Справа № 621/585/26
провадження № 1-кс/610/115/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2026 року за № 0000107, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 слідчий СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з клопотанням про арешт майна, вилученого 23.02.2026 в ході огляду місця події, а саме: акумуляторну батарею «RITAR RA12-100S», бувшу у вжитку, в справному стані, 3 ватні палички зі змивами, які поміщено до паперового конверту НПУ із пояснювальним написом.

На підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 02.03.2026 вказане клопотання направлено до Балаклійського районного суду Харківської області, яке надійшло 09.03.2026.

Клопотання обґрунтовано тим, що 23.02.2026 під час огляду місця події було виявлено вищезазначені предмети. Слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є речовими доказами, та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до їх збереження шляхом накладення на них арешту.

Прокурор просила розглядати клопотання за її відсутності та задовольнити його.

Представник власника майна до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 24.02.2026 з кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану.

З матеріалів клопотання убачається, що в період часу з 12.02.2026 по 18.02.2026 на відкритій ділянці місцевості поблизу с. Українське Чугуївського району Харківської області, невстановлена особа таємно, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку акумуляторної батареї «RITAR RA12-100S», чим спричинила ТОВ «Вікоїл ЛТД» матеріальну шкоду на суму близько 7000 гривень.

Вказане підтверджується відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР від 24.02.2026 у кримінальному провадженні №0000107, копією рапорта чергового відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ( ЄО № 2620 від 23.02.2026).

23.02.2026 в період часу з 20.45 год. по 21.05 год. проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння №1 по вул. Лесі Українки в с. Українському Чугуївського району Харківської області, в ході якого було виявлено та вилучено: акумуляторну батарею «RITAR RA12-100S», бувшу у вжитку, в справному стані, крім того з поверхні вказаної батареї було вилучено змиви на 3 ватні палички, які були поміщені до паперового конверту НПУ.

24.02.2026 слідчим СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучене у ході огляду майно акумуляторна батарея «RITAR RA12-100S», бувша у вжитку, в справному стані, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, міг бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, в тому числі об`єктом кримінально протиправних дій, та зберегти на собі їх сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на неї необхідно накласти арешт з метою її збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є доцільним, оскільки забезпечує запобігання можливості приховування, пошкодження, використання та передачі майна.

Разом з тим, главою 17 КПК України передбачено визначення, підстави та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Так, згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя на підставі ст. 132 КПК України має перевіряти, чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права осіб на володіння, користування та розпорядження певним майном.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об`єкту, як речового доказу.

При цьому слідчий суддя зазначає, що вилучені під час огляду 23.02.2026 3 ватні палички зі змивами, які поміщено до паперового конверту НПУ із пояснювальним написом у розумінні ст. 170 КПК України, не є майном та не являються об`єктом права володіння, користування та розпорядження будь-якими особами.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вилучення вказаних змивів є способом фіксації доказів. Ці зразки, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є речовими доказами, проте, будучи матеріальними об`єктами, вони не мають ознак майна, а тому накладення арешту на них позбавлене правового змісту.

Отже, у задоволенні клопотання прокурора у частині накладення арешту майна на змиви на ватних паличках слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 23.02.2026, а саме на:

- акумуляторну батарею «RITAR RA12-100S», бувшу у вжитку, в справному стані,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1