Справа № 461/1232/26
Провадження № 1-кс/461/877/26
УХВАЛА

18.02.2026 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,, розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000171 від 28.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що 22 серпня 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 звернувся до адвоката ОСОБА_5 з метою отримання консультації та правничої допомоги із питань визнання особи недієздатною, встановлення опіки над його бабою ОСОБА_6 та призначення його опікуном останньої.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 , будучи обізнаним про факт оголошення в Україні загальної мобілізації та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є військовозобов?язаною особою, а відповідне рішення надасть останньому право на отримання відстрочки від призову під час мобілізації, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вимагання та одержання від ОСОБА_4 неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області як посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуном останньої ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, адвокат ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 вказівки щодо збору необхідної документації для наступного подання до суду разом із заявою про встановлення опіки. При цьому, ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 чіткі настанови щодо змісту документів, які повинні бути подані в суд, зокрема останній зазначив, що необхідно отримати документи, які підтверджують наявність медичних захворювань в ОСОБА_6 та інші документи, які можна отримати в Дрогобицькій міській раді.

В подальшому, ОСОБА_4 отримавши необхідний перелік документів, 22 серпня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, повторно зустрівся з адвокатом ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході зустрічі повідомив про отримання необхідних документів та висловив останньому побоювання про те, що в його бабусі наявні інші родичі, які можуть заперечувати щодо призначення його опікуном. Діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою отримання неправомірної вигоди для себе, використовуючи статус адвоката, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_4 , що зможе допомогти у вирішенні питання призначення саме ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_6 та висловив останньому протиправну вимогу про надання неправомірної вигоди (без конкретизації розміру) за вплив на прийняття відповідного позитивного рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що без надання адвокату ОСОБА_5 неправомірної вигоди відповідне рішення суду на його користь прийняте не буде, вимушений був погодитись на протиправну вимогу ОСОБА_5 .

В подальшому, продовжуючи реалізувати злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе, 12 вересня 2025 року, близько 11:10 год. в ході чергової зустрічі ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_4 щодо зміни місця реєстрації ОСОБА_6 , а також висловив вимогу, щоб останній звернувся до лікаря, який поставить ОСОБА_6 на психоневрологічний облік з метою отримання відповідних медичних документів для подальшого подання їх до суду разом із заявою про встановлення опіки. Виконуючи вказівки адвоката, 10 жовтня 2025 року, близько 13:05 год., ОСОБА_4 в ході чергової зустрічі за адресою здійснення індивідуальної адвокатської діяльності, а саме: АДРЕСА_1 передав ОСОБА_5 копії медичних документів ОСОБА_6 .

З метою реалізації злочинного умислу на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_5 в січні 2026 року, більш точний час не встановлено, підготував та подав до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області заяву про встановлення опіки, яка надійшла до вказаного суду 30 січня 2026 року.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/804/26, провадження №32-0/442/183/2026 від 05.02.2026 заяву ОСОБА_4 про встановлення опіки залишено без руху.

У зв?язку із цим, діючи умисно, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання для себе неправомірної вигоди, 11 лютого 2026 року, близько 12:10 год., ОСОБА_5 призначив ОСОБА_4 зустріч на 12 лютого 2026 року за місцем здійснення адвокатської діяльності, що за адресою АДРЕСА_1 .

Під час вищезазначеної особистої зустрічі, 12 лютого 2026 року близько 13:20 год., що відбулася за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , створюючи передумови для вимагання неправомірної вигоди повідомив, що створюються штучні перешкоди для розгляду заяви про встановлення опіки.

В подальшому, в цей же день близько 13:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, застосовуючи додаткові засоби конспірації висунув ОСОБА_4 протиправну та незаконну вимогу надати йому неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення опіки та призначення ОСОБА_4 її опікуном.

Таким чином ОСОБА_5 створив умови, за яких ОСОБА_4 вважав, що іншим шляхом неможливо отримати рішення та вимушений був погодитись на протиправну вимогу ОСОБА_5 про надання останньому неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття відповідного позитивного рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та протиправного збагачення, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи статус адвоката, ОСОБА_5 13 лютого 2026 року близько 16:05 год., перебуваючи в приміщенні свого кабінету, що за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_4 неправомірну вигоду, яку вимагав напередодні, а саме неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США, що станом на 13 лютого 2026 року згідно з курсом НБУ становило 128 799,00 грн, за здійснення впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, який згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України та підпунктом "ґ" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення опіки та призначення ОСОБА_4 її опікуном, що в свою чергу надасть останньому правові підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», після чого протиправну діяльність ОСОБА_5 було припинено правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

14.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.02.2026 року проведено санкціонований обшук в офісному приміщенні, в якому ОСОБА_5 здійснює свою адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено і речі, предмети та документи.

