Справа № 308/4307/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором, про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грушево, Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 13.03.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1231-ОС від 10 грудня 2025 року сержанта ОСОБА_7 (П-085936), призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальником групи управління службою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України.

Відповідно до посадової інструкції інспектора прикордонної служби вищої категорії начальником групи управління службою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, серед інших пунктів, зобов`язаний, зокрема: знати ділянку проходження державного кордону і його режим; під час несення служби виконувати функціональні обов`язки чергового по підрозділу; вимагати виконання підлеглими заходів безпеки та недопущення витоку службової інформації під час виконання завдань з охорони державного кордону відповідно до вимог чинного законодавства; знати та дотримуватися правил етичної та доброчесної поведінки, змісту антикорупційних обмежень та заборон, а також відповідальність за їх порушення; дотримуватись законодавства України з питань персональних даних та встановленого Порядку обробки та захисту персональних даних в прикордонному загоні.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним, зокрема, для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону. Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району. Відділення інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час.

Згідно зі ч. 3 ст. 18 та приміткою 1 до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є військовим формуванням, яке виконує функції охорони державного кордону. Військовослужбовці ДПСУ, незалежно від категорії, здійснюють функції представника влади, зокрема: контроль осіб, які перетинають державний кордон; застосування заходів адміністративного впливу; забезпечення режиму державного кордону.

Наказом МВС №139 від 22.02.2021 затверджено перелік штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу ДПСУ. Посада «інспектор прикордонної служби водій» входить до цього переліку як військова посада, що передбачає виконання службових обов`язків у межах прикордонного контролю.

Таким чином, ОСОБА_7 , працюючи на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи управління службою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, у розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Водночас, відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Поряд з цим, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 07.03.2026, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому у період дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України.

Так, задля реалізації вказаної мети, 09 березня 2026 року ОСОБА_4 , під час зустрічі з військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 звернувся до останнього із пропозицією посприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску громадянина ОСОБА_8 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, запропонувавши надати ОСОБА_7 , за вказане сприяння з боку останнього, неправомірну вигоду у сумі 8000 доларів США.

Поряд з цим, ОСОБА_7 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій, не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності зазначених достовірно невстановлених осіб.

У подальшому, 24 березня 2026 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_4 прибув до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання військовослужбовця ДПС України ОСОБА_7 , де у гаражному приміщені, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, обговорив з останнім особливості незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, зокрема, домовились про те, що останньому потрібно бути готовим для протиправного виїзду за кордон 25.03.2026, а також під час цієї розмови гр. ОСОБА_4 , повідомив, що за сприяння з боку ОСОБА_7 у протиправному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України останній надасть ОСОБА_7 грошову винагороду (неправомірну вигоду) у розмірі 8000 доларів США.

У подальшому, 25 березня 2026 року близько о 14 год. 15 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , надав службовій особі ДПС України ОСОБА_7 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 1000 доларів США (що станом на 25.03.2026, згідно з офіційним курсом НБУ становило 43 920,50 грн.) в якості неправомірної вигоди за сприяння з боку ОСОБА_7 у безперешкодному незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску, однак одразу після надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення такою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Крім цього, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 07.03.2026, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому у період дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України.

Так, задля реалізації вказаної мети, 09 березня 2026 року ОСОБА_4 , під час зустрічі з військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 звернувся до останнього із пропозицією посприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску громадянина ОСОБА_8 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, запропонувавши надати ОСОБА_7 , за вказане сприяння з боку останнього, неправомірну вигоду у сумі 8000 доларів США.

Поряд з цим, ОСОБА_7 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій, не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності зазначених достовірно невстановлених осіб.

У подальшому, 24 березня 2026 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_4 прибув до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання військовослужбовця ДПС України ОСОБА_7 , де у гаражному приміщені, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, обговорив з останнім особливості незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, зокрема, домовились про те, що останньому потрібно бути готовим для протиправного виїзду за кордон 25.03.2026, а також під час цієї розмови гр. ОСОБА_4 , повідомив, що за сприяння з боку ОСОБА_7 у протиправному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України останній надасть ОСОБА_7 грошову винагороду (неправомірну вигоду) у розмірі 8000 доларів США.

