ВИРОК

Іменем України

25.02.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 07.10.2022 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102 -ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом У країни від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ) в Україні введено воєнний стан на території України, 06.10.2022 близько 22 години 20 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Володимира Великого, 59В у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи напад на ОСОБА_6 , в ході якого умисно наніс їй кілька ударів руками і ногами по тілу, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і внаслідок зазначених ударів остання впала на тротуар та втратила свідомість.

Після цього, скориставшись подоланою волею потерпілої ОСОБА_6 до опору, ОСОБА_4 руками зірвав з неї жіночу шкіряну сумку коричневого кольору вартістю 800 (вісімсот) гривень, в якій знаходився футляр для окулярів рожевого кольору торговельної марки «D.PATRICI» вартістю 200 (двісті) гривень, з сонцезахисними окулярами торговельної марки «BIALUCCI» вартістю 500 гривень, та шкіряний гаманець темно-синього кольору торговельної марки «АХ» вартістю 2000 (дві тисячі) гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень та 2 (два) долари США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 06.10.2022 становило 73 (сімдесят три) гривні 12 (дванадцять) копійок, паспорт громадянина України та копія реєстраційного номера облікової картки платника податків, видані на ім`я ОСОБА_6 , якими ОСОБА_4 незаконно заволодів та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 11373 (одинадцять тисяч триста сімдесят три) гривні 12 (дванадцять) копійок.

