У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/337/23

Провадження № 1-кп/936/15/2026

10.03.2026 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , які брали участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, представника потерпілого ОСОБА_6 , під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «ЛВВ ЕКСПЕРТ» (ідентифікаційний код 43615325), який являється суб?єктом оціночної діяльності згідно сертифіката №423/20 від 25 травня 2020 року виданого ФДМУ, діючи на підставі договору №00-200710-002, замовником якого є ОСОБА_7 , несучи відповідальність згідно з ст. 32 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» за достовірність чи об?єктивність оцінки майна, за складені та підписані ним документи, а саме звіту про оцінку житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 частина та ОСОБА_8 частина, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 10 липня 2020 року, несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов?язків, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, поверхово, у протиріччі з установленим порядком та нормативним вимогам, вчинив діяння, яке має ознаки службової недбалості, а саме вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилося у недотриманні та не врахуванні вимог діючого законодавства при проведенні оцінки об?єкта, незастосуванні методик та стандартів оцінки, які підлягали застосуванню, оформив свої дії відповідним висновком про оцінку майна №00-200710-002 від 10.07.2020, внаслідок чого вартість такого майна істотно занижена, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

Так, ОСОБА_4 при проведені робіт з оцінки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , всупереч Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-111, Постанови від 10 вересня 2003 р. №440 про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", (далі НСО №1) та Постанови від 28 жовтня 2004 р. №1442 Про затвердження Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" не провів аналіз корисності об?єкта оцінки, як того вимагає п.4, 5 HCO №1, в порушення п. 37 НСО №1, не обгрунтував у звіті відмову від застосування витратного та дохідного методичного підходу, некоректно підібрав об?єкти порівняння, коригування на відмінності об?єктів порівняння від об?єкта оцінки не здійснив, у звіті наявне лише одне коригування, проте відсутня аргументація щодо його застосування, чим порушив вимоги п.49 НСО №l. Крім того, всупереч вимогам п.52 НСО №l оцінювачем не проведено аналіз тенденцій на ринку подібного майна, не проведений аналіз стану ринку нерухомості в Україні в цілому та в даному населеному пункті зокрема, на основі якого встановлюються закономірності залежності вартості житлових будинків за певними ціноутворюючими факторами, не дотримано вимоги п.53 НСО №l щодо проведення аналізу ринку стосовно об?єкта оцінки та подібного майна.

Також, нехтуючи вимогами п.56 НСО №1 при оформленні та складанні висновку про оцінку житлового будинку, не відобразив у звіті письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, про особистий огляд об?єкта оцінки, дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, відсутні фотозображення об?єкта оцінки.

Таким чином звіт про оцінку майна №00-200710-002 від 10.07.2020 житлового будинку загальною площею 47,29 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_2 від 10.07.2020 виконаний суб?єктом оціночної діяльності ТОВ "ЛВВ ЕКСПЕРТ" ОСОБА_4 , який діяв на підставі сертифікату суб?єкта оціночної діяльності №423/20, виданого ФДМУ 25.05.2020, не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам, є неякісним і не може бути використаним.

Відповідно до висновку експерта №8636 від 14.10.2022, виконаним Закарпатським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, ринкова вартість житлового будинку загальною площею 47,29 кв.м., житловою площею 32,75 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: гараж, літня кухня, стайня що розташований за адресою АДРЕСА_2 станом на 13.07.2020 могла становити 171 899,00 гривень.

В результаті чого ОСОБА_4 при складанні «Звіту про оцінку майна» №00-200710-002 від 10.07.2020, маючи реальну можливість виконати належним чином свої службові обов?язки, через несумлінне ставлення до них щодо встановлення реальної вартості майна, неналежно ставлячись до своїх службових обов?язків визначив завищену ринкову вартість будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , у сумі 242 185,00 гривень, тобто необгрунтовано, збільшив ринкову вартість будинку на суму 70 286, 00 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «ЛВВ ЕКСПЕРТ» (ідентифікаційний код 43615325), який - являється суб?єктом оціночної діяльності згідно сертифіката N? 423/20 від 25 травня 2020 року виданого ФДМУ, діючи на підставі договору N?00-200710-003,, замовником якого є ОСОБА_7 , несучи відповідальність згідно з ст. 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» за достовірність чи об?єктивність оцінки майна, за складені та підписані ним документи, а саме звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0046) загальною площею 0.0549 га розташованої за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 в частині та ОСОБА_8 в частині , у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 10 липня 2020 року несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов?язків, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, поверхово, у протиріччі з установленим порядком та нормативним вимогам, вчинив діяння, яке має ознаки службової недбалості, а саме вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилося у недотриманні та неврахуванні вимог діючого законодавства при проведенні оцінки об?єкта, незастосуванні методик та стандартів оцінки, які підлягали застосуванню, оформив дії відповідним висновком про оцінку майна №00-200710-003 від 10.07.2020, внаслідок чого вартість істотно занижена, що завдало шкоди державним інтересам.

