Дата документу 27.05.2026
Справа № 334/7526/25
Провадження № 1-кс/334/1383/26
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

27 травня 2026 року слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002511, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2024 за частиною першою статті 263, частинами першою-третьою статті 307, частинами першою-другою статті 309 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , в якому вона просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах строку досудового розслідування, а саме до 31.07.2026.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування даного кримінального провадження. У вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ухвалою слідчого судді від 14.05.2026 строк досудового розслідування продовжений до 31.07.2026, оскільки його не вдалось завершити у межах строку досудового розслідування через необхідність проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів. Він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не встановлені всі особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього та про обставини, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому використовуючи свій авторитет, широке коло зв`язків, може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Таким чином, на цій стадії здійснення досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії задля створення штучних доказів своєї невинуватості. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, який обґрунтовується тим, що на даний час у ході досудового розслідування не встановлено канали постачання наркотичних засобів, а також усіх осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_4 підтримував стійкі зв`язки з невстановленими особами, які можуть бути співучасниками злочину, перебуваючи на волі, він матиме реальну можливість узгоджувати з ними свої показання, попереджати їх про хід досудового розслідування, а також схиляти до надання неправдивих показань або відмови від їх надання. Після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків та інших учасників кримінального провадження, якою він може скористатися для впливу на них. ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідків, які вже встановлені у кримінальному провадженні та співпрацювали з ним, а також на свою співмешканку, якій можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій було зафіксовано розмови останнього з ОСОБА_6 , що свідчить про її обізнаність щодо обставин протиправної діяльності підозрюваного. За таких обставин, перебуваючи на свободі, підозрюваний може шляхом переконання, вмовлянь або погроз впливати на зазначених осіб з метою зміни їх показань, приховування відомих їм фактів або ухилення від участі у кримінальному провадженні. Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Так ОСОБА_4 формально зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак орган досудового розслідування вважає, що вказаний статус використовувався ним як прикриття для здійснення протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, а отримані доходи мають ознаки злочинного походження. При цьому відсутні дані про отримання підозрюваним стабільного законного доходу, який би забезпечував його існування. За таких обставин існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою отримання грошових коштів буде продовжувати займатися протиправною діяльністю або вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки припинення його злочинної діяльності стало можливим лише внаслідок втручання правоохоронних органів. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, з мотивів викладених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання заперечила. Зазначила, що після попереднього обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 26.03.2026 була внесена застава, після чого він перебував на волі. Жодних дій, на які посилається прокурор при обґрунтуванні ризиків, він не вчинив, хоча і міг. Він хворіє та лікувався після звільнення під заставу. Під час тримання під вартою він неодноразово звертався до медичної частини СІЗО, однак допомога йому не була надана. З урахуванням особи підозрюваного, який має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має на утриманні дитину та хвору мати, сам хворіє, просила застосувати до підозрюваного заставу або домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання заперечив. Пояснив, що після звільнення під заставу він жодних дій, на які посилається прокурор при обґрунтуванні ризиків, не вчиняв. Він хворіє. Під час тримання під вартою він звертався до медичної частини СІЗО, але лікування не провели, а надали лише пігулки та повідомили, що лікарі будуть лише з 1-го числа. Наведені прокурором ризики є припущеннями, оскільки не доведені відповідними доказами. Він не має намірів впливати на свідків та інших підозрюваних. Просив застосувати до нього заставу або домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим відділенням Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002511, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2024 за частиною першою статті 263, частинами першою-третьою статті 307, частинами першою-другою статті 309 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах, з метою збуту, діючи умисно, у невстановлений слідством час, але не пізніше 16 березня 2026 року, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, подрібнене листя рослини Mitragyna speciosа (Кратом), в особливо великих розмірах, який став незаконно зберігати за місцем своєї незаконної діяльності, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому 16.03.2026 з 12:50 по 21:46 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем незаконної діяльності ОСОБА_4 виявлено та вилучено подрібнену речовину зеленого кольору загальною вагою 1050 кг, з якої здійснено відбір зразків подрібненої речовини рослинного походження масою 981,8 г та спрямовано для проведення експертного дослідження. Відповідно до висновку експерта зазначена подрібнена речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - листям рослини Mitragyna speciosа (Кратом), масою в перерахунку на висушену речовину 921,9 г, що є особливо великим розміром. Зазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено - Mitragyna speciosа (Кратом), в особливо великих розмірах, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за вказаною адресою, з метою подальшого збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.