ОСОБА_4 в судому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, не визнав. Пояснив, що 06.10.2022 року, він разом із другом ОСОБА_7 гуляли з собаками. Перед цим чотири години тому він вживав алкоголь, загалом протягом дня він випив близько 500 грам алкоголю. ОСОБА_4 зайшов до знайомої ОСОБА_8 , привітався з нею. З ОСОБА_6 раніше не був знайомим, вперше побачив коли вона купляла горілку в магазині, чим розраховувалась не бачив, але знає, що розрахувалась купюрою 500 грн. ОСОБА_9 її знав, він з ОСОБА_10 зупинились, підійшла ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`янінняі почала лізти до собак. ОСОБА_4 сказав, щоб вона не підходила та не рухала собак, на що ОСОБА_6 заперечила. Після того як пішов ОСОБА_11 , ОСОБА_4 залишився його чекати на автобусній зупинці біля ринку. Подруга потерпілої декілька раз казала їй, щоб та йшла додому, проте остання залишилась і продовжила вживати алкоголь. ОСОБА_4 алкогольні напої з ОСОБА_6 не розпивав. Випивши горілки, ОСОБА_6 почала поводити себе агресивно, вдарила його кулаком в обличчя, від удару він впав. Після того як він піднявся, та сказав ОСОБА_6 : «що ти собі дозволяєш», ОСОБА_6 завдала йому ще один удар в область шиї. ОСОБА_6 вела себе неадекватно і агресивно, замахнулась завдати третього удару ОСОБА_4 її відштовхнув , від чого ОСОБА_6 полетіла до воріт. ОСОБА_6 впала та хотіла копати його ногами, після чого ОСОБА_4 наніс їй 2 удари ногою, один в сідницю, другий в руку. Вона була в шапці, погрожувала йому, казала: «я тебе приб`ю, я тебе покалічу», виражалась нецензурно, потім почала кричати: «поможіть, мене гвалтують». ОСОБА_4 підійшов і завдав ОСОБА_6 три удари долонею в область вуха. ОСОБА_6 не перестала кричати. Коли наносив удари долонею в район вуха, то слідів крові на потерпілій не бачив, сумка була на потерпілій, сумку він зняв з неї. Коли він знімав сумку, то ОСОБА_6 вчепилась в неї, і нецензурно виражалась. Він забрав сумку і сказав, що з нею розбереться, розвернувся і пішов, і взяв собою ОСОБА_12 . Коли він залишав місце події, то ОСОБА_6 була при свідомості. До наступного дня він цю сумку не відкривав. ОСОБА_12 був випивший, але нікого не ображав, з сумкою зайшов додому, кинув в куток. Він ліг відпочивати, протягом ночі вдома, крім ОСОБА_12 , нікого не було. Зранку обвинувачений подивився в сумку. Там був гаманець, у якому були два долари, зошити, парфумерія, телефона не було. Він закрив сумку і пішов на вулицю шукати ОСОБА_6 , бо на ринку знає багатьох, показував поспорт потерпілої, щоб віддати його. Його затримали на наступний день після події. Коли затримали, він мав паспорт ОСОБА_6 . Умислу щодо розбійного нападу на потерпілу в нього не було, сумку взяв, щоб потім провести подальшу розмову з потерпілою. Ціллю стусанів був захист від потерпілої ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона 06 жовтня 2022 року близько 22:00 - 22:30 год. біля входу на базар, навпроти Макдональдза на вул. В.Великого, стояла та спілкувались з подругою ОСОБА_13 . Згодом підійшов ОСОБА_11 із собаками. ОСОБА_6 привіталась, ОСОБА_11 теж. ОСОБА_6 почала бавитись із собаками та спілкувалась з ОСОБА_14 . Потім підійшла людина та почала говорити до ОСОБА_6 : «що ти там, лізеш до пса, він загризе, він агресивний». Вона подивилась на людину, а в тієї людини очі були неадекватні. Потерпіла казала йому, щоб відійшов від неї. ОСОБА_11 сказав: «не рухай тої жінки». Після цього вона нічого не пам`ятає, оскільки втратила свідомість. Моменту нанесення ударів вона не пам`ятає, пам`ятає лише розмову із ОСОБА_4 . Коли подзвонив син, то вона підняла слухавку, сказала де вона є, та втратила свідомість. На місці події, окрім ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , була ще ОСОБА_16 , а також людина в брудному одязі.Вона навіть не пам`ятає, що якийсь хлопець йшов з роботи, побачив, підійшов. І він вже спілкувався сам з її сином. В неї дуже кровоточила голова. Син пояснив, що в неї цукровий діабет. І він взяв кожушок і підпер її. Коли вона прийшла до свідомості, то навколо світило світло, була поліція, військові та медики. Вона лежала на асфальті в калюжі крові. Медики надавали їй медичну допомогу. Коли вона прийшла до свідомості, то ОСОБА_4 вже не було, і сумки з речима також не було. Збоку лежали лише два пакети з продуктами. Прибиральниця ОСОБА_8 , яка була свідком події, розказувала їй, що ОСОБА_4 неодноразово бив її, відходив, знову підходив і бив її. ОСОБА_8 також казала ОСОБА_4 , щоб той не брав телефон, оскільки його швидко знайдуть, а також зупиняла ОСОБА_4 , щоб той не бив ОСОБА_6 . Вона працювала в салоні RedMac по договору. Грошові кошти, які були в гаманці, це були її особисті кошти та салонні. 3800 грн. - це особисті кошти, а 4000 грн. - салону. Робочий день вона завершила в 21:15 і вона з вийшла з салону «RedMak» з ОСОБА_17 , вирішили відсвяткувати день народження ОСОБА_18 . Купила коньяк, випили по 50 грам, віддали решту чоловіку в брудному одязі, ОСОБА_19 випив також 50 грам та пішов. Протягом години вони стояли з ОСОБА_20 на автобусній зупинці. З ОСОБА_20 вона була близько однієї години 15 хвилин. Обвинувачений наніс їй удар в груди, від якого вона впала та розбила голову об залізний кут лавки та втратила свідомість. До події в неї були 2 пакета з продуктами, телефон, сумка у виді бананки жовто-гірчичного кольору, у якій були окуляри, косметичка з косметикою, парфуми, зошит, гаманець, в якому була кредитна картка, яка належить мамі, гроші в сумі 7800 грн та 2 долари США. Пояснила, що вона могла відштовхнути ОСОБА_21 , оскільки він йшов на неї, казала, щоб ОСОБА_4 відійшов від неї. Щодо відшкодування їй шкоди, то до неї дзвонив дядько ОСОБА_4 та намагався відшкодувати шкоду. Потерпіла в судовому засіданні впізнала обвинуваченого і вказала, що саме ОСОБА_4 наносив їй тілесні ушкодження та забрав сумку з речима. Їй нанесли скоби і цілу ніч вона була в відділку, три тижні не працювала. Досі почувається погано та лікується після нанесених їй обвинуваченим ударів. Пояснила, що їй прикро, що діти не будуть бачити батька, їй шкода, що так все сталось та, що людина на це пішла. При вирішенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що в день події вона була в салоні "Ред мак" на 1 поверсі на ОСОБА_22 26 або 26а, робила манікюр, в потерпілої тоді були інші клієнти. Коли зробила манікюр, то вони з потерпілою вийшли з салону разом, це було близько 9 години вечора.Потерпіла ще привітала її з минулим днем народження.Майстер, яка робила їй манікюр, швидше пішла з салону. Вона з потерпілою вийшли з ТЦ "Океан", перейшли дорогу там, де є базарчик і зупинка громадського транспорту, пані ОСОБА_23 зайшла в магазин "Тютюн-Напої", віддавала гроші, казала, що пасувало б випити по 20 грам, взяла коньяк 250 грамовий, і вирушили з того магазину, туди, де є лавки, так як в потерпілої були 2 пакети з продуктами. Зупинилися на зупинці громадського транспорту, біля кільця на вулиці Володимира Великого, випили трішки коньяку. Там сидів чоловік в брудному одязі, дядько старший, який милосердно дивився, і багато алкоголю вони налили йому. Потім побачили між рядами базару двох чоловіків, які йшли, один з собаками, другий біля нього. Вони між собою ніби спілкувалися. ОСОБА_23 підійшла до собаки, щоб погладити, і ОСОБА_20 зрозуміла, що вони між собою знаються. Той другий, то був обвинувачений, ОСОБА_20 його не знала та ОСОБА_23 також його не знала. Обвинувачений якісь дурниці говорив до потерпілої, не зовсім адекватно себе поводив, зверхнім тоном казав до неї, що її загризуть собаки. ОСОБА_20 не довго затрималась, бо мала йти додому. ОСОБА_23 казала, що викличе таксі. ОСОБА_20 довго не затрималась і пішла додому. Як обвинувачений застосовував фізичну силу до потерпілої, вона не бачила. Коли вона пішла, то залишилася ОСОБА_23 і тих двоє чоловіків, вона пропонувала ОСОБА_23 йти, але вона казала,що викличе таксі. Крім пакетів, у потерпілої була сумочка шкіряна поперек перед нею. Пояснила, що вона почула ще в салоні як ОСОБА_6 казала, що мали прийти, щоб забрати гроші, і що потерпіла має гроші з собою. Коли розраховувалась за продукти, потерпіла мала достатньо грошей. Розраховувалась готівкою, оскільки перед тим не спрацювала карточка, були крупніші і дрібніші купюри. Конкретної суми вона не знала.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що 06.10.2022 року приблизно об 22:00 год. він перший раз зателефонував до своєї матері ОСОБА_6 , голос був в доброму настрої, остання повідомила, що виходить з магазину Сільпо. Після цього близько 22:10- 22:30 год. ОСОБА_24 зателефонував ще раз до матері, то голос був дуже слабкий, вона повідомила, що на вул. В.Великого у м. Львові біля Макдональдса на неї здійснили напад, пробили голову і вона помирає. Більше дзвінків від матері того дня не було. На місце події ОСОБА_24 прибув близько 22:40 год., побачив калюжу крові, в якій лежала його ОСОБА_25 . Мати не могла стояти на ногах сама, була майже без свідомості. У неї були синці на спині, грудній клітині, на руках, а також пробита голова і кров на обличчі та речах. На місці події була швидка і патрульна поліція, а також невідомий йому хлопець, який надавав потерпілій ОСОБА_6 першу медичну допомогу. Згодом приїхала слідчо оперативна група і опитали його та потерпілу. Після цього підійшла невідома йому бабця, яку потерпіла називала ОСОБА_8 . Додав, що ОСОБА_4 раніше ніколи не бачив. Після події щодо компенсації звертався двоюрідний брат обвинуваченого і хотів компенсувати спричинену шкоду грошима.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що в день події вона ходила по цілому базару, збирала макулатуру, на місце події вона прийшла об 8 годині вечора, а вони прийшли коло 9 вечора. Потерпіла, сказала, що всім виставляє. Обвинувачений прийшов приблизно через пів години, після того, як прийшла потерпіла. ОСОБА_26 бачила, що потерпіла пригощає ОСОБА_4 і ще одного, який вже помер. ОСОБА_26 відмовилась пити, бо вона не вживає алкоголь. В той момент пили четверо, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_23 і та жіночка пили коньяк. ОСОБА_26 збирала макулатуру та бачила як обвинувачений та потерпіла почали шарпались. Був конфлікт між потерпілою і обвинуваченим, про що сварились конкретно не пам`ятає. Була між чотирма словесна сутичка, в той момент фізичної сутички не було. ОСОБА_26 потім пішла на базар перекидати макулатуру. Коли повернулась, то потерпіла вже лежала, коли підійшла до потерпілої, то бачила кров, а ОСОБА_4 вже не було. ОСОБА_26 бачила, що в потерпілої був телефон ОСОБА_29 , сумки на ОСОБА_6 коли вона ще лежала, на ній не бачила. ОСОБА_26 вияснювала шо трапилось, проте пояснень не зрозуміла. Про кримінальну справу вона знає, бо зателефонували від ОСОБА_4 , після того випадку ОСОБА_26 ОСОБА_23 бачила 2 рази. Припускає, що ОСОБА_6 впала і вдарилась в лавку, на лавці було залізо.

Свідок ОСОБА_30 , яка є матір`ю потерпілої, в судовому засіданні пояснила, що близько 11:00 години вечора їй зателефонував онук, та попросив, щоб вона прибігла до ринку. Прибувши до ринку, побачила працівників швидкої медичної допомоги та ОСОБА_6 , яка лежала без свідомості у крові. На місці події був хлопець із 2 сумками продуктів. ОСОБА_31 повідомив, що все зафіксував на телефон і вони разом поїхали в лікарню. Після цього до лікарні приїхала поліція та забрала всіх у відділок для відібрання показів. На наступний день в обідній час зателефонували працівники поліції з повідомленням про затримання обвинуваченого. Через декілька днів ОСОБА_6 повідомила, що є особа, яка була на місці події, та все бачила. Звати її ОСОБА_8 , вона погодилась прийти надати покази. Проте через тиждень ОСОБА_8 сказала, що не прийде, бо боїться. Як свідка ОСОБА_30 під час досудового розслідування не допитували.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показала, що на місці події її не було, у жовтні 2022 року зранку близько 09:00-10:00 год. вона зустріла ОСОБА_4 біля базару, який знаходиться навпроти Макдональдзу. ОСОБА_4 сказав, що йому треба віддати паспорт жінці. Близько години вони разом із ОСОБА_4 шукали жінку, щоб віддати паспорт, проте не змогли знайти. Крім паспорту ОСОБА_4 інших речей не мав. При розмові з людьми на ринку, казали, що жінка, якій мали віддати паспорт, працює в м`ясному магазині, проте в той день вона на роботу не прийшла.

Враховуючи принципи законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, дотримуючись порядку оцінки доказів із визначенням їх належності, допустимості, достовірності, враховуючи сукупність зібраних доказів, судом надана оцінка з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення відповідно до вимог ст.94 КПК України таких доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю та об`єктивно стверджується такими дослідженими у справі доказами:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.10.2022 року номер кримінального провадження №0000655, згідно з яким, 06.10.2022 року близько 22:20 год., невідома особа, перебуваючи по вул. В.Великого, 59В у м. Львові, в умовах воєнного стану здійснила розбійний напад на ОСОБА_6 , поєднаний із насильством, внаслідок чого заволоділа особистим майном ОСОБА_6 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.

- Рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_33 , згідно з яким, 06.10.2022 о 23:13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.10.2022 о 23:13 за адресою Франківський район м. Львів, вулиця Володимира Великого. Заявник повідомив, що 20-30 хвилин тому на зупинці напроти Макдональдсу на його маму ОСОБА_6 , 46 років, напали двоє невідомих чоловіків і побили, вдарили чимось по голові, розбили голову, викрали сумку, зі слів жінки їй чимось погрожували, але жінка не може сказати чітко чим. Прикмети: один чоловік лисий в майці темного кольору, були дві собаки порода пітбуль. Куди побігли, невідомо. Більше опису надати не можуть. ШМД вже на місці.

- Рапортом інспектора-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_34 , згідно з яким 07.10.2022 року о 01:09 год. надійшло повідомлення 102 про те, що 07.10.2022 о 01:05 за адресою: Франківський район м. Львів, вулиця Володимира Великого, бригадою ШМД №114 була доставлена ОСОБА_6 , яку побили невідомі біля Макдональдса. Діагноз забійна рана голови, алкогольне сп`яніння.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 жовтня 2022 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 просила вжити заходи до невідомої особи, яка 06.10.2022 р. близько 22:20 год, перебуваючи за адресою м. Львів вул. В. Великого, 59В. заподіяла їй тілесні ушкодження руками в область голови, після чого відкрито викрав із її плеча жіночу сумку жовтого кольору в якій знаходились грошові кошти в сумі 8000 грн, та паспорт, виданий на ім`я заявниці. Дана особа була чоловічої статі, був одягнутий в футболку оранжевого кольору, чорні штани. Сума матеріальної шкоди 8000 грн. Виїздом СОГ з МП вилучено 3 змиви РБК, 2 недопалки, кофта сірого кольору, присутні камери відеоспостереження.

- Протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2022 року та фототаблицею до нього за участю понятих, відповідно до якого огляд проводився по вул. В.Великого59В у м. Львові. У ході проведення огляду виявлено та вилучено: змив РБК з бетонної поверхні біля входу в «Євротренд», змив РБК з бетонної поверхні біля торгових рядів, змив РБК вилучених з поліетиленових пакетів, два недопалки з бетонної поверхні, кофту сірого кольору.

-Консультаційним висновком спеціаліста від 07.10.2022 року, згідно з яким ОСОБА_6 діагностовано відкриту рану волосистої частини голови та забійну рану потиличної ділянки голови.