Слідчий зазначає, що оскільки вищевказані речі, предмети та документи відповідають вимогам ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, можуть бути використаний як докази факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, то 13.02.2026 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання у доказуванні слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Стороною обвинувачення дотримано вимог ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 28.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вказані в клопотанні речі, предмети та документи, відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їх збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речовими доказами з метою запобігання їх зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, на предмети, які були вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 де виявлено та вилучено наступні речі, предмети та документи, а саме:

-мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 31, темно синього кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ №2: НОМЕР_2 із сім-картою з мобільним номером НОМЕР_3 з наявними пошкодженням головного екрану по периметру у кількості 1 шт.;

-оригінали акту приймання передачі виконаної роботи від 13.02.2026 з наявною печаткою адвоката ОСОБА_5 на 1 арк.;

-грошові кошти в сумі 3000 доларів США номіналом по 100 доларів США, які співпадають з протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 13.02.2026, а саме:

1. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PL59447361E;

2. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MA28757160А;

3. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MA28758661A;

4. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MВ32029198М;

5.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії LE56303199С;

6.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MА73252886А;

7. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії ML98247466В;

8. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MF87950804D;

9. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MB17478873N;

10.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MА02553937А;

11. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MJ56759518A;

12. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії МЕ04398304В;

13 купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії ML08096866E;

14.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MB10401784A;

15. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії MH23874611A;

16.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РА34445450В;

17.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РB66841917А;

18.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PС26447512B;

19 купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PG14311444D;

20.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РB68951066V;

21. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РВ68951049V;

22. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PB68951085V;

23. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РК2279359 I;

24. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PB68951082V;

25. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РЕ39586931D;

26.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РК25704746 I;

27.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PB95037294 I;

28.купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії PD76066559С;

29. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РЕ69323299D;

30. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії РК26664773 I;

-оригінал договору 10/10 від 10.10.2025 на 1 арк.;

-договір 10/12 від 10.12.2025 р. на 1 арк. ;

-копія виписки №111 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

-копія паспорта гр. України на ім`я ОСОБА_6 та довідки про присвоєння номера №8463д17233 на 1 арк.;

-копія медичних документів ОСОБА_6 на 25 арк.;

заява про встановлення опіки (із наявною печаткою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.12026 та підписом у правому нижньому кутку) на 4 арк. ;

-копія заяви про усунення недоліків позовної заяви на 3 арк. ;

-чорнові записи на аркуші А4 ( зі слів ОСОБА_5 такі належні ОСОБА_4 ) на 1 арк. ;

-ордер про надання правової допомоги ОСОБА_6 ОСОБА_5 Серії ВС№1431092 на 1 арк. ;

-ордер про надання правової допомоги ОСОБА_4 ОСОБА_5 Серії ВС№1415833 на 1 арк.;

-аркуш а4 з наявним підписом особи (зі слів ОСОБА_5 такий належний ОСОБА_4 ) на 1 арк.;

-папка-швидкозшивач з наявною титульною сторінкою з надписом ОСОБА_4 , в середині якого наявні чорнові записи ОСОБА_5 в кількості 1 шт. ;

-копія переліку необхідних документів із зазначенням мобільного номеру телефону НОМЕР_4 і надписом «Леся» на 1 арк. поміщено в спец. пакет SUD 3014398;

-печатку червоного кольору при відтиску якої виявлено надписи « ОСОБА_5 адвокат свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1502 від 08.04.2009 р. Україна Львівська обл.» із штемпельною печаткою, яку поміщено у спецпакет № ICR0024525 і опечатано;

-блокнот червоного кольору із чорновими записами, належний ОСОБА_5 поміщений у спецпакет №SUD3014398;

-ноутбук марки «Dell Pro Support» чорного кольору, Service Tag:3NDQ2g2, який поміщено у спецпакет №SUD3014399, а також зарядний пристрій до нього чорного кольору;

-флеш-носій інформації червоного кольору марки «PLATINET», об`ємом 8 GB, яку поміщено у спецпакет №SUD3014399.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1