Провадження №1/761/281/2013
В И Р О К

іменем України

20 травня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Козятник Л.Г.

при секретарях Павко
К.М., Лело Г.Є., Медицькій У.І.

за участю прокурорів Попова
А.О., Бондара М.В., Перебойчук А.С.,
Ковальова А.В.

потерпілої
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, не
працюючого, не одруженого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, не судимого в силу ст.
89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

28 лютого 2012 року, приблизно о 14 год. 40
хв., ОСОБА_2 на першому поверсі
гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_2,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, звернув увагу на кімнату
вахтера гуртожитку, що обладнана
вхідними дверима із замком та вікном, у
якій нікого не було, а на столі
знаходились два мобільні телефони.

В цей момент у ОСОБА_2 виник умисел на
таємне викрадення зазначених
телефонів. Реалізуючи свій злочинний
намір, ОСОБА_2 з метою особистого
збагачення підійшов до вікна кімнати
вахтера, пересвідчився, що за його
діями ніхто не спостерігає і його дії
носять таємний характер, зусиллям руки
відчинив це вікно, просунув руку до
зазначеної кімнати, тим самим проник до
іншого приміщення - службового
приміщення гуртожитку, постійної
стаціонарної споруди, призначеної для
розміщення вахтера та матеріальних
цінностей, звідки таємно викрав чуже
майно, що належить вахтеру гуртожитку
ОСОБА_1, а саме, мобільний телефон «Samsung
S3650», вартістю 1582 грн. 90 коп., з
сім-карткою оператора мобільного
зв'язку «МТС», вартістю 10 грн.;
мобільний телефон марки «Samsung SGH-X 481»,
вартістю 600 грн., з сім-карткою
оператора мобільного зв'язку
«Київстар», вартістю 25 грн.

А всього ОСОБА_2 таємно, з проникненням
у інше приміщення викрав майна ОСОБА_1
на загальну суму 2217 грн. 90 коп., після
чого, з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою винуватість у
вчиненні інкримінованої йому крадіжки
чужого майна визнав частково, при
цьому, щиро розкаявся у вчиненому та
дав показання, згідно з якими, 28 лютого
2012 року, приблизно о 13 год. 50 хв., він
прийшов на день народження до свого
товариша ОСОБА_3 в гуртожиток на
АДРЕСА_2, де вживав алкогольні напої.
Пізніше, приблизно о 14 год. 40 хв., вони
удвох спустилися на перший поверх
гуртожитку, при цьому, ОСОБА_3 йшов
попереду. Уточнив, що на першому
поверсі від східців праворуч
знаходиться кімната вахтера, а ліворуч
диван. Проходячи повз диван, він
побачив на ньому два мобільних
телефони марки «Samsung» один чорного
кольору, а другий рожево-чорного
кольору, які непомітно взяв та сховав
собі до кишені, після чого, вийшов із
гуртожитку. На вулиці він показав
ОСОБА_3 вказані телефони та останньому
повідомив, що знайшов їх та
запропонував здати їх до ломбарду.
Оскільки у них не було паспортів, то
ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4, якому
запропонував здати в ломбард зазначені
телефони, на що той погодився. У
подальшому, зустрівшись із ОСОБА_4,
останній здав у ломбард «Скарбниця» на
вул. Щербакова б. 45 мобільний телефон
марки «Samsung» рожевого кольору,
приблизно за 270-280 грн., які вони разом
витратили на гру в більярд. Інший
мобільний телефон марки «Samsung» чорного
кольору, він залишив собі. Згодом, йому
стало відомо, що мобільний телефон
марки «Samsung» рожевого кольору з
ломбарду викупила дівчина ОСОБА_3 та
стала ним користуватися. Стверджував,
що мобільні телефони лежали на дивані
біля сходів, а тому категорично
заперечив, що викрав мобільні телефони
з приміщення кімнати вахтера.

Незважаючи на часткове визнання своєї
винуватості підсудним

ОСОБА_2, винуватість останнього у
пред'явленому йому обвинуваченні
підтверджується сукупністю зібраних
та досліджених судом доказів.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні
дала показання, згідно з якими, вона
працює вахтером в гуртожитку на
АДРЕСА_2, де на першому поверсі
знаходиться однокімнатне приміщення
для вахтерів із дерев'яними дверима,
які обладнані врізним замком, крім
того, в приміщенні є маленьке віконце,
яке закривається із середини на
защіпку. 28 лютого 2012 року, в ранковий
час, вона заступила на чергування. У цей
же день, приблизно о 14 год. 35 хв., вона
пішла разом з електриком до кухні в
кінець коридору, при цьому, на столі в
приміщенні вахтера вона залишила свої 2
мобільні телефони марки «Samsung», один
чорного кольору, а другий
рожево-чорного кольору. Повернувшись
приблизно через 5 хвилин до приміщення
вахтера, вона виявила відсутність 2-х
своїх мобільних телефонів, при цьому,
вхідні двері приміщення були зачинені,
але було відчинене маленьке віконце.
Зазначила, що її мобільні телефони
лежали саме на столі в приміщенні
вахтера, а не на дивані в холі
гуртожитку. Після цього, вона викликала
працівників міліції.

Свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві
дав показання, оголошені в порядку ст.
306 КПК України 1960 року, згідно з якими,
він працює електриком та обслуговує
гуртожиток на АДРЕСА_2. 28 лютого 2012 року,
в обідній час, він підійшов у
гуртожиток, оскільки отримав від
вахтера ОСОБА_1 заявку про неполадки
електрики на кухні. Після цього, він
разом із вахтером ОСОБА_1 пішли на
кухню, при цьому, остання зачинила
вхідні двері приміщення вахтера на
замок та із внутрішньої сторони
зачинила віконце на защіпку.
Повернувшись через декілька хвилин із
кухні, ОСОБА_1 виявила вісутність на
столі приміщення вахтера двох
мобільних телефонів, які попередньо
вона там залишила. Вхідні двері до
приміщення вахтера були зачинені, а
було відчинено маленьке віконце (а.с.
67-69).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими,

28 лютого 2012 року він спільно з
підсудним ОСОБА_2 вживали алкогольні
напої, а потім, приблизно о 13 год. 50 хв.,
пішли в гуртожиток на АДРЕСА_2. Згодом
вони з ОСОБА_2 спустилися сходами на
перший поверх гуртожитку, де він у холі
підійшов до дзеркала, а ОСОБА_2 йшов
позаду. Після того як вони вийшли з
гуртожитку, то дорогою ОСОБА_2 показав
йому 2 мобільні телефони марки «Samsung»
чорного кольору та рожево-чорного
кольору, один з яких запропонував здати
в ломбард. Оскільки в них не було
документів, він зателефонував ОСОБА_4
та попросив того закласти мобільний
телефон, на що той погодився.
Зустрівшись із ОСОБА_4 біля ломбарду
«Скарбниця» на вул. Щербакова б. 45,
останній заклав на свій паспорт
мобільний телефон марки «Samsung S3650» за 280
грн. Пізніше, він зі своєю дівчиною
викупив для неї вказаний мобільний
телефон.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
дала показання, згідно з якими, в кінці
лютого 2012 року їй зателефонував ОСОБА_3
та запропонував придбати в ломбарді
мобільний телефон марки «Samsung Corby», на
що вона погодилася. 28 лютого 2012 року, у
вечірній час, вона зустрілася із ОСОБА_3
біля ломбардного відділення
«Скарбниця» на вул. Щербакова б. 45, де їй
ОСОБА_4 передав свій паспорт, оскільки
останній здавав до ломбарду зазначений
мобільний телефон. Після цього, вона
викупила з ломбарду мобільний телефон
марки «Samsung Corby» чорно-рожевого кольору
за 300 грн., яким користувалася до 20
березня 2012 року, коли цей мобільний
телефон в неї був вилучений
працівниками міліції. Зазначила, що
вона не знала про те, що мобільний
телефон марки «Samsung» був викрадений.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, 28 лютого 2012
року, приблизно о 17 год., йому
зателефонував ОСОБА_3 та попросив
закласти на свій паспорт до ломбарду
мобільний телефон, на що він погодився.
Пізніше він підійшов до ломбарду
«Скарбниця» на вул. Щербакова б. 45, де
зустрівся зі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при
цьому, останній передав йому мобільний
телефон марки «Samsung S3650», який він на
свій паспорт заклав у ломбард за 280 грн.
Вказані грошові кошти він відразу
передав ОСОБА_2 Пізніше, закладений
мобільний телефон марки «Samsung S3650» з
ломбарду викупила дівчина ОСОБА_3

Згідно з даними, що містяться у
протоколі очної ставки між
обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою
ОСОБА_1 від 15 травня 2012 року, остання
підтвердила, що залишила належні їй 2
мобільні телефони на столі в
приміщенні вахтера та при виході
зачинила вхідні двері й віконце (а.с.
90-91).

Згідно з даними, що містяться в
протоколі огляду місця події від 28
лютого 2012 року, оглянуто кімнату
вахтера на першому поверсі гуртожитку
№ 5 ВАТ «Трест «Київміськбуд-2» на
АДРЕСА_2, в якій у вхідних дверях
врізний замок без пошкоджень, при
цьому, в кімнаті знаходиться стіл
вахтера, над яким знаходиться вікно з
форточкою, яка видимих пошкоджень не
має (а.с. 16-19).

