурними словами. Він та офіціант
ОСОБА_3 почали його заспокоювати і
випросили із бару. ОСОБА_4 із ком панією вийшли із бару, де ОСОБА_4
дзвонив до когось. Через корот­кий час вони повернулися знову вже
із більшою компанією, почали бити всіх присутніх у барі, нищити
майно. Підсудний підбіг до нього і наніс удар улаком у обличчя у щелепу,
зламавши щелепу, а також вдарив ОСОБА_3;

-показаннями
потерпілого ОСОБА_1,власника бару "За­тишок", який в судовому
засіданні пояснив, що 22.11.2006 року в барі працював його син ОСОБА_2, який
прийшовши додому по­відомив йому, що в бар зайшла група
хлопців, які побили його та зни­щили майно. Коли він підрахував, то виявив, що
йому спричинено ма­теріальну шкоду на суму 578 грвн. На даний час підсудний
відшкоду­вав йому спричинені збитки у повному обсязі;

-показаннями
потерпілої ОСОБА_3,офіціанта бару, яка в судовому
засіданні пояснила, що 22.11.2006 року ввечері вона працю­вала у барі "Затишок" в м.Турці. До них у бар зайшли ОСОБА_7 ра­зом із дружиною та ОСОБА_8 Вони сіли за столик у залі.
Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_4із двома
товаришами,який був у нетверезому стані, почали чіплятися до ОСОБА_5,
викрикувати нецензур­ною лайкою.На це вона разом із барменом ОСОБА_2 почали їх заспокоювати, але ОСОБА_4 їх не слухав, тоді вони
випросили їх із бару, і вони вийшли. Через короткий
час ОСОБА_4із своєю компані­єю знову повернулися до бару, де
почали нищити майно бару, всіх бити. ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_2 і наніс йому
сильний удар кулаком у обличчя. Вона вступилася за ОСОБА_2,на це ОСОБА_4 вдарив її кулаком у обличчя і спричинив
тілесні ушкод­ження;

-3-

-показаннями свідка ОСОБА_5,
відвідувачки бару, яка в судово­му засіданні пояснила, що 22.11.2006 року разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 та
знайомим ОСОБА_8 вони зайшли до бару "Зати­шок", де сіли за столик і розмовляли. В цей час до бару зайшов нетве­резий
ОСОБА_4 разом із друзями, який почав до неї чіплятися, вислов лювався нецензурною лайкою. її чоловік та ОСОБА_8 стали
за­ступатися за неї, заспокоювати ОСОБА_4. На це ОСОБА_4
і їх почав обзивати нецензурно. З метою
уникнути конфлікту вони пересіли за інший столик,
а ОСОБА_4. і його компанію почали заспокоювати офі ціант та бармен, які випросили ОСОБА_4. із компанією із бару. Вони вийшли ,але через короткий час повернулися, і всі почали
нищити майно бару, перекидати столи, бити посуд, всіх бити;

-показаннями
ОСОБА_9, кухаря бару, яка в судовому засідан­ні пояснила, що 22.11.2006 року вона працювала у барі, коли ввечері до бару зайшли троє молодих хлопців і серед них підсудний,
які були у нетверезому стані, почали чіплятися до відвідувачів бару, викрикували різні непристойні та нецензурні слова. На це офіціант
ОСОБА_3 зробила їм зауваження, однак, ці
хлопці на зауваження не реагу­вали навпаки, почали обзивати
нецензурною лайкою ОСОБА_3 На це вона з метою уникнути
конфлікту перевела відвідувачів ОСОБА_5 до іншого
місця,а сама пішла виконувати замовлення. Перебуваючи на кухні, почула сильний шум і крики, що лунали із залу .Коли вийшла подивитися, то побачила, що в барі багато молодих
хлопців, які нищать майно бару, б'ють всіх присутніх, а
один із них підбіг до ОСОБА_2 і вдарив його кулаком по обличчю,
до нього підбігла офіціант ОСОБА_3 з метою захистити ОСОБА_2 На
це підсудний вдарив і її кулаком у обличчя.Від удару
ОСОБА_3 впала на підлогу. Вона також
побачила, що група хлопців б'ють ОСОБА_8, на що вона
підбігла з метою захистити його. Потім хтось крикнув,що дзвонять у міліцію, і всі хлопці ,в тому числі і підсудний, повтікали
із бару;

-протоколами огляду місця від
23.11.2006 року,з якого вбачаєть-ся,що в ході даної слідчої дії
встановлено, що в барі"Затишок" було знищено та
пошкоджено майно (а.с.6);

-протоколами відтворення обстановки
та обставин події,з яких вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4пока­зали на місці і розказали про
обставини вчинення злочину (а.с.128-130);

-протоколами
очних ставок між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7, з яких
вбачаєть­ся, що потерпілі підтвердили свої
заяви до міліції і пояснили про оста вини вчинення злочину підсудним і
його компанією ( а.с.57,69-70,71-72,73-75,76-77);