-Висновком експерта № 1014 від 07.10.2022 року, згідно з яким, зі слів ОСОБА_6 : 06.10.22 біля 22.20 год. отримала удар по голові ззаду, чим не знає і від чого втратила свідомість. Коли лежала, отримала удари ногою в різні частини тіла: по спині, по руках та по ногах. Відмічала кровотечу з рани на голові. Бригадою ЕМД була доставлена у 8-у МКЛ, де їй була ушита рана на голові. Більше з цього приводу до лікарів не зверталась. Скарги: на біль голови. головокружіння, періодичні запаморочення голови, нудоту і на біль в місцях ударів. Із консультаційного висновку спеціаліста видно, що ОСОБА_6 07.10.22р. об 01.05 год. була на прийомі в КНП «І територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Луки». Проведено огляд, рентгенобстеження, консультація лікаря-нейрохірурга ОСОБА_35 .10. Висновок спеціаліста (основний діагноз): «Відкрита рана волосистої частини голови, забійна рана потиличної ділянки.» Алкогольне сп`яніння неуточнене. Проведено ексцизійна обробка ран, накладання швів. На краніограмі кістково-травматичних змін не виявлено. Випадок: кримінальна травма, побили невідомі, свідомість не втрачала, блювоти не було. Неврологічно: в свідомості, запах алкоголю з рота. Зіниці рівномірні, фотореакція збережена, ністагму немає. Лице симетричне, язик по середній лінії. Проба Баре (-). Менінгеальних, патологічних знаків немає. Сухожилкові рефлекси живі, рівні. Координаторні проби виконує. В позі Ромберга стійка. Скарги на біль в місці рани. Рекомендовано: амбулаторне лікування у сімейного лікаря та хірурга. Зроблені медикаментозні призначення.

Відповідно до записів лікаря-нейрохірурга, у консультаційному висновку спеціаліста, при обстеженні ОСОБА_6 07 жовтня 2022 року, було вказано діагноз: «Відкрита рана волосистої частини голови, забійна рана потиличної ділянки.» Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено: рану в тім`яній ділянці голови справа, 2 синці на грудях, 2 синці на лівому плечі, 1 синець на правому стегні та садно в ділянці правого ліктьового суглобу. Рана утворилась від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею та відноситься до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Синці та садно утворились від дії тупих предметів, при контакті з такими і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Вказані тілесні ушкодження відповідають періоду виникнення 06 жовтня 2022 року, як вказано в «Постанові». Кількість, характер, розташування тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла не дають підстави стверджувати про можливість їх виникнення у ОСОБА_6 внаслідок падіння її з висоти власного зросту.

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.10.2022 року з фототаблицею та DVD-R диском до нього, відповідно до якого при затриманні ОСОБА_4 07.10.2022, у нього вилучено паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_1 , наплічник чорного кольору марки Swissgear, футболку оранжевого кольору із написом USO Crazy марки «Autentic», штани чорного кольору із білою полоскою марки «Puma». ОСОБА_4 зауважень до протоколу не мав.

-Протоколом огляду предметів від 07 жовтня 2022 року, згідно з яким проведеним оглядом встановлено таке: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 8 листопада 2001 року; копія реєстраційного номера облікової картки платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сумка-наплічник чорного кольору торгової марки «SWISSGEAR»; чоловіча футболка оранжевого кольору із написам на лицевій стороні у вигляді абревіатури» USO GRAZY. На внутрішній стороні футболки наявна бирка з маркувальним написом: «AUTHENTIC»; чоловічі спортивні штани чорного кольору із білими полосами по боках з обох сторін, на внутрішній стороні спортивних штанів наявна бирка з маркувальним написом: «PUMA».

-Протоколом огляду від 07 жовтня 2022 року та фототаблицею до нього, згідно з яким ОСОБА_12 добровільно надав речі, якi йому передав на зберігання ОСОБА_36 після бійки, що мала місце 06.10.2022 року близько 22.00 год. на зупинці громадського транспорту, що по вул. В. Великого, 59 В у м. Львові, а саме: коричневу жіночу сумку, яка застібається на замок типу «блискавка»; рожевий футляр для окулярів з написом «D. PATRIC»; сонцезахисні окуляри з наступними написами: «BL 1757 col 08750 G 19142 BIALUCCI СЕ САТ3»; фрагмент хустинки для сонцезахисних окулярів; гаманець (косметичку) золотистого кольору; дві помади для губ з написом «KIKO MILANO»; тюбик з написом: «Крем для коживокруг глас»; тюбик-баночку круглої форми з написом «AVON TRUE» з пудрою; щітку для пудри; скляний флакон, об`ємом 20 мл, з написом «Eaudeparfum»; полімерний тюбик, об`ємом 15 мл, з написом «GlossLevresultraBrilliant»; тюбик круглої форми з написом «CoverPlus» з пудрою для обличчя; тюбик червоного кольору овальної форми з помадою; гаманець дермантиновий, чорного кольору із зображенням на передній частині собаки та написом «GIVENCHY MadeinItaly»; 7 тампонів гігієнічних; 2 гiгiєнiчнi прокладки; 1 лейкопластир: 1 блістер з таблетками з написом «Кордарон» - вiдсутня 1 таблетка; 1 блістер з таблетками з написом «Бурштинова кислота» - відсутні 4 таблетки; 1 блістер таблеток з написом «Лактіале» - вiдсутнi 13 таблеток; 1 блістер з написом «Найз» - вiдсутнi 8 таблеток; 1 блістер з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця»; фрагмент блістеру з 1 таблеткою з написом «Налгезін»; фрагмент блістеру з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця» - відсутні 3 таблетки; зошит в клітинку на 96 арк. з рукописним та цифровим текстом; видаткову накладну № 550 вiд 21.09.2022 р. на суму 580 грн.; видаткову накладну № 602 вiд 29.09.2022 р. на суму 1289 грн.; сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

-Протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року, згідно з яким при ознайомленні із змістом технічними приладами встановлено, що на них знаходиться відеозапис, а саме відео події, що мала місце близько 23:00 год. 06.10.2022 року на ринку ТОВ «Біля Універсаму», що по вул. В.Великого, 59В у м. Львові. Даний відеозапис було знято на електронний носій, а саме оптичний носій інформації DVD-R диск. На зазначеному відеозаписі відображена сцена вчинення ОСОБА_4 злочину, видно як ОСОБА_4 наносить удари потерпілій ОСОБА_6 та забирає сумку в останньої.

-Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 07 жовтня 2022 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , який вчинив відносно потерпілої розбійний напад в умовах воєнного стану, поєднаний із насильством, внаслідок чого заволодів особистим майном потерпілої на загальну суму 8000 грн., що мало місце по вул. В.Великого, 59В у м. Львові.

