Справа № 712/2597/26
Провадження № 1-кс/712/1179/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчої в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області капітана юстиції ОСОБА_4 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 16.09.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянцка України, уродженка м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території АР Крим, громадянці України, РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчої в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області капітана юстиції ОСОБА_4 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території АР Крим, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та ч. 2 ст. 111 КК України державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану.

Громадянка України ОСОБА_6 , яка є мешканкою АР Крим, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення АР Крим збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що АР Крим є невід`ємною складовою частиною України, і що порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, 01 січня 2023 року, перебуваючи на території АР Крим (більш точне місце у ході слідства не встановлено), діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, у порушення вимог Конституції та законів України, з ідеологічних та корисливих мотивів, переслідуючи намір, направлений на сприяння представникам окупаційної адміністрації рф у посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів АР Крим, добровільно, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо неї чи членів її родини, зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме посаду т. зв. «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым», розташованому на тимчасово окупованій території АР Крим за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Караїмська, б. 52.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 із 01 січня 2023 року, будучи громадянкою України, перебуваючи на території м. Сімферополь АР Крим (більш точне місце у ході слідства не встановлено), діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, діючи з ідеологічних та корисливих мотивів, маючи на меті підтримати окупацію території України, погодивись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації, умисно, протиправно та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме: т. зв. «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым», яку обіймала до 01 грудня 2025 року.

Перебуваючи на посаді т. зв. «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым», ОСОБА_6 з 01 січня 2023 року по 01 грудня 2025 року виконувала організаційно-розпорядчі функції, спрямовані на забезпечення його діяльності.

Крім того, громадянка України ОСОБА_6 , діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній та економічній безпеці, перебуваючи у м. Сімферополь АР Крим (більш точне місце у ході слідства не встановлено), перебуваючи на посаді, пов`язаній з виконанням організаційно розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному державою-агресором на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме - на посаді т. зв. «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым» з 01 січня 2023 року до 01 грудня 2025 року, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з ідеологічних та корисливих мотивів, маючи на меті підтримати тимчасову окупацію рф території України, виконуючи вказівки і розпорядження представників окупаційної адміністрації рф, бажаючи проявити себе та довести свою лояльність і відданість окупаційній владі держави-агресора, нехтуючи своїм конституційним обов`язком щодо захисту прав та інтересів громади, безпосередньо беручи участь у загальному управлінні незаконного органу влади, надаючи таким чином допомогу в проведенні підривної діяльності проти України представникам держави-агресора рф у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території, виконувала організаційно-розпорядчі функції, спрямовані на забезпечення діяльності так званого територіального підрозділу «Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации».

Перебуваючи на посаді т. зв. «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым», ОСОБА_6 з 01 січня 2023 року по 01 грудня 2025 року виконувала організаційно-розпорядчі функції, спрямовані на забезпечення його діяльності.

Допомога ОСОБА_6 представникам іноземної держави призвела до забезпечення сталого та належного функціонування незаконно створених органів влади та посилила заходи тимчасової окупації території АР Крим.

20.01.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 21.01.2026 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано письмове повідомлення від 16.01.2026 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 10:00 26.01.2026, 27.01.2026 та 28.01.2026 до слідчого відділу УСБУ в Черкаській області для проведення за її участі слідчих та процесуальних дій.

На зазначений час та у вказані дати підозрювана ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління не з`явилася, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Згідно з матеріалами досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 фактично перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим в невстановленому місці.

05.02.2026 підозрювану ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено в державний розшук, оскільки на теперішній час вона знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- матеріалами протоколу від 24.01.2025 допиту свідка ОСОБА_7 , який надав відомості щодо теперішнього місцязнаходження ОСОБА_6 та займаної посади;

- відомостями з реєстру Пенсійного Фонду, де вказано, що ОСОБА_6 станом на 01.02.2014 працювала в у відділенні Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АР Крим до окупації;

- матеріалами протоколу від 16.01.2025 огляду Інтернет-ресурсів, яким встановлено, що ОСОБА_6 займає посаду «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым»;

- матеріалами висновку експерта № СЕ-19/124-25/12137-ФП від 23.10.2025, за результатами якої встановлено особу ОСОБА_6 на оглянутих публікаціях;

- матеріалами протоколу від 16.01.2025 огляду Інтернет-ресурсів, яким встановлено структурний поділ територіальних підрозділів органів незаконної влади в тимчасово окупованій АР Крим;

- матеріалами протоколу від 11.12.2025 пред`явлення свідку ОСОБА_7 для впізнання фотокарток, де останній впізнав ОСОБА_6 ;

- матеріалами протоколу від 13.11.2025 огляду Інтернет-ресурсів, яким встановлено дані про так званий «Фонд пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым»;

- матеріалами протоколу від 01.12.2025 огляду Інтернет-ресурсів, яким встановлено, що ОСОБА_6 займає посаду «заместителя управляющего Отделением Фонда пенсионного и социального страхования российской федерации по Республике Крым».

05.02.2026 підозрювану ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено в державний розшук, оскільки на теперішній час вона знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У даному випадку підтвердженням оголошення особи в розшук є саме постанова органу досудового розслідування про оголошення ОСОБА_6 від 05.02.2026.

