Справа №561/259/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю : судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 02 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та ч.1 ст. 240-1 Кримінального кодексу України, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

У порядку автоматизованого розподілу справ головуючому судді ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 02 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та ч.1 ст. 240-1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в заяві про відвід посилається на те, суддею Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 03 грудня 2025 року було ухвалено вирок, яким одного із учасників незаконного переправляння осіб через державний кордон України ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до узгодженого сторонами покарання у виді позбачлення волі із застосуванням статті 75, 76 КК України .

ОСОБА_10 засуджено у кримінальному провадженні № 00040 від 25 лютого 2025 року, яке було виділене із кримінального провадження №0000162 від 02 грудня 2024 року, у якому обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України у цій справі. Вироком суду щодо ОСОБА_10 констатовано факти злочинної діяльності ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за відсутності щодо них обвинувального вироку, а тому у судді ОСОБА_5 , який розглядає цю справу, могло скластися враження їх винуватості у незаконному переправленнні осіб через державний кордон України ще до розгляду справи по суті.

Про розгляд заяви про відвід судді повідомлено всіх учасників судового провадження.

До початку судового розгляду, від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд даної заяви без її участі, просить суд задовольнити подану нею заяву про відвід судді ОСОБА_5 . Окрім того, захисник уточнила, що як на підставу для відводу судді покликається на положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме на наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Прокурор ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляду заяви про відвід без його участі, відносно заявленого відводу судді ОСОБА_5 вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Згідно положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, неявка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є перешкодою для розгляду такої заяви.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) суддів, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Метою застосування інституту відводів є: 1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України); 2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; 3) ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні.

Підстави для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні регламентовано положеннями ст.75 КПК України згідно яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

За змістом ст.81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Згідно ухвали Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року подання голови Зарічненського районного суду Рівненської області про визначення підсудності розгляду заяви про відвід судді задоволено. Скеровано заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 02 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та ч.1 ст. 240-1 Кримінального кодексу України, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, із Зарічненського районного суду до Дубровицького районного суду Рівненської області.

В поданій заяві про відвід захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 покликається на те, що суддею Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 03 грудня 2025 року було ухвалено вирок, яким одного із учасників незаконного переправляння осіб через державний кордон України ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до узгодженого сторонами покарання у виді позбачлення волі із застосуванням статті 75, 76 КК України .

ОСОБА_10 засуджено у кримінальному провадженні № 00040 від 25 лютого 2025 року, яке було виділене із кримінального провадження №0000162 від 02 грудня 2024 року, у якому обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України у цій справі. Вироком суду щодо ОСОБА_10 констатовано факти злочинної діяльності ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за відсутності щодо них обвинувального вироку, а тому у судді ОСОБА_5 , який розглядає цю справу, могло скластися враження їх винуватості у незаконному переправленнні осіб через державний кордон України ще до розгляду справи по суті, у зв`язку з чим вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

Так, судом встановлено, що вироком судді Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 03 грудня 2025 року було ухвалено вирок, яким одного із учасників незаконного переправляння осіб через державний кордон України ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75, 76 КК України. ОСОБА_10 засуджено у кримінальному провадженні № 00040 від 25 лютого 2025 року, яке було виділене із кримінального провадження №0000162 від 02 грудня 2024 року, у якому обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України у цій справі. Вироком суду щодо ОСОБА_10 констатовано факти злочинної діяльності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за відсутності щодо них обвинувального вироку.

Відповідно до вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 03.12.2025 року у справі №561/260/25, на стадії досудового розслідування 27 лютого 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_10 разом з його захисником - адвокатом ОСОБА_13 укладено угоду про визнання винуватості. Дану угоду про визнання винуватості було затверджено вироком Зарічненського районного суду від 03.12.2025 року.

При затвердженні даної угоди, суд зважав на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.2 КК України.

Таким чином, головуючий у справі суддя ОСОБА_5 , ухвалюючи 03.12.2025 року обвинувальний вирок відносно ОСОБА_10 на підставі угоди про визанння винуватості, констатує факти злочинної діяльності обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Однак ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у кримінальному провадженні № 00040 від 25 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на вирок Зарічненського районного суду від 03 грудня 2025 року, оскільки вирок зачіпає права, свободи та інтереси обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

За змістом ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) від 10.12.2009, пункти 66-70) вказано, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вказане кореспондується з висновками, викладеними у рішенні ЄСПЛ по справі «MUCHA v. Slovakia» (№63703/19), де суд акцентував увагу на тому, що винним у злочинах заявника визнала та сама суддівська колегія, що його спільника після угоди про визнання винуватості, це вплинуло на неупередженість суду та право обвинувачених на презумпцію невинуватості, при цьому констатувавши порушення п.1 ст.6 Конвенції (право на справедливий суд).

Враховуючи викладене вище, з метою усунення сумнівів захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в неупередженості судді ОСОБА_5 з приводу наперед сформованої необ`єктивної та небезсторонньої думки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку у виділеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , який був обвинуваченим та показам якого суддею вже було надано оцінку, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне заяву про відвід задовольнити та передати керівнику апарату Зарічненського районного суду Рівненської області для проведення їх подальшого перерозподілу в автоматизованій системі документообігу суду.

Відповідно до частини 1 статті 21 Криімнального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 6 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Стаття 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуха проти України") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладене вище, з метою усунення сумнівів захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в неупередженості судді ОСОБА_5 з приводу наперед сформованої необ`єктивної та небезсторонньої думки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку у виділеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , який був обвинуваченим та показам якого суддею вже було надано оцінку, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне заяву про відвід задовольнити та передати керівнику апарату Зарічненського районного суду Рівненської області для проведення їх подальшого перерозподілу в автоматизованій системі документообігу суду.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 372,376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 02 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 332, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України - задоволити.

Відвести суддю Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000162 від 02 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 332, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України .

Справу №561/259/25 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України та по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 332, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України - передати керівнику апарату Зарічненського районного суду Рівненської області для проведення її подальшого перерозподілу в автоматизованій системі документообігу суду в порядку, передбаченому статтями 34, 35 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1