Справа № 522/5665/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 00000586 від 07.12.2013 року стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теплодар Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2012 року, близько о 19.00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не видалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , маючи намір на спричинення шкоди здоров`ю, тобто умисного протиправного спричинення тілесних ушкоджень людині, став наносити удари ОСОБА_8 , навмисно завдаючи їй удари руками в життєво важливі органи, а саме в область голови та тулуба.

Внаслідок чого, ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 178-4050 від 18.12.2012 року, спричинив ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-лицьова травма у вигляді: забитої рани, саден, крововиливів голови, крововилив у м`які тканини язика, крововиливи в м`які тканини носу, багатооскольчаті переломи костей і хрящів носу, крововилив в м`які тканини голови, лобно-тімя`нно-потилично-скроньових областей, та крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральне) середньої і задньої черепних ямок (масою 90 г), крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальне) потиличних частин та півкуль мозочку, крововиливи в шлуночки мозку (20 мл. крові); зЗакрита травма грудної клітини у вигляді: крововиливів грудної клітини, крововиливів у м`які тканини грудної клітини, переломів 6-11 правих ребер по лопаточній лінії, крововиливи у зв`язки легень. Закрита травма тазу у вигляді: крововиливів у м`які тканини тазу, багатофрагментального перелому лівої сидалищної кістки, багатооскольчатого перелому нижньої гілки лівої лонної кістки. Травма кінцівок у вигляді: крововиливів верхніх кінцівок, крововиливи в м`які тканини лівого стегна, чрезвертального перелому лівої стегнової кістки.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в пошкодженнях не відобразилося.

За даними судово-криміналістичного дослідження, на клапті шкіри лівої тім`яно-потиличної області мається ушкодження, яке представляє собою забиту рану, яка могла утворитися внаслідок дії тупого твердого предмету, можливо маючого згладжене ребро.

Ушкодження, вказані в п. 1 «а» даного висновку, в сукупності утворюють морфологічний комплекс відкритої черепно-лицьової травми і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 г.

Ушкодження, вказані в п. 1 «б» даного висновку, в сукупності утворюють морфологічний комплекс закритої травми грудної клітини і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 о.

Ушкодження, вказані в п. 1 «в» даного висновку, в сукупності утворюють морфологічний комплекс закритої травми тазу і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3.

Ушкодження у вигляді закритого черезвертального перелому лівої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини лівого стегна мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 о.

Враховуючи локалізацію, характер, морфологію, ушкодження у ОСОБА_8 не могли утворитися при однократному, мимовільному падінні.

При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_8 виявлено ушкодження, які, можливо, спричинені не менше ніж як від 29 травмуючих ударів.

Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку із закритою черепно-лицьовою травмою у вигляді перелому хрящів і костей носу, крововиливів під тверду та м`які оболонки мозку, крововиливів в шлуночки мозку і настала від набряку головного мозку.

Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 залишив місце скоєння злочину.

В цей же день ОСОБА_8 була госпіталізована до MKЛ-1 і поміщена до реанімаційного відділення, де 12.12.2012 року від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Крім того, 07 грудня 2012 року, близько о 03.00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , умисно, із корисних мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_10 , та із користі, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа X-2» з сім-картою оператора «Лайф», який належав останній. Після чого ОСОБА_9 з місця скоєння злочину втік і викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, умисно, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа Х-2» з сім-картою оператора «Лайф» вартістю 700 гривень, що належить ОСОБА_11 , тим самим завдавши останній збиток на вищевказану суму.

Після скоєння вказаного злочину ОСОБА_9 був затриманий співробітниками міліції і доставлений до Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, не визнав, пояснюючи, що станом на 06.12.2012 року він мешкав в АДРЕСА_1 . У вказаний день, 06.12.2012 року, він приїхав до м. Одеси, так як повинен був забрати свої речі у ОСОБА_12 . В той день він був одягнений у коричневі кросівки "Крокер", сині джинси, сіру кофту та білу куртку. У зазначеному одязі ОСОБА_7 був одягнений цілий день до моменту його затримання. Знаходячись зранку, цього ж дня, біля ринку "Привоз" по вул. Катерининській в м. Одесі, ОСОБА_7 допоміг жінці, яка стала погано почувати себе, а також надав їй свою носову хустку після того, як у неї стала текти кров з носа. Біля 11.00 години ОСОБА_7 дійшов до місця мешкання ОСОБА_12 , який запросив його піти посидіти у бар. Після чого ОСОБА_7 , зайшовши до орендодавця займаної ним квартири, а саме ОСОБА_13 , яка раніше здавала йому кімнату в квартирі, допоміг їй по дому. Через деякий час ОСОБА_12 прийшов до ОСОБА_13 , де вони всі разом пили каву. Потім ОСОБА_12 та ОСОБА_7 пішли до бару, який був розташований на відстані близько 100-150 м. від квартири, де мешкав ОСОБА_12 . По дорозі ОСОБА_12 зайшов додому, узяв речі ОСОБА_7 та пакет із сміттям, який по дорозі викинув. По дорозі до бару ОСОБА_12 запропонував занести речі ОСОБА_7 до свого дому, у зв`язку з чим, вони знов повернулися до місця мешкання ОСОБА_14 , куди останній заніс речі ОСОБА_7 . В барі ОСОБА_7 та ОСОБА_12 спочатку випили пива, а потім стали пити різні алкогольні напої. Усього у той день ОСОБА_7 випив бокал пива, 50-100 грамів напою "Самбука" та 100 грамів напою "Абсент". Через деякий час ОСОБА_7 вирішив йти додому, однак ОСОБА_12 повідомив йому, що необхідно через банкомат зняти гроші з карточки, так як готівки для оплати рахунку в барі у ОСОБА_12 не було, у зв`язку з чим, ОСОБА_12 вийшов з бару до банкомату та, повернувшись через 10-15 хвилин, повідомив, що грошей на карточці не було. Повернувшись до бару, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 сів біля барної стойки, де вони продовжили відпочивати та вживати спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_12 знов намагався зняти гроші з карточки, однак, повернувшись приблизно через 20 хвилин до бару, сказав, що гроші зняти не зміг, так як на його рахунок не було здійснено начислення коштів. Пробувши в барі ще деякий час, ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_12 що треба йти додому, на що останній відповів, що йому треба залишитися, так як потрібно оплатити рахунок в барі. Біля 18.00-19.00 години, ОСОБА_12 надав ОСОБА_7 ключі від своєї кімнати для того, щоб ОСОБА_7 забрав з неї свої речі. Зайшовши до квартири потерпілої, обвинувачений ОСОБА_15 відкрив вхідні двері ключами, наданими свідком, після чого у веранді забрав свої речі та, закривши вхідні двері квартири на ключ, знов повернувся до бару, де передав ОСОБА_12 ключі від квартири потерпілої. Потерпілої у кімнаті ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_7 не бачив. Відсутній у барі він був біля п`яти хвилин. Після чого ОСОБА_7 направився в сторону автостанції "Привоз". По дорозі ОСОБА_7 зайшов до комп`ютерного клубу. В клубі ОСОБА_7 знаходився декілька годин, за цей час ОСОБА_7 перевіряв електронну пошту, тощо. Дійшовши до автостанції, ОСОБА_7 побачив, що маршрутні таксі у напрямку м. Теплодар вже не їздили, у зв`язку з чим ОСОБА_7 вийшов на вул. Пантелеймонівську в м. Одесі з метою зупинити таксі, однак там виявилася велика черга. Після чого, ОСОБА_7 вирішив повернутися до комп`ютерного клубу та забрати свої речі, однак біля входу у клуб ОСОБА_7 стало нудити, у зв`язку з чим, він відійшов до арки. Через деякий час до ОСОБА_7 підбігли працівники міліції, в руках яких знаходилися ліхтарики, та відвезли його до Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області, пояснюючи, що його затримали у зв`язку з тим, що він викрав мобільний телефон у якоїсь дівчини. В Приморському РВ він біля 3-4 годин знаходився в коридорі біля чергової частини, після чого приїхали працівники Портофранківського ВМ Приморського РВ, які, провівши ОСОБА_7 через внутрішній двір РВ, відвели його в кабінет на другий поверх, де його почали бити, вимагаючи надати свідчення про скоєння ним злочинів, передбачених ст. ст. 121, 186 КК України. ОСОБА_7 на той момент погано себе почував, у зв`язку з чим, написав явку з повинною, в якій повідомив про скоєння ним інкримінованих йому злочинів. Після чого його помістили до місця тимчасового тримання Приморського РВ, де він знаходився біля 3 годин, а після чого знаходився приблизно до 13.00-14 години біля чергової частини РВ. В подальшому ОСОБА_7 знов перевели через двір РВ та відвели до якогось приміщення, де знов почали його бити. Через деякий час працівники міліції відвели ОСОБА_7 до слідчого РВ, який пояснив йому, що він повинен поїхати на місце пригоди для проведення слідчого експерименту, а саме для відтворення обстановки та обставин подій, які сталися 06.12.2012 року. Після цього, працівники міліції відвезли ОСОБА_7 у двір, розташований по вул. Арнаутській в м. Одесі, де він показував та пояснював все те, що від нього вимагали працівники міліції. Після вказаної дії обвинуваченого відвезли до Приморського РВ, де він знаходився цілий день. Увечорі цього ж дня його доставили до лікарні для проведення флюорографії. Приїхавши до Приморського РВ, обвинуваченого ОСОБА_7 відвели на другий поверх, де його знов почали бити, так як він не погоджувався підписувати показання про скоєння ним злочинів, передбачених ст. ст. 121, 186 КК України. Крім того, працівники міліції не надавали ОСОБА_7 можливості скористатися послугами адвоката. Наданий працівниками міліції захисник повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно підписати усі документи, після чого з ним все буде добре.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, ОСОБА_7 повідомив, що не знає, звідки взялась кров, яка була виявлена на його одежі, однак припускає, що можливо він міг забруднити свої брюки у той момент коли, 06.12.2012 року біля ринку "Привоз" надавав допомогу жінці, у якої текла кров з носа. Наявність плям крові на іншій його одежі, ОСОБА_7 також пояснити не зміг.