17.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, який кваліфікований як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу в особливо великих розмірах, з метою збуту.

Ухвалою слідчого судді від 14.05.2026 продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців до 31.07.2026.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є особлива складністю кримінального провадження та наявністю дев`яти осіб, яким у вказаному кримінальному провадженню повідомлено про підозру, а також необхідність отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновків експертиз; завершення оглядів речових доказів, вилучених в ході обшуків; проведення тимчасового доступу до речей та документів з метою вилучення інформації про рух коштів по банківським карткам та їх огляд та аналіз; допиту свідків; проведення огляд розсекречених матеріальних носіїв інформації; вжиття заходів до розсекречення клопотань, доручень слідчого та ухвал слідчого судді, яким надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні; складення та вручення письмових повідомлень про зміну раніше повідомлених підозр; допиту підозрюваного; проведення інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду «DVD-R» диску «M-Media» інв. №894т від 27.10.2025 від 23.02.2026; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 16.03.2026; протоколом обшуку авто - марки «NISSAN» моделі «ROGUE SPORT» з д.н.з. НОМЕР_1 від 16.03.2026; висновком експерта № СЕ-19-26/14172-НЗПРАП від 16.03.2026; протоколом огляду речей від 17.03.2026; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 16.03.2026.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність продовження строку тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 11.05.2026 підозрюваному ОСОБА_4 продовжений строк тримання під вартою на 21 день в межах строку досудового розслідувань - до 31 травня 2026 року.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій, що свідчить те, що ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, не зменшився.

Слідчий суддя враховує, що підставами для продовження строку досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 14.05.2026 стала особлива складність кримінального провадження, а також необхідність: отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження 18 висновків експертів; за результатами отриманих висновків експертів призначення порівняльних судових хімічних експертиз з метою встановлення спільної родової, групової належності вилучених наркотичних речовин; завершення оглядів речових доказів, вилучених в ході обшуків; отримання документи під час виконання постанов про тимчасовий доступ до речей та документів, а також ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, огляд отриманої в ході тимчасових доступів інформації; отримання висновку спеціаліста відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ІНФОРМАЦІЯ_2 ; допит свідків; огляд розсекречених матеріальних носіїв інформації; вжиття заходів до розсекречення клопотань, доручень слідчого та ухвал слідчого судді, яким надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; складання та вручення письмових повідомлень про зміну раніше повідомлених підозр; допит підозрюваних; проведення інших слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування. Жодна з вищезазначених підстав не пов`язана з отриманням речей і документів, на які ОСОБА_4 може безпосередньо впливати (знищити, сховати або спотворити). Таким чином ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, припинив своє існування.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, не зменшився, оскільки ОСОБА_4 можуть бути відомі адреси та засоби зв`язку інших підозрюваних та свідків, а тому він має можливість впливати на вказаних осіб, з метою спонукання їх до надання неправдивих показань або відмови від їх надання.

ОСОБА_4 є раніше не судимою особою. Проте під час обшуку у нього були вилучені наркотичні засоби в особливо великих розмірах. Вказана обставина свідчить про те, що він систематично займався незаконним обігом наркотичних засобів, що у свою чергу підтверджує те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, також не зменшився.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином є обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Відповідно до частини третьої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (див. справи «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), № 33492/96 п. 80, від 21 грудня 2000 року, «І.А. проти Франції» (I.A. v. France), № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII, «Єлоєв проти України», № 17283/02, п. 60, від 6 листопада 2008 року).

Суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема, його належну поведінку.

Згідно з пунктом 5 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

Керуючись статтями 176 - 178, 180, 182, 183, 197, 199, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 60 днів.

Термін дії ухвали закінчується 25 липня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 27 травня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1