Дата документу 05.05.2015
Справа № 517/474/15-к
Провадження № 1-кп/517/52/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка угоду про визнання винуватості та кримінальне провадження, внесене 05.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, не працюючого, із загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.10.2012 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- 18.07.2013 року ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області направлено для відбування призначеного покарання,

- 17.07.2014 року звільнений за ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 від відбування покарання, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році», судимість не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05.03.2015 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, проходячи поблизу станції Затишшя Одеської Залізниці, на відстані 25 м. від під`їзної залізничної колії, поблизу території нафтобази, придбав, а саме знайшов втрачену сумку, в якій виявив обріз мисливської рушниці, який вирішив привласнити та зберігати для власних потреб, без передбаченого законом дозволу. Усвідомлюючи, що вказаний предмет є вогнепальною зброєю, ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно хотів перенести його, заховавши під свій верхній одяг, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день, проходячи по залізничним коліям на станції Затишшя Одеської залізниці, був помічений працівниками транспортної міліції, які при спілкуванні з ОСОБА_4 помітили під його верхнім одягом предмет, схожий на обріз мисливської рушниці та про вказану подію повідомили чергову частину ЛВ на ст. Роздільна УМВС України на Одеській залізниці.

В цей же день, 05.03.2015 року в період з 19 години 25 хвилин до 20 години 10 хвилин при проведенні огляду місця події на ст. Затишшя Одеської залізниці у ОСОБА_4 вилучено обріз мисливської рушниці, який він незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 99 від 18.03.2015 року обріз рушниці, вилучений 05.03.2015 року у ОСОБА_4 , являється короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю.

Вказані дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

05.05.2015 року між старшим прокурором прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України та покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та застосуванням обмежень, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про визнання винуватості судом. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. При цьому по суті обвинувачення суду повідомив, що проходячи поблизу станції Затишшя помітив сумку, в якій виявив обріз мисливський та вирішив перенести його до свого місця проживання, заховавши під свій верхній одяг. Проходячи по залізничним коліям на станції Затишшя Одеської залізниці був помічений працівниками транспортної міліції. В подальшому при проведенні огляду місця події на ст. Затишшя в нього було вилучено вказаний обріз рушниці.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Згідно ст. 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий.

Крім того, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, розкаявся, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідками Фрунзівської центральної лікарні від 16.03.2015 року та довідкою-характеристикою Затишанської селищної ради № 02-15/55 від 16.03.2015 року.

До обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджується показаннями обвинуваченого в ході розгляду справи.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 05.05.2015 року, укладена між старшим прокурором прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, підлягає затвердженню.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.
Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 470, 472, 474, 475 та ст.ст. 65, 263 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 05.05.2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 859, 32 грн. (вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень тридцять дві копійки).

Речовий доказ, що зберігається в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст. Роздільна, а саме обріз рушниці, вилучений у ОСОБА_4 , моделі «ИЖ-5» № 53936 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: