Справа № 944/1282/25
Провадження №1-кп/944/728/26
УХВАЛА

05.03.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року за № 0000019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 Кримінального кодексу України,

встановив:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України, з таких підстав: в обвинувальному акті вказаний перелік слідчих, які здійснювали досудове розслідування, який не збігається з переліком в реєстрі матеріалів кримінального провадження, а саме, слідча ОСОБА_7 , яка не вказана у обвинувальному акті; згідно фактичних обставин кримінального правопорушення, вбачається, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №276 від 30.10.2023, підполковник ОСОБА_4 , з 30.10.2023 по 01.12.2023 тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , водночас текст повідомлення про підозру є іншим; на ст.9 обвинувального акту, вказано, що «30.10.2023, на той час ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , нібито у зв`язку з необхідності коригування раніше отриманої проектно-кошторисної документації…», коли у повідомленні про підозру вказано: «30.10.2023, у зв`язку з необхідністю коригування раніше отриманої проектно-кошторисної документації». Оскільки обвинувальний акт некоректно сформульований, інший виклад обставин ніж в повідомленні про підозру (розмір шкоди, час виконання обов`язків командира військової частини), на думку сторони захисту, це є перешкодою для подальшого судового розгляду, у зв`язку з чим, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні заперечила щодо заявленого клопотання стороною захисту, вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Обставини, на які посилається захисник, підлягають дослідженню під час судового розгляду і не можуть оцінюватись на стадії підготовчого провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку захисника, обвинуваченого, прокурора, представника потерпілого, оцінивши заявлене клопотання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення обвинувального акта не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Як описано вище, у клопотанні захисник ОСОБА_8 зазначає, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки його текст відрізняється з формулюванням повідомлення про підозру.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст.291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в кримінальному процесі під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення)це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 Кримінального процесуального кодексу України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 Кримінального процесуального кодексу України).

Власне, висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 Кримінального процесуального кодексу України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд вважає, що в обвинувальному акті наведені всі фактичні дані, що в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Отже, як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, вони містять всі необхідні відомості та реквізити.

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи клопотання про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, так як не містить належним чином сформульованого обвинувачення, оскільки конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та не можуть бути предметом дослідження під час підготовчого провадження. Отже, доводи на які посилається сторона захисту щодо повернення обвинувального акту можуть бути предметом дослідження тільки при судовому розгляді.

Також суд звертає увагу на те, що згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку правильності викладених фактичних обставин, оскільки позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно без дослідження доказів кримінального провадження.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, не підлягає задоволенню, оскільки, як зазначено вище, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно, підстави для його повернення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року за № 0000019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1