Справа № 718/470/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 колегія Заставнівського районного суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000622 від 21.11.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3-5 ст.191 КК України, ч.2 ст.200 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває на розгляді в порядку спеціального судового провадження, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 21.11.2014 за № 0000622 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3-5 ст.191 КК України, ч.2 ст.200 КК України.

10.02.2026 на електронну адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про проведення розгляду справи без участі потерпілої особи.

У вказаній заяві ОСОБА_9 ставить до відома суд, що він підтримує викладені прокурором в обвинувальному акті обставини відносно заволодіння ОСОБА_7 його коштами, які знаходилися в банку на депозиті, а також підтримує надані його батьком - ОСОБА_10 покази на досудовому слідстві, що відображено у протоколі допиту від 24.12.2014, який міститься в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 0000622 (т.9 а.с. 213-219). Оригінали договору банківського вкладу та банківських розпоряджень містяться в томі №9 на аркушах 220-237.

Вважаючи себе потерпілою особою у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_9 , у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судових засіданнях, просив розгляд кримінальної справи, в тому числі всі судові засідання та судові дебати проводити без його участі.

Під час розгляду заяви прокурор ОСОБА_5 повідомив суду, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 до слідчого звернувся його батько ОСОБА_10 , який будучи допитаним як свідок на стадії досудового розслідування, повідомив слідчому про обставини заволодіння ОСОБА_7 коштами його сина ОСОБА_9 та надав відповідні письмові докази на підтвердження банківського вкладу. Таким чином в матеріалах кримінального провадження містяться банківські документи щодо договору банківського вкладу, укладені ОСОБА_11 і саме йому завдана шкода кримінальним правопорушенням.

У зв`язку з цим прокурор просив суд визнати ОСОБА_9 потерпілим в даному кримінальному провадженні та не заперечував про проведення судового засіданні без участі ОСОБА_9 . При цьому прокурор просив допитати в судовому засіданні як свідка ОСОБА_10 , анкетні відомості якого, як потерпілого, помилково зазначені в обвинувальному акті.

Під час обговорення заявлених клопотань захисник ОСОБА_6 зазначив, що необхідно з`ясувати процесуальний статус ОСОБА_12 ) та ОСОБА_10 , оскільки встановлено суперечності в складі учасників кримінального провадження. Зокрема в обвинувальному акті сформовано список осіб із статусом потерпілих, серед яких значиться ОСОБА_10 . Проте, в іншому переліку потерпілих осіб, яким завдано матеріальну шкоду міститься інформація про ОСОБА_13 .

Розглядаючи вказану заяву ОСОБА_9 та клопотання прокурора про визнання останнього потерпілим, а також про допит свідка ОСОБА_10 колегія судів звертає увагу на наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Натомість, як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та доданого до нього списку потерпілих в кримінальному провадженні за № 0000622 від 21.11.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3-5 ст.191 КК України, ч.2 ст.200 КК України, анкетні відомості про потерпілого ОСОБА_9 в ньому відсутні ( т.1, а.с.158-163). При цьому ОСОБА_13 зазначений в переліку осіб, яким ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм посадовим становищем завдано майнову шкоду на суму 217 447,50 грн.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні регламентований ст. 55 КК України.

Процесуальне становище потерпілого та його представника визначено ч. 1 ст. 55 КПК, згідно з якою потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 2 цієї статті передбачає, що права й обов`язки потерпілого виникають

в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення

її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 5 ст. 55 КПК за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у

ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Лише таким процесуальним рішенням слідчого чи прокурора припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про злочин щодо неї, під час якого їй завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Указане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема,

у постановах від 20 травня 2020 року (справа № 539/3185/17, провадження

№51-715км20), 15 вересня 2021 року (справа № 757/1762/21, провадження

№ 51-2925км21), 21 грудня 2021 року (справа № 264/5209/20, провадження

№ 51-4525км21).

Надання особі правового статусу потерпілого в конкретному кримінальному провадженні є способом кримінально-процесуального захисту його прав. Зокрема, статус потерпілого наділяє його як учасника кримінального провадження комплексом процесуальних прав, у тому числі на оскарження судових рішень.

Встановлено, що в матеріалах кримінального провадження ( т.9, а.с.218-237) містяться оригінали банківськівських документів щодо договору банківського вкладу, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , що підтверджують внесення ОСОБА_9 коштів на депозитний рахунок банку. Зазначені документи додані під час допиту в якості свідка ОСОБА_10 , оглянуті та прилучені до кримінального провадження відповідними протоколом і постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_15 (т.9, а.с. 238, 243).

ОСОБА_9 видавши 02.12.2011 відповідну довіреність, якою уповноважив свого батька ОСОБА_10 вести його справи у всіх судових установах зі всіма правами, які надані потерпілому, фактично надав свою згоду на заявлення останнім про вчинення відносного нього кримінального правопорушення, яким завдано майнову шкоду та залучення ОСОБА_16 в якості потерпілого в кримінальномі провадженні ( т.9, а.с.219).

За даним фактом здійснювалося кримінальне провадження за № 0000622 від 21.11.2014 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту (т.1, а.с. 69-70) в період часу з 23.04.2010 по 28.07.2014 ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа коштами ОСОБА_17 в сумі 18350 доларів США, що становило 217 447,5 грн, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму у великому розмірі ( т.1 а.с.69-70) .

Наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження не містять доказів винесення слідчим або прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні ОСОБА_9 потерпілим к даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає ОСОБА_9 потерпілим в даному кримінальному провадженні, права й обов`язки якого виникли

з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Проте слідчий, прокурор за наявності згоди не визнали його потерпілим, помилково, надавши статус потерпілого його батькові ОСОБА_10 , допитавши останнього як свідка.

Враховуючи вищенаведене, з метою кримінально-процесуального захисту прав, як учасників кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне визнати ОСОБА_9 потерпілим в кримінальному провадженні та змінити статус ОСОБА_10 , як потерпілої особи, визнавши його свідком в кримінальному провадженні.

При цьому суд наголошує, що в частині 3 статті 56 КПК закріплено право потерпілого під час судового провадження в будь-якій інстанції бути завчасно поінформованим про час та місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні. Разом з тим ці гарантії в першу чергу стосуються прав самого потерпілого, тому законодавець передбачив процесуальну санкцію, що застосовується судами вищого рівня в разі порушення цих прав потерпілого, яка закріплена в пункті 5 частини 2 статті 412 КПК (судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання).

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 55, 56, 372, 375-376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3-5 ст.191 КК України, ч.2 ст.200 КК України.

Змінити статус ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як потерпілої особи, визнавши його свідком в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000622 від 21.11.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3-5 ст.191 КК України, ч.2 ст.200 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3