гСправа № 187/1291/18 Провадження №1-кп/0187/36/26
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості від 27.02.2026 року у кримінальному провадженні № 0000473 від 26.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2018 року в період часу з 00 годин до 01.00 годин, більш точний час встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись разом з ОСОБА_8 , поблизу Комунального закладу «Верхньодніпровська середня загальноосвітня школа № 5 І-ІІІ ступеню» Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Федоровського, 97, де ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в конкретно визначеному ним раніше кабінеті молодших класів вказаного навчального закладу знаходиться плазмовий телевізор, запропонував останньому здійснити його крадіжку. На дану пропозицію ОСОБА_4 надав свою згоду та таким чином вступив у попередню змову із ОСОБА_8 .

Після чого, того ж дня, у вищевказаний період часу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій пройшли на територію КЗ «Верхньодніпровська СЗШ №5 І-ІП ст.» Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області», за вищевказаною адресою, де ОСОБА_4 залишився на вулиці біля вікна класу № 101, розташованого на першому поверсі будівлі вказаного навчального закладу, а ОСОБА_9 за допомогою фізичної сили рук відчинив металопластикове вікно, яке знаходилось в положенні провітрювання та таким чином проник в середину приміщення класу, де відімкнув дріт електричного живлення та з настінного тримача зняв плазмовий телевізор «ЕRGО» LЕ43 СТ400АК, який перебуває на балансі Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації, після чого через відчинене ним вікно передав його ОСОБА_4 , та таким чином таємно, умисно викрав вказаний телевізор, з яким спільно з ОСОБА_10 залишив територію школи, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Внаслідок даної крадіжки Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації завдано матеріального збитку на суму 8096 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

27.02.2026 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов: обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю визнав свою винуватість та зобов`язався беззастережно визнати в повному обсязі у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є обставиною, яка відповідно до ст.. 66 КК України, пом`якшує його покарання, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини, що відповідно до ст.. 67 КК України, обтяжують його покарання відсутні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 та ст. 76 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Від представника потерпілої сторони: Кам`янської районної військової адміністрації надійшов лист, відповідно до якого не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення (в редакції закону від 18.04.2018) вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризувався посередньо, за місцем роботи характеризувався позитивно, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на три роки зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на мінімальний строк, передбачений ст.75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Суд також вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , а саме: з 29.05.2018 по 31.07.2018 та з 04.08.2025 по 29.09.2025.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.19.2018.

Керуючись статтями 314, 374, 394, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27.02.2026 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 26.05.2018.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції закону від 18.04.2018) і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1, 2, частини 3 пункту 2 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , а саме: з 29.05.2018 по 31.07.2018 та з 04.08.2025 по 29.09.2025.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1