Справа № 209/2657/13-к
Провадження № 1-кп/209/137/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2013 року Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара
Г.А.

при секретарі Сай
О.С.

за участю прокурора
Петропольської М.Л.

потерпілої
ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську кримінальне
провадження за обвинувальним актом
відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
маючого середню професіональну
освіту, розлученого, не працюючого, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

обвинувачуваного у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 на підставі виконавчого
листа № 2-587/2012 від 14.02.2012 року, виданого
Баглійським районним судом м.
Дніпродзержинська, зобов'язаний
виплачувати аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця, на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до
його повноліття, на користь ОСОБА_1.
Будучи фізично здоровим, маючи
можливість працевлаштуватися та
виконувати рішення суду, він офіційно
не працевлаштувався, аліменти не
сплачував, ніякої іншої допомоги у
вигляді продуктів харчування, одягу
дитині не надавав. Заборгованість
ОСОБА_2 по сплаті аліментів на
утримання сина станом на 15.02.2012 року
становить 9818,83 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою
провину у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
визнав частково та пояснив, що з
потерпілою ОСОБА_1 вони проживали
однією сім'єю з 2000 року по 2007 рік без
реєстрації шлюбу. Мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час спільного
проживання вони купили пів будинку, у
АДРЕСА_2. Зробили в цьому будинку
ремонт, купували побутову техніку. Цей
будинок був оформлений на ОСОБА_1
згідно договору дарування. В кінці 2007
року вони з ОСОБА_1 припинили подружні
стосунки. У них була усна домовленість
про те, що він залишає їй з сином
будинок та все спільно нажите майно, а
вона не буде звертатись до суду з
приводу стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітнього сина. В суді
він не був, коли розглядалася справа
про стягнення з нього аліментів. В
травні 2012 року ОСОБА_1 говорила йому по
телефону, що з нього стягнуті аліменти
на утримання сина і, що в нього є
заборгованість по їх сплаті. До
виконавчої служби його не викликали.
Згоден сплачувати аліменти на
утримання сина. Кається у скоєному та
просить не застосовувати суворе
покарання.

Крім часткового визнання вини самим
обвинувачуваним ОСОБА_2, його вина в
скоєнні кримінального правопорушення
підтверджується показами потерпілої
ОСОБА_1 в суді про те, що 27 грудня 2011 року
вона звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання їх неповнолітнього сина. В
січні 2012 року повідомила ОСОБА_2 про те,
що буде слухатись справа судом. ОСОБА_2
сказав їй, що в суд не прийде і аліменти
сплачувати не буде. В січні 2012 року було
ухвалене рішення про стягнення
аліментів. В лютому 2012 року вона
звернулась до виконавчої служби з
виконавчим листом. Приблизно в
лютому-березні вона дзвонила матері
ОСОБА_2 і сказала їй, що виконавчий лист
знаходиться на виконанні у виконавчій
службі. На що мати їй відповіла, що з
сином не спілкується і не підтримує
ніяких стосунків. В травні 2012 року вона
телефонувала ОСОБА_2 і казала про те, що
з нього стягнуті аліменти і мається
заборгованість по сплаті аліментів.
Він сказав, що нічого платити не буде.
До теперішнього часу заборгованість їй
не виплачена. Ніякої матеріальної
допомоги на утримання сина він не
надає. Вона наполягає на притягненні
Ботченко до кримінальної
відповідальності.

Вина ОСОБА_2 також
підтверджується дослідженими судом
документами кримінального
провадження, в тім числі:

- довідкою РАЦС про те, що ОСОБА_2
визнаний батьком ОСОБА_4;

- довідкою Дніпровського ВДВС про
заборгованість по аліментам;

-виконавчим листом №2-587/2012, виданим
Баглійським районним судом м.
Дніпродзержинська 14.02.2012 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_4, на користь
ОСОБА_1.;

- протоколом одночасного допиту ОСОБА_2
та ОСОБА_1;

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2
злісно ухилявся від сплати аліментів
на утримання дитини, заявивши
потерпілій ОСОБА_1, що аліменти платити
не буде, в результаті чого утворилася
значна заборгованясть по аліментам..

Діяння ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання ОСОБА_2,
суд враховує обставини і тяжкість
злочину, який відноситься до злочинів
невеликої тяжкості.

Суд враховує особу
обвинуваченого, який раніше не судимий,
не перебуває на обліку у лікарів
психіатра та нарколога, не працює,
позитивно характеризується за місцем
проживання.

Обставин, які пом'якшують чи
обтяжують покарання обвинувачуваного,
судом не виявлено.

Суд вважає за необхідне
призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч.1 ст.164 КК України у вигляді
обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину,
особу винного, який раніше не судимий,
не перебуває на обліку у лікарів
психіатра і нарколога, позитивно
характеризується, суд вважає можливим
виправлення засудженого без
відбування покарання, і він може бути
звільненим від відбування покарання з
випробуванням, згідно ст.75 КК України,
та з покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК
України,суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України, та призначити йому покарання
у вигляді обмеження волі строком на 1
(один) рік.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік.

Згідно ст.76 КК України, покласти
на засудженого ОСОБА_2 обов'язки
протягом іспитового строку: не
виїздити за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання; періодично з'являтися на
реєстрації до Кримінально-виконавчої
інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 30 діб з дня його
проголошення.

Суддя
Байбара Г.А.