У подальшому, 25 березня 2026 року близько о 14 год. 15 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , надав службовій особі ДПС України ОСОБА_7 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 1000 доларів США (що станом на 25.03.2026, згідно з офіційним курсом НБУ становило 43 920,50 грн.) в якості неправомірної вигоди за сприяння з боку ОСОБА_7 у безперешкодному незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску, однак одразу після надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

25.03.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.03.2026, в ході якого свідок повідомив, що ОСОБА_4 запропонував надати йому неправомірну вигоду у розмірі 8 000 доларів США за сприяння у переправленні його знайомого через державний кордон України;

- Протоколом огляду місця події від 25.03.2026 під час якого вилучено предмет неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США;

- Протоколом обшуку від 25.03.2026 під час якого вилучено іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 9000 доларів США, які ОСОБА_4 отримав для сприяння у перетині державного кордону України від ОСОБА_10 частину з яких в розмірі 2000 доларів США мав залишити собі, а 7000 доларів пообіцяв надати ОСОБА_7 після успішного перетину кордону його знайомим ОСОБА_10 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий вказує, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких. У разі визнання його винним у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

При цьому, ОСОБА_4 є мешканцем прикордонного населеного пункту, достовірно володіє знаннями щодо способів законного та незаконного перетину державного кордону України, а також володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вказаному перетині, в тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, серед яких можуть бути особи причетні до вчинених останнім кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, останній може вибути за межі державного кордону України, чим унеможливить подальше проведення та закінчення досудового розслідування.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також вказує, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про методи роботи правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 та особу для якої організовував незаконний перетин державного кордону України та осіб, які тим чи іншим чином брали участь у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками, залякувати і схиляти їх до дачі неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також зазначає, що ОСОБА_4 , користуючись умовами воєнного стану, зможе змінювати власне місце фактичного проживання, чим ускладнюватиме проведення слідчих дій з останнім, або схиляти осіб, які можуть бути причетні до вчиненого кримінального правопорушення, або були залучені до їх вчинення іншим чином, щодо переховування останніми від органів досудового розслідування, зміни ними місця фактичного проживання, виїзду за межі державного кордону України, що унеможливить або ускладнить проведення з останніми слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий також вказує, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вчиненні злочину щодо незаконного переправлення через державний корону України.

Окрім того, здобуті під час досудового розслідування докази, зокрема, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій та допити свідків, вказують на можливість вчинення ОСОБА_4 інших аналогічних правопорушень щодо надання неправомірної вигоди та організації незаконного переправлення через державний кордон України інших не встановлених на даний час осіб.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, іншим чином, окрім як шляхом застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грушево, Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечив, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний в судовому засіданні повністю підтримав свого захисника, вказав, що не має наміру переховуватися від суду і слідства, має на утриманні маму, якій дуже потрібна його допомога.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, приходжу до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР кримінального провадження №0000094 від 13.03.2026 року підтверджено, що органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2026 року о 16 год. 29 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України.

26.03.2026 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме постановою про залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 16.03.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.03.2026 року, протоколом обшуку від 25.03.2026 року, протоколом огляду місця події від 25.03.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.03.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.03.2026 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.03.2026 року.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення одного з яких, а саме за ч. 3 ст. 332 КК України передбаченопокарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, його характеризуючі дані та відсутність відомостей про хвороби, які б перешкоджали його триманню під вартою.

Твердження сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя не приймає до уваги, так як такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та слідчий суддя вважає, що вказані у клопотанні ризики існують та наведені в ньому обставини можуть перешкоджати проведенню досудового розслідування без обрання найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання докази, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого чи прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 24.05.2026.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 26.03.2026.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених цим Кодексом 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого чи прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1