Крім того, як зазначив ОСОБА_7 , в момент його затримання працівниками міліції, він не знаходився під автомобілем, а стояв нагнувшись, у зв`язку з тим, що його нудило, а після цього він присів за автомобіль. Конкретно в яку саме годину ОСОБА_7 зайшов до арки, де в послідуючому його заарештували, обвинувачений не знає, однак гадає, що це відбулося приблизно о 01.00 годині, а не о 03.00 годині, як вказано в протоколі затримання.

Крім того, коли ОСОБА_7 знаходився на місці затримання, мобільного телефону потерпілої біля ОСОБА_7 не було, його не вилучали, а також були відсутні особи, які б приймали участь в якості понятих на місці пригоди. Пакет з особистими речами ОСОБА_7 залишився в інтернет - клубі, так як працівники міліції не надали можливості ОСОБА_7 його забрати.

Незаконні дії працівників Шевченківського ВМ та Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 не оскаржував у зв`язку з тим, що вважав таке оскарження безрезультатним.

На питання прокурора щодо наявності у ОСОБА_7 залежності від споживання алкоголю, обвинувачений ОСОБА_7 відмовився відповідати, пояснюючи це тим, що йому неприємна вказана тема.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , не визнав своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, його вину в скоєнні вказаних кримінальних правопорушень суд вважає повністю доведеною та такою, що підтверджується наступними доказам, дослідженими під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні:

- показаннями допитаної в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що потерпіла ОСОБА_16 являлася її матерю. 06.12.2012 року сусідка її матері подзвонила ОСОБА_6 на роботу і наказала їхати до мами, так як, зі слів сусідки, ОСОБА_16 була вся в крові, та з нею скоїлось щось незрозуміле. Біля 19.00-20.00 години, ОСОБА_6 прийшла на АДРЕСА_4 , а саме додому до своєї матері, та побачила, що усі речі в її кімнаті були скинуті на підлогу, ліжко та крісла стояли без речей, без постілі та матрасів. ОСОБА_16 була ще притомна та сиділа напів лежачи на ліжку, вона була вся в крові, не усвідомлювала, що їй говорили, сама ж намагалася щось пояснити ОСОБА_6 , однак вона могла промовляти лише звуки. На запитання про події, які сталися, квартирант ОСОБА_12 повідомив їй, що вдень він з ОСОБА_7 відпочивав у барі, де вживали спиртні напої. В процесі відпочинку ОСОБА_7 забрав (викрав) у ОСОБА_12 ключі від його кімнати, які через деякий час віддав, нічого йому не пояснюючи. Повернувшись додому, ОСОБА_12 побачив, що двері (на веранду) в квартиру відчинені. Зрозумівши, що з потерпілою ОСОБА_17 щось скоїлося, ОСОБА_12 покликав її (сусідку), а вона вже зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила про стан ОСОБА_18 .

Викликані ними працівники швидкої допомоги на протязі майже двох годин робили потерпілій крапельниці і лише потім на ношах доставили її до ГКБ №1, де ОСОБА_8 зробили операцію та перевели до реанімації. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 померла, знаходячись в лікарні.

Крім того, як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , коли вона знаходилась 06.12.2012 року в лікарні, працівники міліції її опитали та з її участю провели огляд місця події.

Як повідомила свідок ОСОБА_6 , їй відомо, що її матір на протязі одного місяця здавала кімнату квартиранту, а саме ОСОБА_12 . Обвинувачений ОСОБА_7 знімав квартиру у сусідки. ОСОБА_12 та ОСОБА_7 дружили між собою. У ОСОБА_18 з ОСОБА_7 не було жодних стосунків, вона з ним ніколи не спілкувалась. ОСОБА_16 була лежача, так як в неї була зламана нога, у зв`язку з чим вона з квартири не виходила. Особисто ОСОБА_6 бачила обвинуваченого ОСОБА_7 декілька разів в квартирі сусідки ОСОБА_18 , коли заносила ключі. З маминої сусідкою ОСОБА_6 спілкувалася постійно, на ОСОБА_7 остання не скаржилася.

Крім того, як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , після огляду місця події, який відбувся 06.12.2012 року ОСОБА_6 за погодженням працівників міліції прибрала, у тому числі вимила усі сліди крові, в кімнаті та в усій квартирі ОСОБА_18 . Приблизно 08-09.12.2012 року на місце скоєння злочину, а саме в квартиру АДРЕСА_2 , де мешкала потерпіла ОСОБА_8 , приїжджали працівники міліції з обвинуваченим ОСОБА_7 , який, знаходячись в квартирі потерпілої, надавав свої пояснення щодо скоєння ним злочину. При цьому, ОСОБА_7 показання надавав стоячи, не наклонюючись, у зв`язку з чим забруднити свій одяг в кров, якої вже не було на місці пригоди, ОСОБА_7 під час надання пояснень не міг, як не могли це зробити працівники міліції;

- показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що у грудні 2012 року на вул. Дворянській строком на один рік вона орендувала приміщення, в якому розташовувався бар. Незважаючи на те, що ОСОБА_19 була директором закладу, вона неодноразово допомагала кухареві або бармену. В грудні 2012 року, точну дату свідок не пам`ятає, біля 11.00 години, до бару зайшли два клієнти, одним з них був обвинувачений ОСОБА_7 , якого ОСОБА_19 бачила уперше, а другого молодого чоловіка бачила до вказаного дня приблизно 3-4 рази, так як він приходив декілька разів до бару, останній раз напередодні за 3-4 дні. Зазвичай він заходив, пив 1-2 бокали пива і йшов додому.