-Протоколом допиту свідка від 22 листопада 2022 року та DVD-R диском до нього, який був досліджений в судовому засіданні відповідно до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, згідно з оглянутими відеозаписами в судовому засіданні відображено, як ОСОБА_12 виклав обставини кримінального правопорушення, яке мало місце 06.10.2022 року. ОСОБА_12 разом із ОСОБА_4 сиділи на лавці громадського транспорту біля базару навпроти ресторану Макдональдс. Пізніше до них підійшла потерпіла ОСОБА_6 , з якою у ОСОБА_4 виник конфлікт. ОСОБА_6 почала наносити ОСОБА_4 удари. У відповідь ОСОБА_4 кулаком наніс удар потерпілій, від чого вона впала в бік воріт базару. ОСОБА_4 підійшов до потерпілої та почав наносити їй удари кулаками та ногами, вирвав з рук потерпілої сумку. Усвідомлюючи, що воля потерпілої подолана, забрав сумку, залишив потерпілу лежати на місці події і пішов на вул. Айвазовського. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_4 пішли додому спати. Зранку ОСОБА_4 почав оглядати вміст сумки, витягнув грошові кошти з сумки. Взявши сумку ОСОБА_12 та ОСОБА_4 пішли на базар. ОСОБА_4 взяв кошти з сумки та купив алкоголь. Додав, що ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілій в стані алкогольного сп`яніння.

Захисником та обвинуваченим заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими.

Зокрема захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення слідством вимог кримінального процесуального закону, просить визнати недопустимими надані стороною обвинувачення такі докази: Протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року; Протокол допиту свідка від 22 листопада 2022 року та DVD-R диск до нього, покази свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та ОСОБА_37 .

Обвинувачений ОСОБА_4 просив визнати покази потерпілої ОСОБА_6 неналежними та недопустимими у зв`язку з тим, що потерпіла як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду надавала неправдиві покази. Крім цього, просив притягнути потерпілу ОСОБА_6 до відповідальності за дачу завідомо неправдивих свідчень.

В обґрунтування своєї позиції захисник вказує, що свідок ОСОБА_20 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона поїхала додому до моменту вчинення насильницьких дій, та підтвердила, що ОСОБА_6 разом із нею вживали алкоголь на зупинці громадського транспорту та пригощала інших осіб. Потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується показів свідка ОСОБА_12 , то вказав, що в судовому засіданні був оглянутий відеозапис допиту свідка ОСОБА_12 , який отримано працівниками поліції та долучено до матеріалів кримінального провадження. При цьому сам допит проводився через місяць після події. Сторона обвинувачення не забезпечила право обвинуваченого на захист, не допустивши обвинуваченого та його захисника до слідчої дії, пов`язаної з допитом свідка, що може свідчити про недопустимість такого доказу.

Протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року є недопустимим доказом, оскільки на такому відеозаписі відсутня дата та час фіксації, що унеможливлює встановити коли саме здійснювалась така фіксація, а сам відеозапис здійснювався на камеру, яка знімала екран.

Покази свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_30 , на думку захисника, не можуть братись до уваги, так як такі свідки не були безпосередньо присутні на місці події.

Оцінюючи аргументи сторони захисту, щодо визнання доказів недопустимими, суд зазначає таке.

Вирішуючи питання, чи є позасудові показання свідка ОСОБА_12 , який помер, що підтверджується наданим прокурором в судовому засіданні витягом з ЄРДР № 0000783 від 24.11.2022 року, згідно з яким ОСОБА_12 виявлено мертвим на вул. В.Великого, 59В, зафіксовані протоколом його допиту у якості свідка від 22.11.2022, з оптичним носієм інформації, дослідженим та переглянутим в судовому засіданні, належним та допустимим доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд виходить з такого.

Положеннями статті 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Отже, допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуального закону. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Верховний Суд у постанові у справі № 318/2921/18 від 01.12.2020 зазначив, що норми ст.87 КПК України не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Окрім цього, у постанові від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к Верховний Суд зазначив, що перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК України, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими, як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік. У кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першої цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали: фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке саме значення, як документу.

Як видно із протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 22.11.2022 під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженню, хід його допиту фіксувався на відеокамеру, цифровий носій із відеозаписом якого долучено до протоколу допиту, який досліджений та переглянутий в судовому засіданні за участі учасників кримінального провадження, а саме: прокурора, захисника та обвинуваченого, що узгоджується з положеннями ч. 11 ст. 615 КПК України. Надалі, після вказаної процесуальної дії слідчим даний відеозапис було перенесено на оптичний носій інформації, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 99 КПК України.

Суд встановив, що долучений до матеріалів кримінального провадження оптичний носій інформації з відеозаписом допиту свідка ОСОБА_12 було виготовлено у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу.

Таким чином, записані на оптичний носії інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документа.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2021 (справа № 756/8124/19).

Крім того, суд зазначає, що ані обвинувачений ОСОБА_4 , ані його захисник під час розгляду судом кримінального провадження не ставили під сумнів належність зображення саме ОСОБА_12 на даному відеозапису та не заявляли суду, що даний відеозапис є монтажем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на переглянутому відеозаписі в суді, зображений саме свідок ОСОБА_12 . Даний відеозапис є оригіналом (відображенням) електронного документа.

Принцип безпосередності дослідження показань є розвитком принципу змагальності та такий підхід спрямований на підвищення захисту прав особи на стадії досудового розслідування та на нівелювання тиску на особу під час отримання показань слідчим чи прокурором. Разом з тим суд не встановив будь-яких обставин, що можуть свідчити про незаконний вплив правоохоронних органів на свідка ОСОБА_12 під час досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини використання в якості доказів показань, відібраних на стадіях розслідування правоохоронними органами та судового слідства, саме по собі не є несумісним зі згаданими положеннями за умови, що дотримано право на захист.

