Справа
№ 1-119 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року Сумський районний
суд Сумської області в складі головуючого судді Клочко Б.М., при секретарі
Скринник Ю.О., з участю прокурора Мокренка Ю.М., адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с.Стецьківка, Сумського району,
Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, учня
3-курсу ХПАЛ; неодруженого, військовозобов'язаного, мешканця АДРЕСА_1, несудимого в
порядку ст. 89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 24.08. 2006 року близько 1-00 години, відпочиваючи за
столиком разом зі своїми друзями біля магазину „Долина" що в с.Стецьківка
по вул.Куйбишева побачив за сусіднім столиком раніше знайомого
жителя с.Стецьківка - ОСОБА_3 ОСОБА_2 помітив, що в кишені сорочки, в яку був
одягнений ОСОБА_3 засвітився дисплей та клавіатура мобільного телефону, тоді
ОСОБА_2 вирішив піти за ОСОБА_3 і викрасти в
нього мобільний телефон. Про це ОСОБА_2 нікому не розповідав.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2, дочекався, коли ОСОБА_3 відійшов
від магазину, та пішов слідом за ним. Поруч з магазином, на території,
яка не освітлюється, ОСОБА_2 наздогнав ОСОБА_3,
та знаходячись позаду останнього, наніс йому удар ногою по ногам, від чого
ОСОБА_3 впав на землю та йому було
спричинено фізичний біль. В цей час до них підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
зробили ОСОБА_2 зауваження, однак ОСОБА_2 не реагуючи на їх зауваження,
продовжуючи свої злочинні дії відкрито
викрав з кишені сорочки ОСОБА_3 мобільний телефон „Тріум марс", вартістю згідно
товарознавчої експертизи 176 грн 75 коп. зі стартовим пакетом оператора
стільникового зв'язку „Діджус",
вартістю згідно довідки 25 грн на рахунку якого на той час залишалось 5 грн. та
зник з місця події.

Викраденим
майном гр.ОСОБА_2 в подальшому розпорядився на власний розсуд в наслідок чого потерпілому гр.ОСОБА_3 була спричинена шкода
на загальну суму 206 грн. 75 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинені
злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю та суду пояснив,
що приблизно 23 серпня 2006 року в вечірній час
близько 22 години він разом зі своїми знайомими відпочивали за столиками, що
біля магазину „Долина" в с.Стецьківка. За сусіднім столиком сидів житель
с.Стецьківка - ОСОБА_3, було видно що останній знаходився в стані алкогольного
сп'яніння. Близько першої години ночі ОСОБА_3 зібрався йти до дому, тоді він побачив,
що в кишені сорочки останнього знаходився телефон, в якому тоді світився екран та клавіатура. Він вирішив піти за ОСОБА_3 та викрасти в
нього телефон, так як на вулиці було темно і той, був п'яний, він
гадав, що він його не впізнає, про свої наміри нікому не повідомив. Він пішов
слідом за ОСОБА_3, відійшовши приблизно 20 м від магазину в напрямку центра
села по вул.Куйбишева, наздогнав його, правою ногою вдарив ОСОБА_3 по ногам,
збивши його з ніг. ОСОБА_3 впав лівим боком
на землю, а він витягнув з лівої кишені телефон. В цей час до них підійшли
ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які допомогли ОСОБА_3 піднятися. А йому робили зауваження, щоб
він не займав ОСОБА_3, але він в їх присутності заволодів телефоном, який потім зберігав
в себе вдома. В березня місяці 2007 року він з власної ініціативи зробив заяву дільничому інспектору про вчинений ним
злочин і повернув телефон. У вчиненому він щиро розкаюється.

2

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина в інкримінованому
йому діянні доказана добутими і вивченими в судовому засіданні доказами,
зокрема:

· заявою
ОСОБА_2 про зізнання в скоєні злочину / ар.с. 7
/,

· протоколом добровільної видачі викраденого телефону /
ар.с. 13 /,

· висновком товарознавчої експертизи про вартість
мобільного телефону / ар.с. 19 А

Аналізуючи в
сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина
підсудного в інкримінованому йому злочині доказана повністю.

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України так як він відкрито
заволодів чужим майном із застосуванням насильства, яке не
є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого.

При визначенні
виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки
вчиненого злочину, дані про особу підсудного, характеристики на нього, визнання
ним своєї вини, розкаювання у вчиненому злочині.

Те, що підсудний щиросердечно розкаявся у вчиненому злочині, добровільно
заявив про вчинення ним злочину, написав явку з повиною, сприяв розкриттю
злочину, добровільно відшкодував нанесені збитки, вчинив злочин у неповнолітньому
віці, його мати страждає серйозним захворюванням і сім*я знаходиться в скрутному матеріальному становищі,
суд визнає пом*якшуючими його відповідальність обставинами.

А те, що підсудний вчинив злочин в стані алкогольного сп*яніння, суд визнає
обтяжуючою його відповідальність обставиною.

За наявності таких даних про особу підсудного, сукупності пом*якшуючих
обставин, суд вважає, що його виправлення і перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства і до нього можливо застосувати положення ст. 69 КК України, і призначити покарання менше
від найнижчої межі та із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні, питання
речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України
і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді двох
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного
покарання звільнити з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном
на одни рік.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу
залишити ту ж - підписку про невиїзд.

Речовий доказ:
мобільний телефон „Тріум марс", що знаходиться на зберіганні у потерпілого
ОСОБА_3 - залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Сумський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.