Справа № 761/651/26 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2645/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

представника заявника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Представник Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Києві та процесуального прокурора в межах кримінальних проваджень № 000183 від 09.11.2022 та № 0000030 від 03.03.2022.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року у відкритті провадження за скаргою представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що представник заявника оскаржує бездіяльність слідчого та прокурора в межах двох різних кримінальних проваджень, не долучаючи при цьому жодних доказів на підтвердження процесуального статусу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова в межах вказаних кримінальних проваджень, який би дозволяв звертатись до суду зі скаргами, а також вказав, що порушенні у скарзі питання не підлягають вирішенню в порядку ст. 303-307 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав на незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що його скарга подана на нездійснення слідчим та прокурором процесуальних дій у визначений КПК України строк, що може бути оскаржено відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Також вказав, що слідчий суддя передчасно оцінив процесуальний статус заявника та фактично дослідив докази по суті ще до відкриття провадження, тоді як відповідно до практики ВС наявність сумнівів у статусі не є підставою для відмови у відкритті провадження та підлягає перевірці під час розгляду. Зауважив, що Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова є заявником у кримінальному провадженні та володільцем майна, права та інтереси якого порушуються бездіяльністю слідчого, який унеможливлює списання військового майна та створює правову невизначеність. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження за скаргою або направити матеріали скарги для розгляду по суті.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Києві до суду апеляційної інстанції не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили. Їх неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею під час постановлення ухвали від 14 січня 2026 року було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що у поданій скарзі він просить постановити ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у неприйнятті процесуального рішення у кримінальних провадженнях № 0000183 та № 0000030 у розумний строк; визнати протиправною бездіяльність процесуального прокурора, що полягає у не забезпеченні належного процесуального керівництва та контролю за строками досудового розслідування; зобов`язати слідчого та прокурора прийняти відповідні процесуальні рішення у зазначених кримінальних провадженнях або письмово повідомити Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова про відсутність процесуальних перешкод для списання військового майна, а також окремо звернути увагу прокурора вищого рівня на допущені порушення для вирішення питання про відповідальність службових осіб.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Вказаний перелік визначений законодавством та розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/дізнавача/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора чи дізнавача щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, скарга представника ОСОБА_6 не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку та з підстав, визначених ст. 303 КПК України. Також колегія суддів звертає увагу на те, що заявлені ним вимоги стосуються двох різних кримінальних проваджень, що не дає змогу слідчому судді в повному обсязі реалізувати надані йому повноваження щодо здійснення судового контролю, адже відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 303, 307 КПК України межі його повноважень обмежуються забезпеченням дотримання прав, свобод та інтересів осіб у одному кримінальному провадженні.

Відтак вказані вимоги представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 , керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апелянта про передчасну оцінку слідчим суддею процесуального статусу заявника та можливість підтвердження процесуального статусу під час розгляду справи хоч і є обґрунтованими, адже вказане питання може бути з`ясоване слідчим суддею під час розгляду скарги по суті та перевірки всіх доводів заявника, однак у зв`язку з тим, що викладені у скарзі вимоги представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України зобов`язує слідчого суддю прийняти рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою та відповідно унеможливлює призначення справи до розгляду, з чим колегія суддів погоджується, то наведені доводи не є достатніми для прийняття колегією суддів рішення про незаконність ухваленого слідчим суддею судового рішення та наявність підстав для його скасування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4