Провадження № 1-кс/686/2136/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0002985,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні №0002985.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002985 від 04.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2, ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України.

22.11.2019 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду накладено арешт на майно у вказаному кримінальному провадженні, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту на вказане майно.

Правовою підставою для накладення арешту на квартиру, стала необхідність збереження її як речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із викладеного, КПК України пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна лише у випадку доведення ініціатором клопотанням того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, із долученням відповідних доказів на підтвердження свого клопотання та доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження.

Таким чином, потреба у арешті квартири, а також мета, у зв`язку з якою було накладено арешт (забезпечення збереження речових доказів) не відпала, оскільки провадження у справі не закінчено та усі слідчі та процесуальні дії в межах кримінального провадження не проведені, а тому підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку про часткову відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.174 КПК України, слідча суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути заявлені під час підготовчого провадження в суді, у випадку, якщо таке матиме місце.

Слідчий суддя ОСОБА_1