Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/195/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.05.2015 року.

Цією ухвалою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Знам`янка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня технічна, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 19 год. 45 хв. 30.04.2015 року до 19 год. 45 хв. 30.06.2015 року.
Визначено заставу в розмірі - 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: 1) прибувати до Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області на реєстрацію першої суботи кожного місяця з 09 год. до 12 год.; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.

Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання та зменшити розмір застави з 30 до 20 розмірів мінімальної заробітної плати.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що наведені ризики в клопотанні слідчого, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 не вчинив жодних дій, які свідчили про те, що він збирається переховуватись від слідства чи суду, здійснювати незаконний вплив на свідків з метою зміни показань з метою уникнути відповідальності. Навпаки, підозрюваний має постійне місце проживання на території проведення досудового розслідування та суду, а свідки у кримінальному провадженні вже допитані.

Також апелянт просить врахувати, що ОСОБА_7 є особою, яка вживає наркотичні засоби, виявляє бажання пройти курс лікування від наркоманії, а тому йому необхідна замісна підтримуюча терапія, але в умовах Кіровоградського слідчого ізолятору лікування здійснити неможливо.

При визначенні розміру застави, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 на даний час офіційно не працює, а тому визначення розміру застави - 30 розмірів мінімальної заробітної плати є завідомо непомірним для нього.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, заслухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді районного суду залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи клопотання слідчого, погоджене прокурором, слідчий суддя районного суду правильно встановив, що органом досудового слідства ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є тяжким, оскільки згідно санкції зазначеної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Урахувавши вік, сімейний стан, відсутність місця роботи та особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1,5 ст. 177 КПК України. Також обґрунтовано з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя визначив розмір застави - 30 розмірів мінімальної заробітної плати, а у разу внесення застави поклав обов`язки, передбачені п.1,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з цим, в ухвалі слідчий суддя неправильно визначив дату закінчення її дії, вказавши 19 год. 45 хв. 30.06.2015 року, в той час коли з урахуванням положень ст.115 КПК України дата закінчення дії ухвали мала бути вказана 19 год. 45 хв. 28.06.2015 року.

З урахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до положень ч. 2 ст. 404 КПК України та часткового задоволення апеляції захисника ОСОБА_6 .

Так, згідно клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому, що він,13.03.2015 року приблизно о 11.05 год. на вул. Миру смт. Знам`янка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, під час проведення співробітниками міліції оперативної закупки наркотичних засобів незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 3,680 г.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи та реалізуючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, 17.03.2015 року приблизно о 14.38 год. на вул. Карла Маркса смт. Знам`янка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, під час проведення співробітниками міліції оперативної закупки наркотичних засобів, повторно, незаконно збув ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

30.04.2015 року в період часу з 17.30 год. до 18 год., ОСОБА_7 маючи та реалізуючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, біля домоволодіння АДРЕСА_1 , під час проведення співробітниками міліції оперативної закупки наркотичних засобів, повторно, незаконно збув ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Цього ж дня, тобто 30.04.2015 року в період часу з 19.50 год. до 21.50 год., співробітники Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області на підставі ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2015 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , провели обшук, під час якого виявили та вилучили наркотичні засоби, які ОСОБА_7 незаконно зберігав з метою збуту.

Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла переконання, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не заперечується в апеляції захисником.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, так як санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_7 проживає тільки з матір`ю, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, у тому числі й передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, однак хоча і вважається таким, що не має судимості, але із попередніх судимостей належних висновків не зробив.
Отже, ураховуючи серйозність висунутої підозри, що свідчить про суспільну небезпеку ОСОБА_7 , як особи та тяжкість покарання, яке загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дає підстави з певною вірогідністю стверджувати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляції, що у кримінальному проваджені відсутні ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Наведене в сукупності дає колегії суддів підстави для висновку, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, в тому числі домашній арешт або особисте зобов`язання, про застосування яких в апеляції просить захисник не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_7 .

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозністю висунутої проти ОСОБА_7 підозри з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не буде надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

До матеріалів клопотання, а також до апеляції не долучено медичної довідки яка б свідчила проте, що ОСОБА_7 є наркозалежним та потребує лікування, яке йому не проти показане, а тому доводи апеляції, що підозрюваному необхідно пройти лікування від наркоманії, а в умовах СІЗО, таке лікування не можливе, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, а також тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, колегія суддів погоджується із розміром застави, визначеним слідчим суддею районного суду відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України - 30 розмірів мінімальної заробітної плати, а у разі внесення визначеного розміру застави, покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що розмір застави відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, становить від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, розмір застави - 30 розмірів мінімальної заробітної плати, визначений ближче до мінімальної межі передбаченої у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та не є занадто непомірним для нього.
За таких обставин, доводи апеляції захисника, що визначений слідчим суддею районного суду розмір застави є занадто непомірним для ОСОБА_7 , є безпідставними.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1,3 ч. 5 ст.194 КПК України, тобто обов`язки, визначені слідчим суддею районного суду та попередити, що у разі невиконання покладених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

За змістом ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Дослідження матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 затриманого 30.04.2015 року о 19 год. 45 хв., а тому саме з цього часу повинен обчислюватися строк дії ухвали 60 днів, тобто він закінчується о 19 год. 45 хв. 28.06.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 182, 183, 376,404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Зна`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 19 год. 45 хв. 30.04.2015 року до 19 год. 45 хв. 28.06.2015 року.

Визначити заставу в розмірі - 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Апеляційного суду Кіровоградської області № 1090, , МФО 823016, банк отримувача ГУДКСУ у Кіровоградській області. Призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000437 від 10.03.2015 року.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) прибувати до Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області на реєстрацію першої суботи кожного місяця з 09 год. до 12 год.; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4