АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/89/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/145/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю - прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляцією обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Матвіївці Шумського району Тернопільської області, українку, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньою, непрацюючу, жительку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано з моменту звернення вироку до виконання.

Вироком суду вирішено питання щодо судових витрат. Задоволено цивільний позов ОСОБА_9 , стягнувши на його користь 243 932 гривні матеріальної шкоди з ОСОБА_7 ..

Згідно вироку, в лютому 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в лютому 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 700 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 6202 гривні та 3200 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 9402 гривні.

Крім цього, в березні 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в березні 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 1400 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 14140 гривень та 4100 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 18240 гривень.

Крім цього, в червні 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в червні 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 1700 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 20026 гривень та 2300 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 22326 гривень.

Крім цього, в липні 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в липні 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 1480 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 17538 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 пішла в кімнату, що знаходиться на першому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно із корисливих мотивів викрала із шухляди тумбочки грошові кошти в сумі 3300 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 20838 гривень.

Крім цього, в серпні 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в серпні 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 900 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 11592 гривні.

Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 пішла в кімнату, що знаходиться на першому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно із корисливих мотивів викрала із шухляди тумбочки грошові кошти в сумі 4100 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 15692 гривні.

Крім цього, в вересні 2014 року у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в вересні 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті, що знаходиться на другому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився на полиці біля сейфу, проникла в сейф, звідки таємно із корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 38940 гривень та 1000 євро, які згідно довідки УНБУ в Тернопільській області на день вчинення злочину еквівалентно 16830 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 пішла в кімнату, що знаходиться на першому поверсі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно із корисливих мотивів викрала із шухляди тумбочки грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 60 770 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року змінити, перекваліфікувавши її дії з ч.3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.
Свої вимоги пояснює тим, що при призначенні покарання судом не враховано вимоги п.3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України, згідно яких суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а призначене покарання для особи яка вчинила злочин має бути необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вважає, що судом не було враховано те, що вона змушена була піти на вчинення злочину, у зв`язку з скрутним становищем та проблемою із здоров`ям.
Також, вважає, що суд не взяв до уваги її щире каяття, сприяння розкриттю злочину та позитивної характеристики з місця проживання.
Крім того, апелянт не погоджується з кваліфікацією злочинних дій за ч. 3 ст. 185 КК України. Вважає, що потерпілий ОСОБА_9 добровільно впустив її у свою квартиру, а тому ОСОБА_7 мала можливість вільно пересуватися по квартирі та користуватися будь-якими предметами у ній.
Також зазначає, що в її діях відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність. Мотивує це тим, що її діяння були об`єднанні одним умислом на крадіжку коштів, який виник в лютому 2014 року, а тому, вважає, що нею був вчинений продовжуваний злочин.
Крім того, обвинувачена не погоджується з розміром заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_11 . Вважає, що суд першої інстанції не довів розмір заподіяної шкоди, а послався лише на свідчення останнього.
На вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_10 подав заперечення, в якому просив вирок Тернопільського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року залишити без змін, а апеляцію обвинуваченої без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, потерпілого ОСОБА_9 та його представника - адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти поданої ОСОБА_7 апеляції і вважають вирок суду законним та обґрунтованим, прокурора, який вважає, що вирок суду стосовно доведеності вини обвинуваченої є повністю обґрунтованим, однак вважає, що призначена міра покарання ОСОБА_7 є надто суворою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Твердження ОСОБА_7 про те, що у її діях відсутня така кваліфікуюча ознака крадіжки як проникнення у сховище, оскільки потерпілий добровільно впускав її у своє помешкання, а тому у неї була можливість вільно користуватися будь-якими предметами у даній квартирі, а отже був вільний доступ до сейфу, не є обґрунтованими.
Так, за змістом ч. 3 ст. 185 КК сховищем може бути будь-яке місце, яке призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна і має засоби захисту від доступу сторонніх осіб (такими засобами можуть бути двері, обладнані чи не обладнані замком, огорожа тощо). Зі змісту цієї статті випливає, що проникненням в сховище є незаконне вторгнення до нього винної особи будь-яким способом, у тому числі й без подолання засобів захисту сховища, в цьому випадку закритого сейфу, який може бути як закритий на замок чи за допомогою іншого охоронного пристрою, так і відкритий.
Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченої щодо перекваліфікації її дій з ч.3 на ч.1 ст.185 КК України, як продовжуваного злочину, а не вчиненого повторно, оскільки її дії були охоплені єдиним умислом. Дане твердження суперечить матеріалам кримінального провадження, а тому є безпідставним.
При цьому, як пояснила сама обвинувачена, вона не мала на меті викрасти у потерпілого конкретну суму коштів, а мала на меті за викрадені кошти придбавати для себе побутову техніку, одяг, прикраси, витрачати їх на лікування, тощо, що й робила протягом лютого вересня 2014 року.
За змістом , в разі вчинення декількох посягань на власність, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією і тією самою частиною статті Особливої частини КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Також, твердження обвинуваченої про те, що вмінена їй сума викрадених коштів з сейфу потерпілого, не відповідає сумі, яку вона дійсно викрала, колегія суддів вважає надуманими та даними нею з метою ухилення від відповідальності.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 повністю визнавала свою вину у вчиненні нею даного кримінального правопорушення та давала з приводу його вчинення чіткі та послідовні покази по кожному окремому епізоду з зазначенням по кожному з нього дати, способу та конкретної суми викрадених коштів, що могло бути відомо лише їй одній.

Тому, з урахуванням викладеного, а також враховуючи те, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи, суд першої інстанції задовольняючи заявлений цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченої, вірно врахував зміну курсу валют на час постановлення вироку та визначив суму матеріальної шкоди у розмірі 243 932 гривні , яку колегія суддів вважає вірною.
Разом з тим, при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.
Однак, приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченої завданої нею матеріальної шкоди потерпілому у повному обсязі, судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було та не вирішено питання стосовно речей, які були придбані обвинуваченою за викрадені кошти та які передані потерпілому ОСОБА_9 , вартість яких становить 9489 грн..
Таким чином, вирок в цій частині слід змінити, зменшивши розмір відшкодування на суму повернутого майна, вартість якого сторони узгодили.
Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_7 , то суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, позицію потерпілого, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував повне визнання нею своєї вини та цивільного позову, часткове відшкодування шкоди, щире каяття у вчиненому та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Проаналізувавши всі наявні обставини по справі в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, на думку колегії суддів, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, а також враховуючи її молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, незадовільний стан здоров`я та обставини, за яких цей злочин було вчинено, колегія суддів приходить до висновку, про можливість пом`якшення ОСОБА_7 міри покарання, визначивши її у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України.
На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-
ухвалила :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2015 року задовольнити частково.
Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
Зменшити суму відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 до 234443 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста сорок три) грн.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2