Справа № 944/161/26
Провадження №1-кп/944/966/26
УХВАЛА

26.02.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначає, що 18.11.2025 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 242 240 грн. 16.12.2025 року Львівський апеляційний суд скасував ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2025 року та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначив заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998400 грн. 15.01.2026 року Яворівським районним судом Львівської області було зменшено розмірі застави до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499200 грн. Визначений розмір застави є непомірним для 26 річної молодої людини, яка проживає з мамою та станом на сьогоднішній день утримується в ДУ Львівська УПВ №19. Оскільки ОСОБА_8 на сьогоднішній день перебуває під вартою свідчить про те, що визначений розмір застави є непомірним. 25.11.2025 року за ОСОБА_8 була внесена застава, визначена ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2025 року. До 16.12.2025 року ОСОБА_8 , перебував на волі та жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків. 16.12.2025 року обвинувачений добре усвідомлюючи, що знову може опинитися за гратами, з`явився до апеляційного суду для участі у розгляді клопотання прокурора. Наведений факт спростовує твердження прокурора про наявність ризику переховування від слідства та суду. Окрім цього ОСОБА_8 не зможе перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове розслідування закінчене, всі докази зібрані, свідки допитані і обвинувачений жодним чином не може цьому перешкодити чи щось зіпсувати. Щодо ризику вчинення нового злочину зазначає, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, раніше не судимий, має вищу освіту. Також зазначає, що за час перебування в ДУ Львівська УВП №19 здоров`я ОСОБА_8 погіршилось, йому поставлено діагноз виразкова хвороба шлунку та хронічний правобічний гайморит.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 клопотання підтримали та просили таке задовольнити. Додатково захисник зазначив, що доводи прокурора - це лише спосіб залишити обвинуваченого під вартою. Розмір застави є непомірним, першочерговою метою запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки, водночас обвинувачений жодного разу не порушив своїх процесуальних обов`язків, перебуваючи на волі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання захисника заперечив та просив у задоволенні такого відмовити, покликаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились та неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Усі наведені у клопотанні сторони захисту обставини існували на час обрання запобіжного заходу і не змінилися. Окрім того, у справі ще не досліджено доказів, не допитано свідків, розмір застави відповідає обставинам кримінального правопорушення та заподіяним збиткам, а тому підстав для зміни немає.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На розгляді Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 27.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2025 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16.12.2025 року скасовано вказану ухвалу слідчого судді та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15.01.2026 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, до 15 березня 2026 року включно та визначено заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499200 грн 00 коп.

При вирішенні питання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, захисник обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно з ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення суду. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать, зокрема, про зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши вказане клопотання, заслухавши доводи сторін щодо наявності таких обставин, суд дійшов висновку про те, що стороною захисту не наведено таких обставин, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Так, виходячи зі змісту клопотання, сторона захисту висловлює незгоду із доводами суду при продовженні строку дії тримання під вартою та висновками, викладеними в ухвалі від 15.01.2026 року. У той же час, така незгода не може бути сама по собі бути підставою для зміни запобіжного заходу, а сторона захисту не була позбавлена права оскаржити відповідне рішення до апеляційного суду.

Щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та їх зменшення чи зникнення з часу останнього продовження строку дії, то суд не може погодитися зі вказаним.

При констатації продовження існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування суд виходив зі комплексу обставин (тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа, соціальний статус, обставини кримінального провадження). Зазначені обставини, на переконання суду продовжують існувати, і вказаний ризик дійсно може продовжувати існувати.

Існування ризику незаконного впливу на свідків, пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав. З огляду на це, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

На переконання суду, наведені захисником доводи жодним чином не дають підстав для висновку про відсутність існування ризику незаконного впливу на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, не можуть бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка обвинуваченого, яка фактично забезпечуються саме мірою та обмеженнями запобіжного заходу.

З огляду на наявні матеріали суд дійшов висновку, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід наразі достатньою мірою нівелює наявні ризики.

Враховуючи, що сторона захисту не навела обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331 КПК України

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 15 хвилин 02 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1