У той день ОСОБА_7 та другий чоловік спочатку пили пиво, а потім замовляли коктейлі - самбука, абсент, ром, коньяк, горілка, крім того, вказані особи змішували напої. Обслуговувала їх ОСОБА_19 . Перебували в барі обвинувачений та його друг приблизно з 11.00 години до 16.00 години. Після чого ОСОБА_12 повідомив, що у нього не вистачає грошей для оплати рахунку, однак сказав, що йому хтось має принести гроші. ОСОБА_7 у цей час, попросивши та отримавши у ОСОБА_12 якісь ключі, вийшов з бару та повернувся приблизно через 40-60 хвилин з спортивною сумкою, в якій, як зрозуміла свідок ОСОБА_20 , були речі, після чого обвинувачений віддав ключі ОСОБА_12 . Моменти, коли ОСОБА_7 брав та віддавав ключі ОСОБА_12 , відбувалися у присутності свідка ОСОБА_19 . Знаходячись в барі, обвинувачений ОСОБА_7 був у неадекватному стані, не розумів, про що з ним говорили, ходив по бару пританцьовуючи, говорив сам із собою та, приблизно через хвилин 15-20 після повернення до бару, ОСОБА_7 пішов з закладу. ОСОБА_12 теж знаходився в стані алкогольного сп`яніння, однак поводив себе адекватно, постійно комусь дзвонив та просив принести йому гроші. ОСОБА_12 знаходився в барі приблизно до 18.00 години, після чого вийшов покурити і пропав. Повернувся ОСОБА_12 через тиждень й тоді розрахувався у повному обсязі. Як пояснила ОСОБА_20 , свідок ОСОБА_12 надовго з бару не виходив, видалявся лише на декілька хвилин на ганок бару покурити, при цьому завжди знаходився на очах у потерпілої. На вказаному свідок наголосила, що у зв`язку з тим, що вказані особи не розрахувалися у барі, а ОСОБА_12 сказав, що розраховуватись буде він, однак гроші мав хтось привезти або принести пізніше, тому вона весь час перебування ОСОБА_12 в барі, стежила за останнім;

- показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає, так як він в 2012 році на протязі 2 місяців орендував у неї кімнату. Охарактеризувала ОСОБА_7 з позитивного боку, як людину, яка постійно їй допомагала, у зв`язку з чим не вірить, що інкриміновані йому злочини скоїв саме ОСОБА_7 . Обвинувачений в побуті був неконфліктний, на вулицю майже не виходив, спиртні напої вживав рідко.

06.12.2012 року уранці до ОСОБА_13 прийшов ОСОБА_7 та повідомив, що хоче їхати додому, у зв`язку з чим зібрав свої речі і пішов з її квартири. Про те, що ОСОБА_7 у той день не виїхав додому, ОСОБА_13 не знала. Близько 16.00-17.00 години вказаного дня, їй подзвонив додому ОСОБА_12 та попросив прийти, так як щось трапилося з ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_13 одразу зайшла до кімнати сусідки та побачила, що там були всі речі звалені на підлогу, а ОСОБА_12 сидів на розкладачці. ОСОБА_8 у той час лежала біля нього. ОСОБА_12 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, руки були в крові. На запитання ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_12 пояснив, що, виявивши ОСОБА_8 в такому стані, хотів її перекласти на ліжко, але не зміг підняти. Після цього ОСОБА_13 наказала ОСОБА_12 покласти ОСОБА_8 на ліжко. ОСОБА_12 підняв ОСОБА_8 та поклав її поперек ліжка. Потерпіла ще була жива, при тямі і тягнула руки, хотіла сама піднятися. Після цього ОСОБА_13 подзвонила дочці потерпілої ОСОБА_8 та викликала карету швидкої допомоги.

Як повідомила ОСОБА_13 , вона вважає, що злочин скоїв ОСОБА_12 , так як не вірить у те, що вбивство ОСОБА_8 скоїв ОСОБА_7 . Крім того, на її погляд ОСОБА_12 є потайною людиною, яка має вигляд "пай-хлопчика". Після арешту ОСОБА_7 свідок ОСОБА_12 заходив до ОСОБА_13 та вони розмовляли про обставини, які відбулися 06.12.2012 року. 12.01.2013 року біля 03.00-04.00 години ОСОБА_12 знов прийшов до ОСОБА_13 , він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, був весь у крові, в нього була розбита голова. ОСОБА_13 ОСОБА_12 повідомив, що на нього напали, вдарили ззаду по голові і пограбували. Позичивши у ОСОБА_13 гроші в сумі 70 гривень, ОСОБА_12 більше у неї не з`являвся, гроші їй не повернув;

· показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що взимку 2012 року на протязі 2 тижнів орендував кімнату у потерпілої ОСОБА_8 . З господинею спілкувався, неодноразово їй допомагав. ОСОБА_7 орендував кут у сусідній квартирі, яка належить ОСОБА_13 , він в`їхав туди на місяць раніше ОСОБА_12 . Стосунки у ОСОБА_12 та ОСОБА_7 були нормальні, сусідські, іноді вони могли піти разом відпочити, однак дружби між ними не було. У ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_8 відносин ніяких не було.
У день побиття ОСОБА_8 , біля 11.00 години, ОСОБА_12 зустрів ОСОБА_7 , який заходив до ОСОБА_13 . Приблизно за тиждень до скоєного, ОСОБА_21 залишив свої речі у ОСОБА_12 , так як господиня, у якої ОСОБА_7 знімав кімнату, заселяла нових мешканців. Обвинувачений ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_12 піти пройтися. ОСОБА_12 , викинувши сміття, запропонував ОСОБА_7 посидіти трохи в кафе «Козачок», яке розташовувалося на вул. Дворянській в м. Одесі. Залишивши речі в квартирі, яку знімав ОСОБА_12 , вони пішли до вказаного кафе, де вживали спирті напої. Перебуваючи в кафе, ОСОБА_12 пив пиво та пару чарок настоянки, а ОСОБА_7 спочатку пив пиво, а потім приблизно чарки три чогось міцного. В барі з ОСОБА_7 вони відпочивали двоє, інших в їх компанії не було. У кафе розплачувався ОСОБА_12 на наступний день, в барі він залишив під заставу свій плащ, пообіцявши бармену повернутися і розрахуватися, але, коли побачив, що з господинею сталося лихо, йому було не до цього. У барі гроші в нього були, але тільки на банківській картці, які він, мабуть, і намагався зняти, але ОСОБА_12 цього не пам`ятає. Найближчий від бару банкомат знаходився приблизно в трьох хвилинах пішої ходи від бару, в якому ОСОБА_12 та ОСОБА_7 відпочивали 06.12.2012 року. Приблизно до 16 години свідок та обвинувачений в кафе перебували удвох, а з 16.00 до 19.00 годин ОСОБА_12 знаходився один, так як ОСОБА_7 потрібно було їхати по справах в м. Теплодар Одеської області.

Як зазначив ОСОБА_12 , знаходячись в кафе, приблизно за 15-30 хвилин до уходу з бару, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 , що йому потрібно кудись відійти, після чого покинув приміщення кафе. Повернувшись, ОСОБА_7 ще деякий час посидів в кафе, після чого попрощався і пішов. ОСОБА_12 з бару виходив тільки покурити. ОСОБА_12 сидів у барі приблизно до 18.00-19.00 години, після чого пішов додому взяти зарядку до телефону. Зайшовши у двір, ОСОБА_12 побачив відчинені двері на веранду, пройшовши усередину квартири, ОСОБА_12 побачив, що двері у кімнату господині були відкриті і в приміщенні горіло світло. В кімнаті ОСОБА_8 був безлад, з лівого боку, впершись на ліжко лівою стороною, сиділа ОСОБА_8 , яка була вся в крові. Ліжко, на якому вона лежала, також було вимазано у кров, постіль на ліжках була відсутня, розкладачка «вертоліт» була перевернута, на підлозі валялися подушки, матрац, були відкриті шафи. Говорити ОСОБА_8 не могла, а тільки стогнала. На запитання ОСОБА_12 потерпіла не відповідала. Після вказаного, ОСОБА_12 одразу подзвонив сусідці ОСОБА_13 і сказав, що ОСОБА_8 погано, у зв`язку з чим, їй потрібна допомога. Потім ОСОБА_12 сів біля ОСОБА_8 , взяв її за руку та знаходився біля неї. Через деякий час прийшла ОСОБА_13 та почала також питати у потерпілої про обставини отримання нею тілесних ушкоджень, однак ОСОБА_8 також їй нічого не відповідала. Після чого ОСОБА_13 допомогла ОСОБА_12 підняти потерпілу на ліжко, а потім викликала швидку допомогу. Про те, що ОСОБА_8 побили, він розумів, так як її речі були розкидані по квартирі.

Після того, як потерпілу забрали до лікарні, ОСОБА_12 повернувся до своєї кімнати, де помітив відсутність речей ОСОБА_7 . Як повідомив свідок, він дуже добре пам`ятає, що коли виходив з квартири, двері закривав своїми ключами. Як йому відомо, дублікати ключів від квартири ОСОБА_8 були лише у нього та у дочки потерпілої. Повернувшись увечері вказаного дня до квартири ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_12 побачив, що двері у квартиру були відчинені, замок при цьому пошкоджений не був. Як пояснив свідок, у барі ключі були або на столі, або у піджаку. Можливо ОСОБА_7 брав у ОСОБА_12 ключі від квартири ОСОБА_8 , а потім віддавав, однак ОСОБА_12 цього не розумів через алкогольне сп`яніння;

- показаннями допитаного в якості експерта ОСОБА_22 , який пояснив, що працює завідуючим відділення судово-медичних молекулярних генетичних експертиз ООБСМЕ. Як зазначив свідок, на експертизу були надані зразок крові потерпілої ОСОБА_8 , куртка, кофта та взуття обвинуваченого ОСОБА_7 , після дослідження вказаних речей був складений висновок. Взуття обвинуваченого не досліджувалося у зв`язку з відсутністю запитань, вказаних у постанові про призначення експертизи. Крім того, свідок вказав, що, як він правильно розумів, на вказаному взутті були відсутні плями крові.

Відповідаючи на запитання учасників судового процесу, ОСОБА_22 повідомив, що в пункті 3.5. вказаного висновку мова йде про об`єкт, який розташований на лівому рукаві кофти обвинуваченого. В процесі проведення експертизи експертами не проводилося дослідження крові обвинуваченого, у зв`язку з чим при складанні висновку було вказано, що сліди крові належали невідомому чоловіку. У п.п. 2.1, 3.1. вказано розмір плям крові. Механізм утворення плям не входить до його компетенції;

- показаннями допитаної в якості експерта ОСОБА_23 , яка пояснила, що працює на посаді експерта - імунолога ООБСМЕ. Висновок судово - імунологічної експертизи у даному кримінальному провадженні складала та підписувала ОСОБА_23 . В п.2.4 вказано, що в ході проведення експертизи був проведений додатковий контрольний опит, вказані дії є одним з видів методики дослідження та проводиться для посвідчення результату, виявленого під час проведення дослідження. Відповідно до висновку експертизи, на усіх речах обвинуваченого (куртці, кофті, брюках) була кров людини. При дослідженні якої виявлено антиген А, в об`єкті №4 ще з ізогемагглютініном анті-В. Висновки, щодо об`єкту №4 говорять про те, що в ході дослідження на вказанному об`єкті представилося можливим провести більш точний аналіз;

Крім того, як пояснила ОСОБА_23 , більш детальне дослідження щодо визначення особи, якій належить кров, яка була вилучена на речах обвинуваченого, можливо робити шляхом призначення судово-молекулярно-генетичної експертизи.

- показаннями допитаної в якості потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 їй не відомий. В грудні 2012 року вона мешкала в м. Одесі за адресою: по АДРЕСА_5 , де орендувала квартиру біля 2 місяців. Працювала реалізатором на ринку "Староконий". 06.12.2012 року пізно ввечері вона йшла в кафе-бар «Роза вітрів» попити кави, поспівати в караоке, алкоголь у той день не вживала. Зупинившись біля бару «Пічки-лавочки», вона зателефонувала своїй подружці ОСОБА_24 . Під час телефонної розмови, до неї підійшов невідомий їй чоловік та попросив її телефон, щоб комусь подзвонити, однак ОСОБА_10 відмовила у проханні та поклала телефон в кишеню куртки (зовнішня кишеня куртку справа знизу). Після чого ОСОБА_10 нахилилася, а в цей момент невідомий чоловік дістав телефон у неї з кишені, при цьому вона не зразу зрозуміла про зникнення телефону. Після скоєного вказаний чоловік пішов у дворик, розташований біля кафе «Пічки-лавочки», на тому ж боці вулиці. Наздогнавши його, ОСОБА_10 просила віддати їй телефон, однак останній їй повідомляв, що віддасть його лише після того, як комусь подзвонить. Знаходились вони між собою на відстані приблизно 2-3 метрів. У перехожих вона попросила подзвонити в міліцію. Після чого, чоловік з її телефоном розвернувся і пішов у двір, який був розташований біля вищевказаного кафе. Приблизно через 5-10 хвилин, на місце пригоди приїхали працівники міліції на службовому автомобілі, кількість їх вона не памятає, яким вона повідомила про викрадення у неї мобільного телефону. Після чого, працівники міліції та ОСОБА_10 пішли у двір, на який вона вказала, та почали шукати викрадача. З лівої сторони двору знаходився автомобіль, під яким був виявлений злочинець. Він не хотів вилазити, у зв`язку з чим працівники міліції вимушені були витягти його звідти. Оглянувши невідомого їй чоловіка, працівники міліції виявили у нього мобільний телефон потерпілої. Місце знаходження мобільного телефону у злочинця, ОСОБА_10 не пам`ятає. На запитання працівників міліції чоловік повідомляв, що телефон, який потерпіла впізнала, належить йому, більш нічого він не говорив та не пояснював. Потім їх із злочинцем доставили до Приморського РВ, де вони надали свої пояснення. Чоловік, який викрав у неї мобільний телефон, був вище неї (зріст потерпілої 1,45 см.), та мав, начебто, світле волосся, у чому був одягнений злочинець, ОСОБА_10 не пам`ятає. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 не та особа, яка викрала у неї телефон, так як волосся у обвинуваченого темного кольору, проте якого саме кольору було волосся у викрадача, ОСОБА_10 не пам`ятає;

- показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що працює заступником командира взводу ППС, обслуговуючого Приморський район м. Одеси.

Як пояснив свідок, обвинувачений ОСОБА_7 йому відомий, так як в грудні 2012 року він затримував ОСОБА_7 на вул. Мала Арнаутській в м. Одесі за грабіж мобільного телефону у дівчини. У вказаний день ОСОБА_25 патрулював Приморський район, по радіостанції отримав виклик, що їх очікує потерпіла. Приїхавши на місце виклику, до них нього звернулась молода жінка, яка пояснила, що раніш невідомий їй чоловік у неї з рук вирвав телефон і втік в сторону вказаного потерпілою двору будинку. Зайшовши у цей двір і освітивши двір ліхтарем, вони виявили обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився під машиною. Потерпіла упізнала ОСОБА_7 як чоловіка, який скоїв стосовно неї злочин, на підставі чого ними був викликана оперативно-слідча група з Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області. ОСОБА_7 з членами групи ОСОБА_25 не розмовляв, на запитання не відповідав. Телефон "Нокіа", який упізнала потерпіла, лежав біля того місця, де вони виявили ОСОБА_7 .