Згідно з даними, що містяться у
протоколі огляду та вилучення від 20
березня 2012 року, у ОСОБА_6 вилучено
мобільний телефон марки «Samsung Corby», іmei
НОМЕР_2, в корпусі рожевого кольору,
який вона викупила з ломбарду
«Скарбниця» на вул. Щербакова б. 45 в м.
Києві через свого знайомого ОСОБА_3 (а.с.
34).

Згідно з даними, що містяться у
протоколі огляду місця події від 20
березня 2012 року, в кімнаті АДРЕСА_1
виявлено та вилучено мобільний телефон
марки «Samsung SGH-X 481», іmei НОМЕР_1, чорного
кольору (а.с. 21).

Згідно з даними, що містяться у
протоколах огляду речових доказів від

29 березня 2012 року, оглянуто мобільні
телефони марки «Samsung SGH-X 481», іmei НОМЕР_1,
чорного кольору та марки «Samsung GT - S3650»,
іmei НОМЕР_2, чорно-рожевого кольору (а.с.
39-41, 42-44).

Дані довідки із ЗТ «Скарбниця» № 372 від
20 березня 2012 року свідчать про те, що
мобільний телефон марки «Samsung S3650», іmei
НОМЕР_2, був закладений на паспорт
ОСОБА_4 (а.с. 35-38).

Свідчення підсудного ОСОБА_2 в судовому
засіданні про те, що він не проникав до
приміщення вахтера, а мобільні
телефони взяз з дивану в холі, суд не
бере до уваги та оцінює критично,
розцінюючи їх як намагання уникнути
кримінальної відповідальності за
більш тяжкий злочин. Крім того,
твердження підсудного ОСОБА_2 з даного
приводу спростовуються вищенаведеними
показаннями потерпілої та свідка, які є
логічними та послідовними.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які
впливають на визнання окремих доказів
недопустимими, судом в ході розгляду
справи не виявлено.

Таким чином, оцінивши в сукупності
зібрані у справі та досліджені в
судовому засіданні докази, суд вважає
доведеною винуватість підсудного
ОСОБА_2 у вчиненні ним інкримінованого
йому злочину та кваліфікує його дії за
ч. 3 ст. 185 КК України як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
поєднане з проникненням в інше
приміщення.

Обираючи підсудному ОСОБА_2 вид та міру
покарання, у відповідності до ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який згідно зі
ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані
про його особу, що він є особою
несудимою в силу ст. 89 КК України, не
перебуває на обліку в лікарів
нарколога та психіатра, за місцем
проживання характеризується
позитивно, не працює, тобто не має
постійного джерела доходу.

В якості обставин, що пом'якшують
покарання підсудного ОСОБА_2 у
відповідності до ст. 66 КК України, суд
вважає можливим врахувати щире каяття
та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, яка обтяжує покарання
підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 67
КК україїни, - вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, враховуючи
конкретні обставини вчиненого злочину,
а саме, що потерпілій повернуто
викрадені в неї речі, тобто відсутність
матеріальних збитків на момент
розгляду справи, суд, реалізуючи
принцип законності, справедливості та
індивідуалізації покарання, приходить
до висновку, що підсудному ОСОБА_2
належить обрати покарання у виді
позбавлення волі в межах, встановлених
у санкції статті, за якою визнав його
винуватим.

Разом з тим, беручи до уваги дані про
особу підсудного ОСОБА_2, зокрема, його
позитивну характеристику, наявність
двох обставин, що пом'якшують його
покарання, ставлення до вчиненого, суд
вважає, що виправлення останнього
можливе без ізоляції від суспільства,
тому його слід звільнити від
відбування покарання з випробуванням
відповідно до ст. 75 КК України, якщо він
протягом визначеного судом іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно зі ст. 81 КПК України 1960 року
речові докази: мобільні телефони марки
«Samsung SGH-X 481», іmei НОМЕР_1, чорного кольору
та «Samsung GT - S3650», іmei НОМЕР_2,
чорно-рожевого кольору, передані на
зберігання потерпілій ОСОБА_1,
необхідно повернути останній (а.с. 45-47).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України 1960
року, п. 11 розділу XI «Перехідних
положень КПК України», суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 4
(чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
(три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_2 обов'язки: не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: мобільні телефони марки
«Samsung SGH-X 481», іmei НОМЕР_1, чорного кольору
та «Samsung GT - S3650», іmei НОМЕР_2,
чорно-рожевого кольору - повернути
потерпілій ОСОБА_1 (а.с. 45-47).

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання
вироком законної сили залишити без
зміни - у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом 15
(п'ятнадцяти) діб з моменту
проголошення, через Шевченківський
районний суд м. Києва.

Суддя