Справа № 216/234/26
провадження 1-кс/216/247/26
УХВАЛА

27 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 09.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на речі та грошові кошти, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні 0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 107-87 УЗГРМ-2-11; мобільний телефон Samsung imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; Iphone 6s imei29452; флеш носій Transcend на 8 Gb; флеш носій Transcend на 1 Gb; флеш носій Kingston на 32 Gb; флеш носій Dt 101g2 на 16 Gb; імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США серії KB14859854M в кількості 61 штука.

1. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання.

Криворізькою центральною окружною прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000150 від 09.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яке перебуває у провадженні слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Встановлено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000150 від 09.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, 24.02.2026 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук, в ході якого за вказаною адресою у приміщенні коридору, в коробці виявлено підривач типу УЗРГМ з маркуванням 107-87 УЗГРМ-2-11, який упаковано до сейф пакету АВ 115074, мобільний телефон Samsung imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Iphone 6s НОМЕР_3 , флеш носій Transcend на 8 Gb, Transcend на 1 Gb, Kingston на 32 Gb, Dt 101g2 на 16 Gb, які упаковані до сейф пакету № PSP 3301695, імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США серії KB14859854M в кількості 61 штука, які упаковані до сейф пакету ICR 0069083копії документів на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які упаковані до сейф пакету PSP 3215143.

У зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вилучені предмети, забезпечити схоронність даних предметів та слідів залишених на них в якості речового доказу, не допущення їх знищення, приховування, зникнення, неможливо, у зв`язку із чим, не накладання арешту на вищевказане майно, може призвести до вищевказаних ризиків, тому вбачаються необхідність накласти арешт на вищевказане вилучене майно.

В клопотанні прокурор зазначає, що є підстави вважати, що вилучені вищевказані речі, могли використовуватись як засіб чи знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні за постановою прокурора від 24.02.2026 року.

У зв`язку з цим у кримінальному провадженні виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

Сторона обвинувачення, посилаючись на вимоги ст. ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на тимчасово вилучене 24.02.2026 року майно.

2.Позиції учасників.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутність, наполягав на його задоволенні.

У судове засідання володілець майна, належним чином, у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку, повідомлений про час та місце розгляду клопотання, не з`явився.

Зважаючи на викладене, а також, виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора та володільця майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

2.Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Криворізькою центральною окружною прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000150 від 09.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, надання засобів вчинене з корисливих мотивів, яке перебуває у провадженні слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

На підставі ухвали слідчого судді Центрального-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено: підривач типу УЗРГМ з маркуванням 107-87 УЗГРМ-2-11, який упаковано до сейф пакету АВ 115074, мобільний телефон Samsung imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Iphone 6s НОМЕР_3 , флеш носій Transcend на 8 Gb, Transcend на 1 Gb, Kingston на 32 Gb, Dt 101g2 на 16 Gb, які упаковані до сейф пакету № PSP 3301695, імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США серії KB14859854M в кількості 61 штука, які упаковані до сейф пакету ICR 0069083 копії документів на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які упаковані до сейф пакету PSP 3215143.

Вказані речі та документи постановою прокурора від 24 лютого 2026 року визнані в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

3.Мотиви прийняття рішення слідчим суддею.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

3.1 Щодо строку звернення з клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Оскільки, речі на які прокурор просить накласти арешт були вилучені 24.02.2026 року під час проведення обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді, а клопотання про арешт майна подано до суду 26 лютого 2026 року, сторона обвинувачення звернулась з вказаним клопотанням у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

3.2 Щодо правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно вимог п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слід звернути увагу, що з огляду на обставини кримінального провадження, зазначені у клопотанні речі, можуть мати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження та наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді доведено, що підстава передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт з метою збереження речових доказів) підлягає застосуванню.

3.3 Щодо наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

Під час проведення обшуку вдалось зафіксувати первинні дані вилучених речей. Однак необхідним є збереження первинних параметрів таких речей, до проведення їх огляду у встановленому Законом порядку, поряд з цим, наразі на початковій стадії досудового розслідування складно визначити весь об`єм необхідних слідчих дій та даних, які можливо буде встановити із відомостей, що зафіксовані у відповідних речах.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути приховано або знищено.

3.4 Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчої судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у розслідуванні корупційних кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

3.5 Щодо наслідків арешту майна.

На переконання слідчого судді, з огляду на викладені у цій ухвалі обставини, початкову стадію досудового розслідування та обраний спосіб арешту, такий арешт не є надмірно обтяжливим.

Поряд з цим, наразі слідчому судді не надано будь-яких даних, які б вказували на суттєве позначення арешту майна, застосованого у вищезазначений спосіб, на інтересах володільця.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

З огляду на наведене слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 9, 26, 170-172 , 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.02.2026 в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

підривач типу УЗРГМ з маркуванням 107-87 УЗГРМ-2-11,

мобільний телефон Samsung imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,

мобільний телефон Iphone 6s imei29452,

флеш носій Transcend на 8 Gb,

флеш носій Transcend на 1 Gb,

флеш носій Kingston на 32 Gb,

флеш носій Dt 101g2 на 16 Gb,

імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США серії KB14859854M в кількості 61 штука.

Заборонити власнику, уповноваженим ним особам відчуження, розпорядження та використання арештованого майна до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Суддя ОСОБА_6