Також, необхідність в обранні ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що остання на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідча в клопотанні заначає, що беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення злочинів, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові злочини, більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а тому слдіча за погодженням із прокурором звернулася з указаним клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали просили обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги, виданого Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, в судовому засіданні у вирішенні клопотання слідчого, посилався на думку суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 6 статті 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені положення закону слідчому судді під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, з метою визначення, чи є законні підстави для обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 3) наявність та достатність доказів того, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук; 4) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 5) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділм УСБУ в Черкаській област здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000176 від 16.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Як вбачається із повідомлення про підозру від 16.01.2026, ОСОБА_6 підозрюється вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - добровільне зайняття громадянином України посади, повязаної з виклнанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади на тимчасово окупованій території.

Також гроадянка України ОСОБА_6 рідозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Ураїни, - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином Украхни на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, з урахуванням доводів сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою. Тобто наведені стороною обвинувачення докази з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрювану ОСОБА_6 з кримінальним правопорушенням на даному етапі досудового розслідування.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Вище вказані обставини дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами та доказами, доданими до клопотання сторони обвинувачення, які у своїй сукупності вказують на можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, що розслідувється в рамках кримінального провадження № 0000176 від 16.09.2024.

При цьому, слід зазначити, що питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

16.01.2026 за результатами досудового розслідування щодо ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України у рамках кримінального провадження № 0000176 від 16.09.2024.

05.02.2026 підозрювану ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено в державний розшук, оскільки на теперішній час вона знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У подальшому, постановою слідчої ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області від 27.02.2026 року, підозрювану ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, оскільки вона може знаходитись за межами території України її.

Поряд з цим, як зазначено слідчим, ОСОБА_6 , відповідно до матеріалів оперативного підрозділу, проживає у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території АР Крим.

Отже, на переконання слідчого судді, орган досудового розслідування вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення підозрюваній ОСОБА_6 повідомлення про підозру, у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 16.01.2026 саме у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135 КПК України обумовлене його відсутністю за місцем постійного проживання станом на день складення такої підозри та є виправданим.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язує набуття процесуального статусу підозрюваного, місцезнаходження якого не встановлено, саме з вжиттям заходів з вручення повідомлення про підозру, а не з фактичним отриманням повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз норм діючого Кримінального процесуального кодексу України щодо оголошення особи у розшук та щодо розгляду та вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування дозволяє зробити висновок, що під час вирішення вказаних питань прокуророві (детективу) необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа оголошена у міжнародний розшук, про що і йдеться у ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України. При цьому, законом не визначено необхідності з`ясовувати питання про перебування особи у міжнародному розшуку.

Як встановлено вище, підозрювана ОСОБА_6 проживає у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території АР Крим.

Встановлено, що ОСОБА_6 20.01.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 21.01.2026 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано письмове повідомлення від 16.01.2026 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 10:00 26.01.2026, 27.01.2026 та 28.01.2026 до слідчого відділу УСБУ в Черкаській області для проведення за її участі слідчих та процесуальних дій.

На зазначений час та у вказані дати підозрювана ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління не з`явилася, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана зареєстрована в Україні, має місце проживання, а тому слідчим здійснено виклик підозрюваної у передбачений кримінальним процесуальним кодексом спосіб.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює необхідність доведеності факту перебування особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим шляхом винесення постанови від 27.02.2026 про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні № 0000176 від 16.09.2024 щодо підозрюваної ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Визначальною обставиною є те, що ОСОБА_6 на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, що безсумнівно вказує на мету переховування від органу досудового розслідування та суду та ухилення підозрюваної від кримінальної відповідальності. Наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Слідчий суддя зауважує, що при проведенні досудового розслідування для встановлення наявності або відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, вагоме доказове значення становлять речі та документи, які на даний час органом досудового розслідування не здобуті та можуть переховуватись в тому числі і підозрюваним. Тож такий ризик не виключається.

На обґрунтування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сторона обвинувачення посилається на те, що підозрюваний може вживати активних дій, з метою перешкоджання законній діяльності правоохоронних органів з розслідування даного кримінального правопорушення. Слідчий суддя погоджується з такими доводами прокурора та вважає такий ризик наявним.

За таких обставин зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п.1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів клопотання та не були спростовані стороною захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При цьому суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що відносно підозрюваного, який оголошений в міжнародний розшук, тобто, виїхав за межі України і не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, слідчий суддя може обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, заслухавши прокурора та захисника, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановленого факту оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в міжнародний розшук, переховування останньої від органу досудового розслідування, встановлення в ході судового розгляду ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що є підстави для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тож клопотання слідчої підлягає задоволенню.

Варто додати, що висловлені в ухвалі слідчого судді висновки за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що у разі затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до неї обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України встановлено порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

Поряд з цим варто додати, що згідно з Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним наказом МВС, ОГП, НАБУ,СБУ, ДБР, Мінфіну, Мінюсту від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Положеннями ст. 562 КПК України встановлено , що у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія потребує надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі, якщо це передбачено міжнародним договором або є обов`язковою умовою надання такого виду допомоги за законодавством запитуваної сторони. При цьому строк дії такого дозволу не обмежується, а належно засвідчена копія дозволу долучається до матеріалів запиту.

Аналіз норм частини 6 статті 193 КПК України свідчить, що у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим частиною 1 статті 197 КПК України.

За наведеного, строк дії ухвали слідчого судді в такому випадку не обмежений, з огляду на положення ч. 2 ст. 562 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 183-184, 193, 194, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної за ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000176 від 16.09.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати орган досудового розслідування, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження доставити її до суду, не пізніш як через сорок вісім годин з часу затримання, для розгляду клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1