Окрім вищевказаних доказів, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, повністю підтверджується наступними дослідженими судом письмовими та речовими доказами, висновками експертів:

· повідомленням з медичного закладу від 06.12.2012 року об 22.25 годині про те, що до МКЛ№1 була доставлена ОСОБА_8 (а.п.7);
· протоколом огляду місця події від 06.12.2012 року, проведеного з 23.15 до 02.30 години, а саме квартири АДРЕСА_2 потерпілої ОСОБА_8 (а.п.15);
· протоколом огляду місця події від 07.12.2012 року, проведеного з 03.50 до 04.05 години, а саме квартири АДРЕСА_6 свідка ОСОБА_26 (а.п.143);
-довідкою на ОСОБА_8 з медичного закладу МКЛ №1 м. Одеси (а.п. 23);

· протоколом обстеження ОСОБА_7 на наявність тілесних ушкоджень, в результаті якого, тілесних ушкоджень у підозрюваного виявлено не було (а.п. 36);
· протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.12.2012 року о 03.00 годині, а саме ОСОБА_7 (а.п. 39-41);
- висновком експерта №178-4050/12 від 16.01.2013 року стосовно отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , відповідно до якого, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені наступні пошкодження:

1) закрита черепно-мозкова травма у вигляді: забитої рани, садна, синці голови, крововилив в м`які тканини мови, крововилив в м`які тканини носа, багатоскольчатого перелому кісток і хрящів носа, крововилив в м`які тканини голови лобно-тім`яно-потиличної-скроневих областей і крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральне) середньої і задньої черепних ямок (масою 90г.), крововиливи під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний) потиличних часток і півкуль мозочка, крововиливи в шлуночки мозку (20 мл. крові);

2) закрита травма грудної клітки у вигляді: синців грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, переломів 6-11 правих ребер по лінії лопатки, крововиливи в зв`язки легенів;

3) закрита травма таза у вигляді: крововиливи в м`які тканини тазу, многофрагментарного перелому лівої сідничної кістки, многоскольчатого перелому нижній гілки лівої лонної кістки;

4) травма кінцівок у вигляді: синців верхніх кінцівок, крововиливи в м`які тканини лівого стегна, чрезвертельний перелому лівої стегнової кістки.

Дані ушкодження могли бути наслідком тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого в пошкодженнях не позначилися.

За даними судово-криміналістичного дослідження, на клапті шкіри лівої тім`яно-потиличної області є ушкодження, що представляє собою забиту рану, яка могла бути утворена твердим тупим предметом, можливо має згладжене ребро.

Ушкодження у вигляді переломів 2-7 лівих ребер по передній пахвовій лінії, могли з`явиться внаслідок дії реанімаційних заходів (непрямого масажу серця) і є посмертними, так як в м`яких тканинах навколо переломів відсутні крововиливи.

Ушкодження, зазначені під №1 даних висновків, в сукупності утворюють морфологічний комплекс відкритої черепно-мозкової травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з "Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Ушкодження, зазначені під №2 даних висновків, у сукупності утворюють морфологічний комплекс закритої травми грудної клітини та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з "Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Ушкодження, зазначені під №3 даних висновків у сукупності утворюють морфологічний комплекс закритої травми тазу і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з "Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Ушкодження у вигляді закритого чрезвертельного перелому лівої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини лівого стегна мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Ушкодження у вигляді крововиливів верхніх і нижніх кінцівок мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, у зв`язку з цим, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи локалізацію, характер, морфологію пошкоджень у ОСОБА_8 вказані тілесні ушкодження, не могли утворитися при одноразовому, мимовільному падінні.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлена рана (1), тім`яно-потиличної області голови, садна (4) тулуба, синці (10) голови, синці (10) верхніх кінцівок, синці (4) грудної клітки. Таким чином, можливо було не менше 29 травмуючих дій.

Смерть ОСОБА_8 полягає в прямому причинному зв`язку з закритою травмою черепно-лицевої травми у вигляді перелому хрящів і кісток носа, крововиливів під тверді і м`які оболонки мозку, крововиливів в шлуночки мозку і настала від набряку головного мозку.

Згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого № 17256/1624, смерть ОСОБА_8 наступила 12.12.2012 року в 15.20 годин, що не суперечить судово-медичним даним (а.п.-86-90);

- актом судово-дослідження № 4050 від 16.01.2013 року трупа ОСОБА_8 (а.п. 91-98);

· актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 1122/4050 від 17.12.2012 року крові трупа ОСОБА_8 , відповідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи А(II) з ізогемагглютінінами Анти - В за системою АВО (а.п.97-98);
· актом судово-медичного дослідження № 777 від 25.12.2012 року клаптя шкіри від трупа ОСОБА_8 , згідно якого на клапті шкіри лівої тім`яно-потиличної області є ушкодження, що представляє собою забиту рану, яка може бути утворена твердим тупим предметом, можливо яке мале згладжене ребро (а.п. 99-101);
· актом № 107 комісійної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 26.02.13 року, відповідно до якого ОСОБА_7 психолого - психічним захворюванням, недоумством не страждав і не страждає. У період часу, що вивчається у справі кримінальної ситуації, у ОСОБА_9 не виявляється ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, він перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_9 психічних розладів не виявляє, він здатний розуміти сенс пред`явленої йому підозри, показання свідків, брати участь у судово-слідчих діях і постати перед судом. ОСОБА_9 за своїм психічним станом у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. Випробуваний ОСОБА_7 виявляє комплекс індивідуально-психологічних особливостей, які узагальнено можуть бути охарактеризовані як акцентуація (загострення) характеру. Акцентуація характеру не є патологією, а являє собою крайній варіант норми. Такі його особистісні особливості, як схильність до застрявання на емоційно-негативних переживаннях, тенденція до їх кумуляції (накопичення), ригідність, злопам`ятність, афективна логіка і суб`єктивізм, запальність і схильність до самовзвінчівання і пошуку приводу для розрядки напруги в особистій поведінці в досліджуваній в справі ситуації, на тлі алкогольного сп`яніння можуть впливати на його поведінку, детермінуючи кримінальну активність на рівні реалізації смислових установок рис характеру, що сприяють прояву агресії. Разом з тим, зі слів випвробуваного, він не вступав з потерпілою в будь-який конфлікт, не завдавав їй ударів, пошкоджень, що виключає будь-яку можливість знахожденія підекспертного в якому-небудь емоційному стані, в тому числі і стані фізіологічного афекту, яке могло б істотно вплинути на його свідомість і діяльність (а.п. 115-121) ;
· протоколом огляду предмету від 24.01.2013 року (політеленовий пакет в якому знаходиться чоловічій станок для гоління «Джилет»; політеленовий пакет, в якому знаходиться зубна щітка білого кольору з синіми вставками, вилучені під час проведення огляду події в квартирі АДРЕСА_2 ) - (а.п. 125);
· постановою про залучення вказаних предметів в якості речових доказів у кримінальному провадженні;
· протоколом огляду предмету (куртка чоловіча світлого кольору, брюки чоловічі темного-синього кольору, мокасини коричневого кольору, вилучені в ході затримання ОСОБА_7 ) - (а.п. 125);
· постанова про залучення вказаних предметів в якості речових доказів (а.п. 126);
· постановою слідчого про призначення судово-імунологічної експертизи (а.п. 130);
- висновком експерта №159 від 06.03.2013 року, згідно до якого, кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемагглютінінами Анти - В по ізосерологічною АВО.

На куртці (об`єкти 1-2), джинсових штанах (об`єкти 3-8) та батніку (об`єкти 9-10), що належать підозрюваному ОСОБА_7 виявлено кров людини, при дослідженні якої на приналежність виявлений антиген А, в об`єкті №4 (куртка) з ізогемагглютіном анти-В, властивий особі (особам) з групою крові А з ізогемагглютіном анти-В за системою АВО в тому числі і потерпілій ОСОБА_8 (а.п. 131-135);

- виписка із ЖЕО 102 від 07.12.2012 року про повідомлення ОСОБА_10 про викрадення у неї мобільного телефону по вул. Мала Арнаутська, 113 в м. Одесі.

