Справа № 157/101/26
Провадження №1-кп/157/92/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000451 від 02.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 01 грудня 2025 року в період часу з 12 год до 18 год 45 хв, перебуваючи на території несформованої самозалісненої земельної ділянки, яка відповідно до статей 1 та 4 Лісового кодексу України відноситься до лісу (інших лісовкритих земель), розташована за межами населеного пункту поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0008, на землях Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, поблизу с. Запруддя, в порушення вимог статей 4, 24, 67-70 Лісового кодексу України, статей 5, 12, 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктів 1 та 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів та пунктів 1 та 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.07.2007 №761, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, тобто без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, використовуючи бензопилу «Дніпро-М», зрізав до ступеня припинення росту, відокремивши їх повністю від кореня, 32 (тридцять два) сироростучих дерева, з яких 15 (п`ятнадцять) дерев породи «Вільха», 16 (шістнадцять) дерев породи «Осика», 1 (одне) дерево породи «Береза», заподіявши істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 40 772 гривень 33 копійки.

Вказаними вище діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України.

Після складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта в кримінальному провадженні 20 січня 2026 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000451 від 02.12.2025, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин. Сторони також узгодили міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, кожен зокрема, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Представник потерпілого Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від 19.01.2026 №11, надав прокурору письмову згоду на укладення нею з підозрюваним угоди про визнання винуватості, що підтвердив також у судовому засіданні.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 246 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої й призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

У відповідності до норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2025 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2026 року, укладену між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні №0000451 від 02.12.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: гужову підводу, кобилу гнідої масті та бензопилу марки «Дніпро-М» повернути власнику ОСОБА_7 ; 7 (сім) зрізів із комлевих частин дерев породи «Вільха», 10 (десять) зрізів із комлевих частин дерев породи «Осика», 1 (один) зріз із комлевої частини дерева породи «Береза», 15 (п`ятнадцять) зрізів із пнів деревини породи «Вільха», 16 (шістнадцять) зрізів із пнів деревини породи «Осика», 1 (один) зріз із пня деревини породи «Береза» знищити; 54 (п`ятдесят чотири) колоди деревини породи «Осика» довжиною 2,4 м кожна, 35 (тридцять п`ять) колод деревини породи «Вільха» довжиною 2,4 м кожна, 4 (чотири) колоди деревини породи «Береза» довжиною 2,4 м кожна конфіскувати.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2025 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1