Так, ОСОБА_4 при проведені робіт з оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0046 загальною площею 0.0549 га, розташовано за адресою АДРЕСА_2 , всупереч Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-ІІІ, Постанови від 10 вересня 2003 р. №1440 Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", (далі НСО №1) та Постанови від 11 жовтня 2002 р. №1531 «Методика експертної грошової оцінки земельних ділянок», не провів аналіз корисності об?єкта оцінки, як того вимагає п.4,5 НСО №l, нехтуючи вимогами п.13 НСО №l при визначені ринкової вартості не визначав та не враховував найбільш ефективне використання об?єкта оцінки; в порушення п.37 НСО №1 не обгрунтував у звіті відмову від застосування методичного підходу, що грунтується на урахуванні витрат на земельні поліпшення та методичного підходу, що грунтується капіталізації чистого операційного або рентного доходу.

Крім того, всупереч вимогам п.52 НСО №l оцінювачем не проведено аналіз тенденцій на ринку подібного майна, не проведений аналіз стану ринку нерухомості в Україні в цілому та в даному населеному пункті зокрема, на основі якого встановлюються закономірності залежності вартості житлових будинків за певним ціноутворюючими факторами; нелогримано вимоги п.53 НСО №l щодо проведення аналізу ринку стосовно об?єкта оцінки та подібного майна аналізу існуючого стану використання об?єкта оцінки за визначення умов його найбільш ефективного використання.

Також, нехтуючи вимогами п.56 НО №1 при оформленні та складанні висновку про оцінку земельної ділянки, не відобразив у звіті письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, про особистий огляд об?єкта оцінки, дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, що є важливим для підтвердження достовірності ка об?єктивності оцінки і висновку про його вартість, не здійснено обгрунтування вибору відповідної бази оцінки, опис об?єкта оцінки, відсутні основні ціноутворюючі характеристики об?єкта оцінки, що не дає змогу його ідентифікувати, відсутні висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об?єкта оцінки.

Таким чином, звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0046 для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0.0549 га розташованої за адресою АДРЕСА_2 від 10.07.2020 року, не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам, є неякісним і не може бути використаним.

Відповідно до висновку експерта №8638 від 11.10.2022, виконаним Закарпатським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, ймовірна середньо - ринкова вартість нерухомого майна - земельної ділянки площею 0.0549 га з кадастровим номером :07:003:0046 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_2 станом на 13.07.2020 могла становити 21 120 грн. 03 коп.

В результаті чого ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати належним чином свої службові обов?язки при виконанні та затвердженні «Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки» №00-200710-003 від 10.07.2020 щодо встановлення реальної вартості майна, неналежно ставлячись до своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, визначив завищену ринкову вартість земельної ділянки, що за адресою АДРЕСА_2 , у сумі 76 712,00 гривень, тобто вказав завищену ринкову вартість земельної ділянки на суму 49 165 гривень 97 копійок.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов?язків безпідставно та необгрунтовано завищена вартість об?єктів оцінки на загальну суму 119451 гривень 97 копійок та подальшу виплату з державного бюджету вказаної суми, чим заподіяно істотну шкоду інтересам держави в особі Мукачівської районної державної адміністрації, яка є правонаступником Воловецької районної державної адміністрації, так як сума завданої шкоди в 100 разів і більше перевищує встановлений на 2020 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом встановленого законом строку давності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. Водночас, просив суд залишити без розгляду позов Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та не заперечив проти закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечив проти заявленого клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 заперечень не висловила.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом встановленого законом строку давності, матеріали кримінального провадження, прийшов наступного висновку.

За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.367 КК України, який згідно з ст.12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років,- ч.2 ст.49 КК України.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років,- ч.3 ст.49 КК України.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов:

1) закінчення зазначених у законі строків;

2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості;

3) не ухилення особи від досудового розслідування або суду.

Прокурор ОСОБА_3 вказує, що перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_4 ухилявся від досудового розслідування чи суду матеріали кримінального провадження не містять.

Також відповідно до Витягу з інформаційно- аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" з порталу "ДІЯ" станом на 20.10.2025 року, ОСОБА_4 не вчиняв нового кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи, що з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,а саме з 10.07.2020 року, минув передбачений у п.3 ч.1 ст.49 КК України строк притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи обмеження строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують закінчення строків давностi за вчинений злочин, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Крім цього, суд констатує, що обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 наполягав на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо заявленого цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільним позивачам їх право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17).

Оскільки ОСОБА_4 звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закривається, а ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то відповідно до положень ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертиз в розмірі 24163, 04 грн не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та покладаються на державу.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки прокурором не надано доказів щодо їх наявності, виду та місця зберігання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

Керуючись ст. ст.44, 49 КК України, ст. 284, 285- 288, 369 - 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності, встановлених п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.367 КК України- закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Позов Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації-районної військової адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 119 451 гривень 97 копійок - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано учасниками кримінального провадження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після постановлення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 10.03.2026 о 14:00 годині.

Суддя ОСОБА_1