- протоколом огляду місця події від 07.12.2012 року з 03.50-04.05 участка двору будинку №109 по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі, відповідно до якого, під автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_1 , білого кольору виявлено мобільний телефон потерпілої ОСОБА_10 "Нокіа" чорного кольору з сім картою лайф (а.п. 143-145);

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_10 , відповідно до якого потерпіла повідомила, що раніш невідомий їй чоловік на ім`я " ОСОБА_27 " викрав мобільний телефон "Нокіа Х200" у чорно-червоному корпусі з сім картою лайф. В заяві потерпіла ОСОБА_10 навела прикмети підозрюваного, а саме ріст 180 см., волосся чорного кольору, який був одягнений у куртку світлого кольору з капюшоном, джинси світло-сірого кольору, кросівки чорного кольору з білими вставками, маючого тату на правій руці (а.п.147-148);

· протоколом проведення слідчого експерименту, а саме відтворення обстановки та обставин події злочину від 07.12.2012 року.
В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 в добровільному порядку розповів та продемонстрував механізм і спосіб викрадення мобільного телефону "Нокіа" у потерпілої ОСОБА_28 (а.п. 161-162);

- заявою ОСОБА_10 про те, що вона просить не викликати її в суд у зв`язку з тим, що особа, яка скоїла стосовно неї злочин, заарештована, мобільний телефон їй повернули, а також з урахуванням того факту, що ОСОБА_10 мешкає в м. Миколаєві;

- вимогою з інформаційного центру на ОСОБА_7 згідно якої, ОСОБА_7 не судимий в порядку ст. 89 КК України (а.п. 184);

- довідкою про те, що в АДРЕСА_1 мешкає сім`я ОСОБА_29 у складі трьох осіб, у тому числі обвинувачений ОСОБА_7 ;

- заявою ОСОБА_10 про отримання на зберігання мобільного телефону "Нокіа Х2-00" та прохання щодо невиклику її до суду у зв`язку з мешканням в м. Миколаєві.(а.п. 178-179);

- характеристикою, згідно якої за місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони (а.п.187);

- відповідно до даних Теплодарської ЦМЛ, обвинувачений ОСОБА_7 на обліку в психіатричному кабінеті Теплодарської ЦМЛ не перебуває, натомість з 01.02.2010 року перебуває на диспансерному обліку в Теплодарській ЦМЛ №9 з діагнозом: психічно-поведінковий розлад в результаті зловживання алкогольних напоїв, синдром "залежності» (а.п. 188).

Крім того, в ході судового засідання, за клопотанням прокурора судом була призначена судово - молекулярна - генетична експертиза з метою встановлення особи, якій належить кров, виявлена на одязі обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він був одягнений в день скоєння злочину, з метою перевірки доводів ОСОБА_7 , що кров, яка виявлена на його одязі, можливо, належить незнайомій йому жінці, якій він надавав допомогу вранці того дня у зв`язку із тим, що їй стало погано і в неї з носа йшла кров.

Відповідно до висновку судово - молекулярної - генетичної експертизи № 107 від 17.11.2014 року вбачається, що:

3.1 Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної із зразка крові на марлі від трупу ОСОБА_8 (об`єкт № 1), виявлені алелі за локусами: D8S1179 - 13,13; D21S11- 30,30; D7S820 - 08,12; CSF1PO - 10,12; D3S1358 - 15,16; ТН01 - 09,09; D13S317 - 11,12; D16S539 - 12,12; D2S1338 - 16,20; D19S433 - 13.2,14.2; vWA - 14,18; ТРОХ - 08,08; D18S51 - 14,15; АМЕL-Х,Х; D5S818 - 12,12; FGА -21,25.

1)
Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної з вирізки з плями крові на куртці обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2), виявлені алелі за локусами: D88S1179 - 09,13; D21S11 - 29,32.2; D7S820 - 08,10; СSF1РО - 10,11; D3S1358 - 18,18; ТН01 - 06,9.3; D13S317 - 08,09; D16S539 - 13,13; D2S1338 - 20,23; D19S433 - 13,14; vWA- 20,20; ТРОХ - 08,08; D18S51 - 17,17; АМЕL - Х,У; D5S818 - 11,12; FGA-23,24.
2) Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної з вирізки з плями крові на лівому рукаві батника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 3), виявлені алелі за локусами: D8S1179 - 12,13,14,15,16; D21S11- 28,29,30,31.2; D7S820 - 08,10,11,12; CSF1PO - 09,10,12,14; D3S1358 - 14,15,16,17,18; ТН01 - 06,07,08,09,9.3; D13S317 - 09,10,11,12; D16S539 - 11,12,13; D2S1338 - 16,20,23,25; D19S433 - 13,13.2,14,14.2,15; vWA - 14,17,18; ТРОХ - 08,11; D18S51 - 13,14,15,16; АМЕL-Х; D5S818 - 10,11,12; FGА -20,21,23,24,25.
3) Виходячи з алельного розподілу досліджених локусів профіля ДНК, виділеної з вирізки з плями крові на куртці обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 2) не збігається з профілем ДНК, виділеної та може походити від невстановленої особи чоловічої генетичної статі.
4) Виходячи з алельного розподілу досліджених локусів профіль ДНК, виділеної з вирізки з плями крові на лівому рукаві батника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 3) за локусами D8S1179,D21S11, D7S820 , CSF1PO , D3S1358,ТН01, D13S317, D16S539 , D2S1338, D19S433 , vWA , D18S51, D5S818, FGА виявлені трьохалельні, чотирьохалельні та п`ятиалельні профілі. Це однозначно свідчить про змішення ДНК (генетичного матеріалу в сліді) від декількох осіб, щонайменш двох. Тобто препарат ДНК, отриманий з об`єкту № 3, являється сумішшю щонайменш двох індивідуальних ДНК. Частина виявлених в об`єкті № 3 алелів повністю співпадає з профілем ДНК, виділеної із зразка крові на марлі від трупу ОСОБА_8 (об`єкт № 1), інша частина алелів може належати невстановленій (невстановленим) особі (особам) чоловічої генетичної статі.
Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено:

1)
Кров, виявлена на лівому рукаві батника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 3), може походити від громадянки ОСОБА_8 , з ймовірністю 99,999999 %; та може походити від невстановленої (невстановлених) особи (осіб) чоловічої генетичної статі.
2) Кров, виявлена на куртці обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2), не походить від громадянки ОСОБА_8 (об`єкт № 1), та може походити від невстановленої особи чоловічої генетичної статті.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні викладені вище докази вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2 ст.121, ч. 1 ст. 186 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі чого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена в ході досудового та судового слідства і знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду обвинувального акту.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вбачається, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_12 дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника про те, що обвинувачений не наносив ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та не викрадав мобільний телефон "Нокіа" чорного кольору у потерпілої ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні та спростовуються наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується висновком судово - молекулярної - генетичної експертизи № 107, відповідно до якої кров, виявлена на лівому рукаві батника обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 3), може походити від громадянки ОСОБА_8 , з ймовірністю 99,999999.

Таким чином, висновок вказаної експертизи спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що кров, яка виявлена на його одязі, можливо належить незнайомій йому жінці, якій він надавав допомогу вранці того дня у зв`язку із тим, що їй стало погано і в неї з носа йшла кров, так як, відповідно до висновку експертизи, кров, яка була виявлена на одязі обвинуваченого ОСОБА_7 , походить від потерпілої ОСОБА_8 та від невстановленої (невстановлених) особи (осіб) чоловічої генетичної статі. При цьому, як вбачається з показань експерта ОСОБА_22 , в процесі проведення експертизи експертами не проводилося дослідження крові обвинуваченого, у зв`язку з чим, при складанні висновку було вказано, що сліди крові належали невідомому чоловіку.