Європейський суд з прав людини сформулював загальні принципи, які мають застосовуватись у справах, коли свідок обвинувачення не був присутнім у судовому засіданні, а попередньо надані ним показання були визнані допустимим доказом, в рішеннях у справах Al- KhawajaandTahery v .TheUnitedKingdom [GC], заяви №26766/05 та №22228/06, ЄСПЛ 2011, Schatschaschwiliv. Germany [GC], заява №9154/10, ЄСПЛ 2015, Seton v. TheUnitedKingdom, заява №55287/10, §57-59, від 31.03.2016, «Боєць проти України», заява №20963/08, §74-76, від 30.01.2018, «Гарбуз проти України», §34, заява №72681/10, від 19.02.2019.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно виконати трискладовий тест («тест Аль-ХаваджаіТахері»), з`ясувавши такі обставини:

1) чи існували поважні причини для неявки свідка до суду та відповідно для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів. Однією з поважних причин неявки особи ЄСПЛ визнає її смерть (наприклад, рішення у справі «Тіхак проти України», заява №59937/08, від 18.12.2018, §45);

2) чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого. Правило «єдиного або вирішального доказу» означає, що визнання вини обвинуваченого виключно або переважно ґрунтується на показаннях свідків, яких обвинувачений не може допитати на будь-якій стадії провадження. У цьому контексті слово «вирішальний» слід розуміти вузько як таке, що вказує на доказ такої значущості або важливості, який, вірогідно, може стати вирішальним для результату розгляду справи. Якщо неперевірені показання свідка підтверджуються іншими доказами, вирішення питання, чи є вони вирішальними буде залежати від сили підтверджуючих доказів: чим більш вагомими будуть інші обвинувальні докази, тим менша вірогідність визнання показань відсутнього свідка вирішальними;

3) чи існували достатні врівноважуючі фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити щоб судовий розгляд у цілому був справедливим. Зокрема, суд має вжити заходи, які здатні забезпечити справедливу та належну оцінку надійності такого доказу (Schatschaschwiliv.Germany [GC], заява №9154/10, §125). Обсяг врівноважуючих факторів, необхідних для того, щоб судовий розгляд вважався справедливим, буде залежати від вагомості показань відсутнього свідка. Чим важливішими є ці показання, тим вагомішими мають бути врівноважуючі фактори для того, щоб провадження в цілому могло вважатися справедливим (зокрема, згадане рішення у справіSetonv.TheUnitedKingdom,§59). Такими врівноважуючими факторами ЄСПЛ серед іншого визнає: (1)наявність у суду доказів, що підтверджують позасудові показання відсутнього свідка (показання осіб, яким відсутній свідок розповідав про те що сталось, одразу після події; речові докази); (2)надання захисту можливості допитати свідка на стадії досудового розслідування (очна ставка між відсутнім свідком та обвинуваченим); (3)надання можливості обвинуваченому викласти власну версію подій та оспорити надійність відсутнього свідка (згадані вище рішення у справах «Гарбуз проти України», §43;«Тіхак проти України», §46-50).

На необхідності застосування цього тесту при дослідженні позасудових показань померлого свідка наголосив ККС ВС у постанові від 02.12.2020 у справі №279/746/17. В інших справах Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, який використав позасудові показання померлих свідків, посилаючись на зазначений тест (постанова від 04.10.2018 у справі №398/1257/16-к), чи безпосередньо застосовував цей тест при оцінці законності використання показань відсутнього свідка (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №1-331/09, ухвали ККС ВС від 17.12.2019 у справі №212/11316/2012 та від 10.11.2020 у справі №537/2068/16-к, постанова ККС ВС від 19.11.2019 у справі №750/5745/15-к). Хоч ряд судових рішень Верховного Суду стосувались дослідження позасудових показань за положеннями КПК України (в редакції 1960 року), проте викладені у них висновки є релевантними обставинам цього провадження в контексті оцінки відповідності Конвенції використання позасудових свідчень.

З наведених мотивів, суд застосовує зазначені критерії для визнання допустимим доказом показань відсутнього свідка ОСОБА_12 , наданих ним слідчому під час досудового розслідування, які зафіксовані на відеокамеру та записані на цифровий носій із відеозаписом якого долучено до протоколу допиту, який досліджений та переглянутий в судовому засіданні за участі всіх учасників кримінального провадження.

1) Чи існували поважні причини неявки свідка ОСОБА_12 в судове засідання та для прийняття у зв`язку з цим показань недопитаного судом відсутнього свідка як доказу?

Обставиною, що об`єктивно унеможливила допит ОСОБА_12 безпосередньо в судовому засіданні під час судового розгляду справи, була смерть останнього. Отже, існували поважні причини для прийняття судом як доказу позасудових показань померлого свідка ОСОБА_12 .

2) Чи були показання померлого свідка ОСОБА_12 єдиним та вирішальним доказом для визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 .?

Висновки суду щодо вини ОСОБА_4 не ґрунтуються виключно або переважно на показаннях свідка ОСОБА_12 , що свідчить про те, що ці показання не є єдиним та вирішальним доказом. Суд обґрунтовує винуватість ОСОБА_4 такими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку: рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_33 , рапортом інспектора-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_34 ,протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 жовтня 2022 року, протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2022 року, консультаційним висновком спеціаліста від 07.10.2022 року, висновком експерта № 1014 від 07.10.2022 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.10.2022 року, протоколом огляду предметів від 07 жовтня 2022 року, протоколом огляду від 07 жовтня 2022, протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року, протоколом пред`явлення особи до впізнання від 07 жовтня 2022 року, а також показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 та потерпілої ОСОБА_6 , наданими безпосередньо в судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження.

Фактичні дані, що містяться у зазначених доказах, узгоджуються між собою та позасудові показання свідка ОСОБА_12 не суперечать жодному з них.

З цих підстав показання свідка ОСОБА_12 не мають будь-якого вирішального впливу на результати розгляду кримінального провадження по суті, адже вони не містили та не могли містити нової доказової інформації, а лише б дублювали фактичні дані, зафіксовані за допомогою згаданих вище доказів.

3) Чи існували достатні врівноважуючі фактори, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску показань відсутнього свідка ОСОБА_12 , та в цілому забезпечити справедливість судового розгляду?

