Справа № 344/4294/26
Провадження № 1-кс/344/1947/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження №0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на грошові кошти у розмірі 12500 євро, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.01.2026 року у справ №344/559/26 накладено арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A26 5G» S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , без коду доступу, та грошові кошти в загальній сумі 12 500 євро, які належать ОСОБА_4 , заборонивши їх відчуження, користування та розпорядження.

Підставою для накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung» та грошових коштів в загальній сумі 12 500 євро стало вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, а не заявниками, на майно яких був накладений арешт.

Вважають, що арешт коштів в сумі 12 500 євро підлягає скасуванню, оскільки арештовані кошти це спільні кошти заявників, як подружжя, що набуті ними за час спільного проживання та необхідні їм для проживання, забезпечення своїх потреб. Таким чином, скасування цього арешту не буде суперечити інтересам держави та цілям кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, та без участі заявників. Подану заяву підтримують в повному обсязі, просять задоволити.

Прокурор подав заяву в якій зазначив, що клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення, оскільки слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

04.07.2025 року до Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_6 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Однак ОСОБА_6 вчинив повторно кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебуваючи у автомобілі марки «Fiat Qubo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , з попередньо обумовленими грошовими коштами ОСОБА_8 в розмірі 10 500 євро, та 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 606 850 грн, та ОСОБА_4 в розмірі 12500 євро, що згідно курсу НБУ становило 621 250 грн. почали рух в сторону державного кордону України, однак протиправні дії ОСОБА_9 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо організації незаконного переправлення через Державний кордон України ОСОБА_8 та ОСОБА_4 були припинені працівниками правоохоронних органів.

В ході проведення 07.01.2026 року обшуку транспортного засобу марки «Fiat Qubo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 у ОСОБА_4 вилучені грошові кошти в сумі 12500 євро.

З показань допитаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що грошові кошти в сумі 12500 євро мали бути використані ОСОБА_4 як оплата за наданя послуг з незаконного перетину державного кордону України, з яких 2500євро призначались як оплата наданих послуг ОСОБА_6 та 10 000 євро мали бути передані м. Чернівці невстановленим на даний час особам, як оплата за незаконний перетин державного кордону України.

07.0.2026 року слідчим винесено постанову про визнання вказаних грошових коштів в сумі 12500 євро речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене прокурор просить розглянути клопотання без його участі, у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що 13.01.2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A26 5G» S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , без коду доступу, та грошові кошти в загальній сумі 12 500 євро, які належать ОСОБА_4 , заборонивши їх відчуження, користування та розпорядження.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_10 перелік речей та грошові кошти в загальній сумі 12500 євро визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000412 від 24.06.2025 року.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 07.01.2026 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 07.01.2026 року вбачається, що кошти у сумі 12 500 євро мали бути сплачені, як оплата за незаконний перетин державного кордону України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

З урахуванням того, що заявником не доведено, що у такому заході, як арешт майна на даний час потреба відпала, а сторона обвинувачення про таке не стверджує та з матеріалів кримінального провадження слідчим суддею такого не встановлено, досудове розслідування у рамках даного кримінального провадження триває, скасування арешту на майно може призвести до подальшого відчуження майна, і як наслідок втрати речового доказу, а тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1