Крім того, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що одежу ОСОБА_7 працівники міліції могли навмисно забруднити в кров потерпілої ОСОБА_8 спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, огляд місця скоєння злочину, а саме квартири ОСОБА_8 працівниками міліції був проведений 06.12.2012 року в період часу з 23.15 години по 02.30 годину 07.12.2012 рік, тобто ще до затримання обвинуваченого ОСОБА_7 (07.12.2012 року о 03.00 годині). Речові докази, вилучені під час огляду місця події, були опечатані та скріплені печаткою в присутності понятих. Крім того, будь-яких даних про той факт, що одразу після затримання ОСОБА_7 працівники міліції проводили з ним на місці скоєння злочину будь-які слідчі дії, в результаті яких обвинувачений ОСОБА_7 міг забруднити свій одяг у кров потерпілої ОСОБА_18 - відсутні.

Доводи захисника про те, що плями крові, які були виявлені під час проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та судово-імунологічної експертизи на лівому рукаві батника обвинуваченого ОСОБА_7 не могли з`явитися, обминаючи куртку, в яку 06.12.2012 року був одягнений обвинувачений, є суб`єктивною думкою адвоката, так як з`ясувати у що був одягнений ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі потерпілої ОСОБА_8 , в ході судового слідства не представилося можливим.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що під час призначення молекулярно-генетичної експертизи, суд ухвалив рішення, щодо надання у розпорядження експертів матеріалів кримінального провадження у 2 томах та речових доказів у кримінальному провадженні, які зберігли сліди крові загиблої ОСОБА_8 на одязі,, вилученому 07.12.2012 року в ході затримання ОСОБА_7 (Т.1 а.с. 126). Забезпечення експертів вказаними речовими доказами, на яких зберіглися сліди крові на одязі від загиблої ОСОБА_8 , вилученому 07.12.2012 року в ході затримання ОСОБА_7 , було покладено на слідчого СВ Портафранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_30 .

Після оголошення в судовому засіданні висновків судово-молекулярної експертизи №107 від 17.11.2014 року ні у захисника, ні у обвинуваченого ОСОБА_7 не було будь яких зауважень, щодо переліку речових доказів, які являлися предметами дослідження експертів. Під час допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_22 адвокат також не надавав свідку запитань, щодо підстав не проведення експертизи щодо належності крові, виявленої на джинсових штанах ОСОБА_7 . Клопотань, щодо призначення додаткової судово-молекулярно-генетичної експертизи на виявлення належності крові, яка була виявлена на джинсових штанах ОСОБА_7 , ні адвокатом, ні обвинуваченим ОСОБА_7 не заявлялися.

Крім того, суд не бере до уваги зауваження захисника обвинуваченого про те, що допитаний в якості свідка завідуючий відділенням судово-медичних молекулярних експертиз ООБСМЕ ОСОБА_22 повідомив про те, що в ході проведення експертизи не досліджувалися туфлі обвинуваченого, так як на них були відсутні пляма крові, тоді як, відповідно до акту та судово-імунологічної експертизи, встановлено, що пакет, в якому знаходилися туфлі ОСОБА_7 , не відкривали та не досліджували. Вказані зауваження захисника є такими, що не відповідають дійсності. Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що взуття обвинуваченого не досліджувалося у зв`язку з відсутністю запитань, вказаних у постанові про призначення експертизи. Крім того, свідок вказав, що, як він правильно розумів, на вказаному взутті були відсутні плями крові. Питань, щодо обставин, при яких свідок ОСОБА_22 зробив вказаний висновок, від учасників судового процесу не поступило. Однак, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаний висновок свідок ОСОБА_22 зробив вивчаючи висновок експерта № 159 від 07.03.2013 року судово-медичної експертизи, проведеної у відділенні судово-медичної імунології Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, в якому зазначено, що на взутті обвинуваченого ОСОБА_7 слідів крові не виявлено. Таким чином, під час призначення та проведення експертизи порушень щодо прийняття рішення у не дослідженні взуття ОСОБА_7 на предмет належності крові, виявленої на одежі ОСОБА_7 , здійснено не було.

Крім того, згідно показань обвинуваченого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що квартира потерпілої ОСОБА_18 розташовувалась недалеко від кафе, у якому 06.12.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Як повідомив обвинувачений ОСОБА_7 , відстань від кафе до квартири потерпілої 06.12.2012 року він подолав приблизно за п`ять хвилин. Відповідно до показань, наданих в ході судового слідства свідком ОСОБА_19 (директор кафе), встановлено, що ОСОБА_7 , взявши ключі у ОСОБА_12 , вийшов з приміщення закладу та повернувся лише через 40-60 хвилин, тримаючи в руці сумку з речами. Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_12 також підтвердив той факт, що ОСОБА_7 був відсутній у кафе тривалий час, близько 30 хвилин, однак точного часу відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 у кафе ОСОБА_12 повідомити не зміг, у звязку з тим, що точно не пам`ятає. Таким чином, доводи обвинуваченого про те, що він був відсутній у барі на протязі 5-10 хвилин спростовуються показаннями вказаних свідків.

Таким чином, підтверджується версія органу досудового слідства, про обставини від 06.12.2012 року, а саме, що ОСОБА_7 , забравши речі з квартири потерпілої ОСОБА_31 , міг за вказаний свідками період часу, подолати відстань від кафе до квартири ОСОБА_18 , нанести потерпілій тілесні ушкодження, яка через свій стан здоров`я (була лежачою хворою у зв`язку з переломом ноги) та похилий вік (83 роки) не змогла б надати кривдику будь-який фізичний опір, та після скоєного знов повернутися у кафе, де відпочивав ОСОБА_12 .

Крім того, суд вважає, що неодноразове акцентування уваги адвокатом та ОСОБА_7 на тому, що окрім ОСОБА_7 з кафе на тривалий час також двічі виходив ОСОБА_12 є формою захисту та перекладення своєї вини на інших осіб. Так, в ході судового слідства встановлено, що 06.12.2012 року ключем від замка до вхідної двері квартири потерпілої користувався ОСОБА_12 та ОСОБА_7 . Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_7 , після того, як ОСОБА_12 двічі виходив з кафе на тривалий час, ОСОБА_7 пішов до квартири ОСОБА_8 . Двері в квартиру та кімнату потерпілої були зачинені, після свого уходу ОСОБА_7 також зачинив на замок вхідні двері квартири. Крім того, як зазначив обвинувачений, ОСОБА_8 у той момент він не бачив, будь якої розмови, стону або шуму з кімнати ОСОБА_8 не доносилося. Натомість ОСОБА_12 , повернувшись додому після відвідування квартири ОСОБА_7 , виявив, що вхідні двері у квартиру та двері у кімнату ОСОБА_8 були відчинені, хоча замок у вхідних дверях не був зламаний та його цілісність не була порушена. Потерпіла у той час знаходилася у своїй кімнаті та постійно стогнала від болю.

Крім того, доводи захисту та обвинуваченого про те, що непричетність ОСОБА_7 до скоєного злочину також підтверджує той факт, що в момент, коли свідок ОСОБА_13 на прохання свідка ОСОБА_12 зайшла до потерпілої ОСОБА_8 в кімнату, остання нічого не говорила, проте могла жестикулювати руками. В кімнаті у той час знаходився свідок ОСОБА_12 , у якого руки були в крові, у той час як 07.12.2012 року, під час обстеження на ОСОБА_7 ні крові, ні побоїв від бійки, ні частинок чужої шкіри виявлено не було (а.п. 36), спростовуються показаннями свідків та матеріалами провадження. По-перше, сусідку ОСОБА_13 до кімнати запросив сам ОСОБА_32 , по-друге, як вбачається з показань ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_8 була жива, при тямі і намагалася піднятися на ліжко. Таким чином, вбачається, що у разі нанесення потерпілій тілесних ушкоджень свідком ОСОБА_12 , ОСОБА_8 могла б жестами вказати ОСОБА_13 на ОСОБА_12 як на особу, яка нанесла їй тілесні ушкодження. Крім того, сліди крові чи частинок чужої шкіри на особі не виявляються під час такої слідчої дії, як обстеження особи на наявність тілесних ушкоджень.