Під час судового провадження сторона захисту мала достатньо часу та можливостей, щоб підготувати захист обвинуваченого ОСОБА_4 та викласти власну версію подій, надати докази неправдивості версії обвинувачення, спростувати чи поставити під сумнів достовірність показань свідка ОСОБА_12 , вказати на будь-які неузгодженості в його показаннях, а також суперечності з іншими доказами. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до встановленого судом порядку дослідження доказів допитувався після дослідження судом абсолютно всіх доказів та допиту свідків, сторона захисту мала можливість брати участь у їх дослідженні шляхом ставлення запитань свідкам, висловлювання зауважень та надання пояснень щодо кожного дослідженого судом доказу.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

З огляду на зазначене та в силу ст. 85 КПК України суд вважає долучений стороною обвинувачення протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.11.2022, який помер, з оптичним носієм інформації, дослідженим та переглянутим в судовому засіданні за участі учасників кримінального провадження, допустимим та належним доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Суд також визнає покази свідка свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 та потерпілої ОСОБА_6 належними та допустимим доказами, оскільки такі покази є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими, доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема: рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_33 , рапортом інспектора-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_34 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 жовтня 2022 року, протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2022 року, консультаційним висновком спеціаліста від 07.10.2022 року, висновком експерта № 1014 від 07.10.2022 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.10.2022 року, протоколом огляду предметів від 07 жовтня 2022 року, протоколом огляду від 07 жовтня 2022, протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року, протоколом пред`явлення особи до впізнання від 07 жовтня 2022 року.

Що стосується протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року, то суд встановив, що долучений до матеріалів кримінального провадження оптичний носій інформації до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.10.2022 року було виготовлено у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу. На зазначеному носії інформації відображено обвинуваченого та потерпілу під час події, яка мала місце 6.10.2022 р. та обставини вчинення кримінального правопорушення, про що не заперечив обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, який під час його допиту відповів, що на відео відображений саме він та потерпіла.

Таким чином, записаний на оптичний носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документа та є належним та допустимим доказом.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2021 (справа № 756/8124/19).

Щодо показів свідка ОСОБА_26 , наданих в судовому засіданні, то її покази не є послідовними та не узгоджуються в повній мірі з показами потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_38 та обвинуваченого ОСОБА_4 в частині того, що потерпіла пригощила ОСОБА_4 коньяком і вони разом пили, про що заперечує і сам обвинувачений. Щодо припущень свідка ОСОБА_26 , що потерпіла впала та вдарилась об залізо на лавці, суд до уваги не бере, оскільки суд бере до уваги відомості про факти, особисто сприйняті свідком, а не припущення свідка, враховуючи вимоги ст.95 КПК України.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений в судовому засіданні вказали, що оскільки потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, то діяння ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 125 КК України, а щодо заволодіння сумкою потерпілої, то дії ОСОБА_4 під розбійний напад не підпадають. Вважає, що дії обвинуваченого мають кваліфікуватись за ч.4 ст. 186 КК України, а щодо нанесення тілесних ушкоджень за ч. 2 ст. 125 КК України. А тому просив перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст. 187 КК України на ч.4 ст. 186 КК України щодо заволодіння майном потерпілої, а щодо нанесення потерпілій тілесних ушкоджень за ч. 2 ст. 125 КК України. Відтак просив визнати ОСОБА_4 винуватим та за ч.2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до п.9 до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності , небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) (2341-14) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

З огляду на встановлені фактичні обставини кримінального провадження, а саме щодо втрати свідомості потерпілою ОСОБА_6 внаслідок насильницьких дій щодо неї з боку обвинуваченого, що підтверджується показами потерпілої, які є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі, та яким суд надає віри, свідчить на користь того, що застосоване до неї насильство було небезпечним для її життя чи здоров`я в момент його спричинення.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні. Покази потерпілої та свідків є послідовними, узгодженими та у суду немає підставі сумніву в їх достовірності.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України доведена в повному обсязі і підтверджується наведеними вище наданими в судовому засіданні показами потерпілої, свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , та дослідженими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_12 , які отримані органом досудового розслідування та зафіксовані за допомогою технічних засобів відео фіксації, та письмовими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Досліджені в судовому засіданні докази по справі, а саме покази потерпілої та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_12 , які ніким не спростовані та узгоджуються між собою, та письмові докази належним чином складені, тому у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності.

Відтак повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, суд, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_4 та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КПК України.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, під час судового розгляду даного кримінального провадження, доведена в повному обсязі та вчинене кваліфікується за ч.4 ст.187 КК України, як напад (розбій) з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчинений в умовах воєнного стану.

Покази та твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , що умислу на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном у нього не було, а сумкою потерпілої він заволодів лише для того, щоб провести подальшу розмову з потерпілою, а також у зв`язку з пошкодженням його телефону під час конфлікту з потерпілою, суд відхиляє, оскільки під час здійснення нападу на потерпілу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , обвинувачений заволодів її майном жіночою шкіряною сумкою, в якій знаходились кошти, банківська карточка її матері та інше майно. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, що свідчить про умисел обвинуваченого на заволодіння майном потерпілої та корисливий мотив нападу на потерпілу. Про наявність коштів в сумочці потерпілої свідчать як покази потерпілої, так і покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , які є послідовними та узгоджуються між собою та яким суд надає віри. Про наявність коштів в сумі 2 доларів у сумці потерпілої також надав покази і обвинувачений ОСОБА_39 .

Показання обвинуваченого щодо заперечення умислу на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілої суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за скоєний ним злочин.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст.1 КК України - Кримінальний кодекс України, між іншим, має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина від злочинних посягань, а також запобігання злочинам.

Призначаючи вид та міру покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення (ч.4 ст.187 КК України) є особливо тяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, відповідно до ч.1 ст.66 КК України та обтяжуючих покарання обвинуваченого відповідно до ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування і належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Захисник просив суд перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст. 187 КК Україна на ч.2 ст. 125 та ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст. 125 та ч.4 ст. 186 КК України, враховуючи те, що обвинувачений був готовий відшкодувати збитки, завдані вчиненим злочином, наявність в останнього вищої освіти та відсутність судимості та наявність двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання щодо нього скарг від мешканців не надходило, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра не перебуває, наявність в обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, про що свідчать документи, надані стороною захисту, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, думку потерпілої, якій шкода, що все так сталося та обвинувачений пішов на це, та поклалася на розсуд суду, суд доходить до переконання про призначення обвинуваченому ОСОБА_40 покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах нижньої межі санкції ч.4 ст. 187 КК України, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Разом з тим суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити як додаткове покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України конфіскацію майна, яке є власністю останнього, оскільки в силу ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу. В діянні обвинуваченого, передбаченому ч.4 ст.187 КК України, наявний корисливий мотив, дане кримінальне правопорушення є особливо тяжким, покарання у виді конфіскації майна за його вчинення передбачено в особливій частині КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз №СЕ-19/114-22/20866-ТВ від 15.12.2022 на суму 1321,46 грн. та №СЕ-19/114-22/20858-ТВ від 02.12.2022 на суму 1132,68 грн. на загальну суму 2454,14 грн. стягнути з обвинуваченого в користь держави.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді, скасувати.

