Справа
№ 175/1279/13-к
Вирок

Іменем України

29 березня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перпелиці Я.С.,

за участю прокурора
Соколова Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0000495 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Підгородне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, громадянки
України, освіта середня, не заміжньої,
зареєстрованої та проживаючої по
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

12.12.2013 року близько 16 годин 00 хвилин
ОСОБА_1, перебувала в приміщені будинку
розташованому по АДРЕСА_2 який належить
потерпілій ОСОБА_2 в якості гостя. Під
час споживання спиртних напоїв з
господинею будинку у ОСОБА_1 виник
намір направлений на таємне викрадення
чужого майна.

12.12.2013 року близько 16:00 годин, ОСОБА_1
реалізуючи свій злочинний намір
спрямований на викрадення чужого
майна, скориставшись тим, що за її діями
ніхто не спостерігає, тобто достовірно
знаючи, що її дія має таємний характер,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
діючи таємно умисно, з корисливих
спонукань, шляхом вільного доступу,
перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_2,
заволоділа банківською соціальною
карточкою «VISA» КБ «Приватбанк» №
НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2, на рахунку
якої знаходились кошти в сумі 3668 гривен
52 копійки. Після чого викраденою
соціальною картою з місця скоєння
злочину зникла та розпорядилась
коштами в сумі 3668 гривен 52 копийки, які
були на рахунку картки на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1 заволоділа чужим
майном, а саме банківською соціальною
карточкою «VISA» КБ «Приватбанк»
№ НОМЕР_1, яка належить потерпілій
ОСОБА_2 на рахунку якої знаходилися
кошти в сумі 3668 гривен 52 копійки.

В судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 провину у вчиненні злочину при
викладених обставинах визнала
повністю і підтвердила надані під час
досудового розслідування показання
про те, що12.12.2013 року близько 16:00 годин
заволоділа банківською соціальною
карточкою «VISA» КБ «Приватбанк» №
НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2, на рахунку
якої знаходились кошти в сумі 3668 гривен
52 копійки. Після чого викраденою
соціальною картою з місця скоєння
злочину зникла та розпорядилась
коштами в сумі 3668 гривен 52 копийки,
які були на рахунку картки на свій
розсуд.

Цивільний позов визнала.

Щиросердно каялася і просила
суворо не карати. Дослідження доказів
на підтвердження обставин злочину
вважала недоцільним.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченою змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності його позиції, а також
розґяснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
діяння і її умисні дії, які виразилися у
вчиненні таємного викрадення чужого
майна (крадіжка), яке кваліфікується за
ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, обставини
справи й особу ОСОБА_1, - раніше не
судима і не притягалася до
кримінальної відповідальності,
задовільно характеризується за місцем
проживання, на обліку у лікарів
нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченої, суд визнає щиросердне
каяття та повне визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання,
суд вбачає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_1, вперше
притягується до кримінальної
відповідальності і щиросердно
розкаялася у скоєному, суд
погоджується з представником
державного обвинувачення про вид і
міру покарання, і вважає за необхідне
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, передбаченого
санкцією ч.1 ст.185 КК України, вважаючи,
що таке покарання буде достатнім для
виправлення обвинуваченої та
попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином, суд вважає
законними, обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, на підставі ст. 1166 Цивільного
Кодексу України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК
України і призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі строком на
один рік.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від призначеного
покарання за умови, що на протязі
одного року іспитового строку вона не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК
України зобов'язати ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції за
місцем свого проживання і повідомляти
цю інспекцію про зміну місця
проживання і роботи.

В рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої злочином, стягнути з
ОСОБА_1 3668, 52 грн. на користь потерпілої
ОСОБА_2

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя О.Л.
Воздвиженський