Крім того, доводи захисту про те що, обвинувачений ОСОБА_7 не міг скоїти злочин стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що останній позитивно характеризується свідками, допитаними в ході досудового та судового слідства та з урахуванням поведінки ОСОБА_7 , який в момент повернення до бару з квартири потерпілої перебував в звичайному стані, не поспішав, не нервував - є суб`єктивною думкою адвоката та ніяким чином не спростовуює вину обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_33 та обвинуваченого ОСОБА_7 , до моменту залишення ним бару та в момент повернення до бару, ОСОБА_7 знаходився в сильному алкогольному сп`янінні, а не в «звичайному стані», як зазначив адвокат обвинуваченого.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України підтверджується протоколом заяви потерпілої ОСОБА_10 від 07.06.2012 року, яка, вказавши особу злочинця, назвала його ім`я " ОСОБА_27 " та повідомила про його особисті прикмети, які збігаються з прикметами ОСОБА_7 . Крім того, як вбачається з показань допитаного в якості свідка ОСОБА_25 та матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий саме у тому дворі будинку по АДРЕСА_3 , на який вказала потерпіла ОСОБА_10 . Крім того, саме біля місця затримання обвинуваченого був виявлений мобільний телефон ОСОБА_10 та вилучений у присутності понятих. Крім того, одразу після затримання ОСОБА_7 його разом із потерпілою було доставлено до Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Доводи захисту та обвинуваченого про те, що потерпіла ОСОБА_10 , яка була допитана в судовому засіданні шляхом відеоконференції про те, що ОСОБА_7 не схожий на особу, яка скоїла стосовно неї злочин, передбачений ст. 186 ч. 1 КК України, так як обвинувачений має волосся темного, а не світлого кольору, а особа, яка скоїла стосовно неї злочин мала світле волосся, спростовуються протоколом заяви ОСОБА_10 про скоєний злочин від 07.12.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_10 точно вказує, що невідомий їй чоловік на ім`я " ОСОБА_27 ", який скоїв крадіжку її телефону "Нокіа" мав волосся чорного кольору. Суд бере до уваги показання ОСОБА_10 щодо особи, яка скоїла стосовно неї злочин, дані потерпілою в ході надання заяви про скоєння злочину, так як зовнішні дані злочинця, вказані у заяві потерпілої, були надані ОСОБА_10 одразу після доставлення її та обвинуваченого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину до Приморського РВ, а показання потерпілої, дані в ході судового засідання шляхом використання відеоконференції, надані більш ніж через два роки після скоєного стосовно ОСОБА_10 злочину. Крім того, саме завдяки даним ОСОБА_10 щодо зовнішнього вигляду злочинця, на місці скоєння злочину був затриманий ОСОБА_7 , біля якого був виявлений мобільний телефон потерпілої ОСОБА_10 .

Також суд зазначає, що потерпіла ОСОБА_10 на неодноразові виклики до суду не з`являлась, незважаючи навіть на те, що суд накладав на потерпілу ОСОБА_10 грошове стягнення за систематичну неявку в судове засідання. Крім того, відповідно до рапорту начальника Приморського РВ ГУМВС України, потерпіла ОСОБА_10 неодноразово викликалась до Приморського районного суду м. Одеси для участі у судовому засіданні, однак потерпіла на виклики не реагувала, до суду не з`явилась, а в подальшому зовсім перестала відповідати на дзвінки, в результаті чого від явки до суду самоухилилась.

Зважаючи на положення нового КПК України, який передбачає обов`язкий допит потерпілого у кримінальному провадженні в подібних випадках, суд зміг допитати потерпілу ОСОБА_10 тільки у режимі відео конференції, при цьому потерпіла не могла чітко бачити обвинуваченого ОСОБА_7 та навіть не спромоглася придивитися до зовнішніх даних ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_10 не бажала надавати свідчення суду, під час допиту відмовилась продовжити надавати показання, посилаючись на стан здоров`я, пообіцявши з`явитись для допиту в судове засідання наступного разу, проте до суду більше не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що на місці затримання він не ховався від працівників міліції та не знаходився під припаркованим автомобілем, а перебував коло нього, спростовується показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_25 та потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила, що злочинця, який викрав у неї мобільний телефон, працівники міліції витягли з під машини, яка знаходилася у дворі біля будинку на який ОСОБА_10 особисто вказала. Після чого, працівники міліції почали шукати мобільний телефон потерпілої та знайшли його біля затриманої особи.

Крім того, доводи захисника обвинуваченого про те, що протокол огляду місця події від 07.12.2012 року був складений працівниками міліції, не на місці пригоди, а в подальшому, є лише припущенням адвоката та не підтверджено жодним документом, або свідченням якогось свідка. Крім того, в ході судового слідства у захисту була можливість заявити клопотання про допит в якості додаткового свідка слідчого СВ Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_34 або експерта ОСОБА_35 з метою довести свої доводи щодо сумнівів законності проведення огляду місця події від 07.12.2012 року.

Оцінюючи доводи ОСОБА_7 про те, що він не здійснював вищевказані злочини, суд розцінює їх як голослівні і неспроможні, які суперечать матеріалам кримінального провадження, показанням свідків та потерпілих у справі, при цьому показання свідків та потерпілих, дані в ході досудового та судового розгляду, є послідовними, узгодженими між собою і узгоджуються з матеріалами кримінального провадження дослідженими судом, а невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини в інкримінованих йому злочинах, є спробою обвинуваченого пом`якшити свою долю і уникнути застосування до нього покарання за скоєні злочини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, незважаючи на не визнання провини підсудним, його вина була повністю встановлена і підтверджена в ході судового слідства наданими суду матеріалами, вислуханими показаннями свідків та потерпілих, а також дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, заснованим на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 :

- за ч. 2 ст. 121 КК України з ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої;

- за ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна /грабіж/.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного, ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень злочинів, особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання підсудного, в ході досудового та судового слідства - не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, являється: вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисту про те, виводи висновок акту № 107 комісійної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 26.02.2013 року на випробуваного ОСОБА_7 про те, що «останній міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій, психічними розладами не страждає» - не підтверджує той факт, що ОСОБА_7 під час скоєння злочину не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, є неправильним трактуванням захисту обвинуваченого акту експертизи. Адже у вказаному акті чітко визначено, що аналіз вказаного стану та повіденки ОСОБА_7 вказує про виключення будь-якої можливості знаходження підекспертного в якому-небудь емоційному стані, в тому числі і стані фізіологічного афекту, яке б могло істотно вплинути на його свідомість і діяльність.

Крім того, суд не приймає в якості обставини, яка помя`кшує покарання обвинуваченого, надання ОСОБА_7 явки з повинною від 07.12.2012 року у звязку з відмовою у судовому засіданні ОСОБА_7 від неї та свідчень, які вказані у явці (т.1 а.п. 24).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, обставини які обтяжують його покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Суд приходить до висновку, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та для попередження скоєння ОСОБА_7 нових злочинів.

Цивільний позов у справі відсутній.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України - у вигляді 7 /семи/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 /двох / років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 /семи/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави:

- за залучення експертів при проведенні судово-імунологічної експертизи № 159 від 06.03.2013 року грошові кошти у сумі 1200 гривень;

- за залучення експертів при приведенні судово - молекулярно-генетичної експертизи № 107 від 17.11.2014 року грошові кошти у сумі 6343 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні :

-чоловічий станок для гоління марки "Джилет", зубна щітка білого кольору з синіми вставками, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 . повернути останньому за належністю;

- куртка чоловіча світлого кольору, брюкі чоловічі темного-синього кольору, мокасини коричневого кольору, вилучені в ході затримання ОСОБА_7 -знищити;

- мобільний телефон "Нокіа Х- 2" чорного кольору з сім картою лайф, наданий потерпілій ОСОБА_10 під розписку, вважати повернутим за належністю (т.1. а.п. 179);

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду міста Одеси: ОСОБА_1

11.02.2015