Справа № 279/2907/23
Провадження № 1-кс/279/558/26 У Х В А Л А
Прокурор Коростенської окружної прокурутури ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 366 КК України.
Підставою та метою продовження строку тримання під домашнім арештом прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 366 КК України, а також наявність заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом. Окрім того, ОСОБА_4 27.03.2026 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування. З того часу жодного разу ОСОБА_4 до органів розслідування з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не прибув, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
17.03.2026 слідчим суддею Коростенського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 17.05.2026, водночас враховуючи продовження строків ознайомлення підозрюваного та захисників з матеріалами у зв`язку з їх великим обсягом, виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 ..
Прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає, що обрання особистого зобов`язання буде достатнім для належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт є одним із видів запобіжних заходів та полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
13.01.2023 СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 366 КК України.
29.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч. 5 ст.27 ч. 1 ст. 366 КК України. Вказану підозру вручено 13.01.2023 директору ЖБК №2 ОСОБА_7 ..
Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години до 05.00 години наступного дня. Зобов`язано ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, не відлучатися за межі населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, слідчого судді та суду, повідомляти слідчого, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання, роботи.
27.03.2026 у вказаному кримінальному провадженні прокурором Коростенської окружної прокуратури повідомлено підозрюваного та захисників про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування та надано матеріали кримінального провадження для знайомлення в порядку ст. 290 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом була застосована до підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла своє об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів.
Слідчий суддя вважає, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом у нічний час.
Слідчий суддя враховуючи дані про особу підозрюваного, також враховуючи, що було встановлено наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та які на даний час не змінилися, є реальними та достатніми для продовження останньому аналогічного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
У свою чергу 27.03.2026 стороною обвинувачення повідомлено стороні про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Абзацом 1 частини третьої статті 219 КПК України передбачено, що cтрок досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, стороні надано доступ до матеріалів досудового розслідування, що потребує певного часового проміжку для ознайомлення підозрюваних з матеріалами кримінального провадження.
Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, що безпосередньо передбачено змістом частини п`ятої статті 219 КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
З аналізу даної норми кримінального процесуального закону вбачається, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування саме з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.
За приписами ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, поняття «завершення» є проміжним етапом досудового розслідування, і пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України, в той час як кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. При цьому законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій стосуються саме закінчення, а не завершення досудового розслідування (Постанова Верховного Суду від 17.02.2017 у справі № 344/6630/17).
Наразі встановлено, що за повідомленням прокурора досудове розслідування завершено, триває ознайомлення підозрюваного та його захисників із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.
Враховуючи вимоги ст.290 КПК України та вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби, із покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного даного виду запобіжного заходу і його продовженні не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, одного епізоду особливо тяжкого злочину, з урахуванням його особи, був оголошений у міжнародний розшук, беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. 176-179, 181, 193 - 194, 205, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 12.07.2026.
Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години до 05.00 години наступного дня.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, не відлучатися за межі населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, слідчого судді та суду, повідомляти слідчого, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Зобов`язати Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , про що повідомити слідчого.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 12.07.2026.

Копію ухвали направити підозрюваному, вручити прокурору, направити для виконання Коростенському РУП ГУНП України в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8