-довідкою про вартість майна, яке було знищено внаслідок хулі­ганських дій підсудного та його компанії 22.11.2006 року
(а.с.82);

-висновком судово-медичної експертизи № 240 від 25.11.2006 року, з якого вбачається,що у ОСОБА_8 виявлено тілесні
ушкодження: закрита черепно-мозкова травма,
струс головного мозку, садна в ділянці верхньої губи, садна
підборіддя. Дані тілесні ушкодження утворилися
22.11.2006 року від ударів тупими предметами, кулаками, ногами, пляшкою і
відносять по ступеню тяжкості до легких тілесних ушкоджень із
розладом здоров'я (а.с.19);

-висновком судово-медичної експертизи № 241 від 25.11.2006 року, з якого
вбачається, що у ОСОБА_3 виявлено такі тілесні уш­кодження: синець та болючість
в ділянці носа. Дані тілесні ушкодження утворилися
22.11.2006 року при ударах руками і відносяться до лег кого
тілесного ушкодження;

-висновком судово-медичної
експертизи № 3329 від 01.12.2006 року ,з якого вбачається, що у ОСОБА_2
виявлено перелом нижньої щелепи справа, струс
головного мозку, раньова поверхня на волосяній
частині голови. Ці тілесні ушкодження утворилися 22.11.2006 року від дії тупих предметів і відносяться до тілесного уш­кодження середнього ступеню важкості (а.с.16-17).

Наведені вище
докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх
достовірними і відповідаючими дійсно­сті.

Ними вину підсудного суд вважає
доведеною.

Оцінюючи в
судовому засіданні пояснення підсудного про його невинуватість, суд вважає їх
неправдивими, направленими на захист своїх
інтересів з метою уникнути належної відповідальності за вчи­нене, оскільки вони спростовуються доказами, наведеними
вище у вироку, не довіряти яким у суда немає підстав.

Що стосується
показань свідка ОСОБА_6, друга підсуд­ного, враховуючи те, що він змінив свої
показання , дані ним на досу­довому слідстві, обманув слідчого,
неправильно вказавши йому день свого народження, суд при
постановленні даного вироку до уваги їх не приймає і віри їм не надає.

Дії
підсудного правильно кваліфіковано за ст.122 ч. 1 КК Украї-

-5-

ни, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він умисно спричинив
потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження середнього ступеню важкості. Що
стосується обвинувачення підсудного за ст.296 ч. 4 КК України, то суд , враховуючи те, що досудовим слідством не зібрано ніяких доказів того, що пляшка, якою одним із
учасників зло­чинної групи наносилися удари
потерпілим, була заздалегідь заготов­лена або спеціально пристосована для
нанесення тілесних ушкоджень таких доказів не зібрано і судом, вважає
необхідним перекваліфікува­ти його дії на ст.296 ч.2 КК
України, оскільки в судовому засіданні встановлено,
що підсудний в групі осіб вчинив грубе порушення гро­мадського порядку із мотивів явної неповаги до суспільства, що су­проводжувалося особливою зухвалістю у вигляді нанесення
тілесних ушкоджень потерпілим та знищення майна бару.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує, що ним вчи­нено злочини
середньої тяжкості і у нетверезому стані, що суд вважає необхідним визнати обтяжуючою його покарання обставиною.

Суд також враховує особу підсудного,
який вперше притягується до кримінальної відповідальності ,за місцем свого
проживання харак­теризується виключно позитивно.

В якості пом'якшуючої покарання
обставини суд враховує, що підсудний повністю відшкодував спричинені ним
матеріальні та мо­ральні збитки потерпілим, вибачився
перед ними, і вони до нього пре­тензій не мають.

Враховуючи наведені вище обставини у
їх сукупності, суд вва­жає можливим обрати підсудному покарання із
застосуванням ст.75 КК України, оскільки, враховуючи
тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного, вважає, що його виправлення
можливе без відбування по­карання.

В силу ст.93 КПК України стягненню
із підсудного в користь Львівської обласної клінічної
лікарні підлягають понесені лікарнею витрати на стаціонарне лікування
потерпілого ОСОБА_2 в сумі 854 грвн.95 коп.

На підставі
вищенаведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України,-

присудив:

ОСОБА_4
визнати винним та засудити: по ст.122 ч.1 КК України на 2 роки
обмеження волі;

-6-

по ст.296 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення
волі;

в силу ст.70 КК України остаточне
покарання засудженому ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст.75,76 КК України
засудженого ОСОБА_4. звільнити від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом трьохріч­ного іспитового терміну не вчинить нового
злочину і виконає покладе ні на нього такі обов'язки:

-не виїжджати за межі України без дозволу органів кимінально-виконавчої
системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання;

-періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-вико навчої
системи.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд
із постійного місця проживання до часу звернення вироку на виконання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в
користь Львівської обласної клінічної
лікарні 854 грвн.95 коп. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2

На вирок суду
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через районний протягом 15 діб з часу його прого­лошення.