Ухвалою слідчого судді від 07.10.2022 року у справі № 465/5918/22, застосовано до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05 грудня 2022 року включно.

Ухвалою судового засідання від 30.12.2025 року продовжено застосування до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 лютого 2026 року включно. Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали суд вважав за доцільне не призначати обвинуваченому заставу.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу слід залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07.10.2022 року.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07.10.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі експертиз розмірі 2 454гривні 14 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_41 від 21.10.2022 року у справі №465/5918/22 на кофту сірого кольору на довгий рукав з капюшоном (на кофті всередині наявна лейба чорного кольору з надписом «ALC», «ALCOTT UNLIMITED», 1953, рукави та капюшон даної кофти темно-сірого кольору із частково гепардовим, частково тваринним принтом та малюнком у вигляді ланцюга і зірок) - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_41 від 21.10.2022 року у справі №465/5918/22 на коричневу жіночу сумку, яка застібається на замок типу «блискавка»; рожевий футляр для окулярів з написом «D. PATRIC»; сонцезахисні окуляри з наступними написами: «BL 1757 col 08750 G 19142 BIALUCCI СЕ САТ3»; фрагмент хустинки для сонцезахисних окулярів; гаманець (косметичку) золотистого кольору; дві помади для губ з написом «KIKO MILANO»; тюбик з написом: «Крем для коживокруг глас»; тюбик-баночку круглої форми з написом «AVON TRUE» з пудрою; щітку для пудри; скляний флакон, об`ємом 20 мл, з написом «Eaudeparfum»; полімерний тюбик, об`ємом 15 мл, з написом «GlossLevresultraBrilliant»; тюбик круглої форми з написом «CoverPlus» з пудрою для обличчя; тюбик червоного кольору овальної форми з помадою; гаманець дермантиновий, чорного кольору із зображенням на передній частині собаки та написом «GIVENCHY VadeinItaly»; 7 тампонів гігієнічних; 2 гiгiєнiчнi прокладки; 1 лейкопластир: 1 блістер з таблетками з написом «Кордарон» - вiдсутня 1 таблетка; 1 блістер з таблетками з написом «Бурштинова кислота» - відсутні 4 таблетки; 1 блістер таблеток з написом «Лактіале» - вiдсутнi 13 таблеток; 1 блістер з написом «Найз» - вiдсутнi 8 таблеток; 1 блістер з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця»; фрагмент блістеру з 1 таблеткою з написом «Налгезін»; фрагмент блістеру з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця» - відсутні 3 таблетки; зошит в клітинку на 96 арк. з рукописним та цифровим текстом; видаткову накладну № 550 вiд 21.09.2022 р. на суму 580 грн.; видаткову накладну № 602 вiд 29.09.2022 р. на суму 1289 грн.; сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 ,- скасувати.

Речові докази:

Змив РБК вилучений з бетонної поверхні біля входу «Євротренд», змив РБК вилучений з бетонної поверхні біля торгових рядів, змив РБК вилучених з поліетиленових пакетів, два недопалки з бетонної поверхні, кофту сірого кольору, які згідно з квитанцією № 00540 поміщені в камеру схову знищити.

Кофту сірого кольору, яка згідно з квитанцією № 00540 поміщена в камеру схову повернути власнику ОСОБА_4 .

Коричневу жіночу сумку, яка застібається на замок типу «блискавка»; рожевий футляр для окулярів з написом «D. PATRIC»; сонцезахисні окуляри з наступними написами: «BL 1757 col 08750 G 19142 BIALUCCI СЕ САТ3»; фрагмент хустинки для сонцезахисних окулярів; гаманець (косметичку) золотистого кольору; дві помади для губ з написом «KIKO MILANO»; тюбик з написом: «Крем для коживокруг глас»; тюбик-баночку круглої форми з написом «AVON TRUE» з пудрою; щітку для пудри; скляний флакон, об`ємом 20 мл, з написом «Eaudeparfum»; полімерний тюбик, об`ємом 15 мл, з написом «GlossLevresultraBrilliant»; тюбик круглої форми з написом «CoverPlus» з пудрою для обличчя; тюбик червоного кольору овальної форми з помадою; гаманець дермантиновий, чорного кольору із зображенням на передній частині собаки та написом «GIVENCHY VadeinItaly»; 7 тампонів гігієнічних; 2 гiгiєнiчнi прокладки; 1 лейкопластир: 1 блістер з таблетками з написом «Кордарон» - вiдсутня 1 таблетка; 1 блістер з таблетками з написом «Бурштинова кислота» - відсутні 4 таблетки; 1 блістер таблеток з написом «Лактіале» - вiдсутнi 13 таблеток; 1 блістер з написом «Найз» - вiдсутнi 8 таблеток; 1 блістер з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця»; фрагмент блістеру з 1 таблеткою з написом «Налгезін»; фрагмент блістеру з таблетками з написом «Каптопрез Дарниця» - відсутні 3 таблетки; зошит в клітинку на 96 арк. з рукописним та цифровим текстом; видаткову накладну № 550 вiд 21.09.2022 р. на суму 580 грн.; видаткову накладну № 602 вiд 29.09.2022 р. на суму 1289 грн.; сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_6 .

Сумку-наплічник чорного кольору торгової марки «SWISSGEAR»; чоловічу футболку оранжевого кольору кольору із написам на лицевій стороні у вигляді абревіатури «USO GRAZY», торгової марки «AUTHENTIC»; чоловічі спортивні штани чорного кольору із білими полосами по боках з обох сторін, торгової марки «PUMA», які згідно з квитанцією № 00541 поміщені в камеру схову повернути власнику ОСОБА_4 .

Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 08 листопада 2001 року; копію реєстраційного номера облікової картки платника, податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .

Три DVD-R диски залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1