Провадження № 1-кс/947/5903/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000045 від 25.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0000045 від 25.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов) на майно, а саме на:

-об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15095267), що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 85,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15194645), що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді дачного будинку загальною площею 299,17 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0030, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с/рада Лазещинська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді будинку загальною площею 161,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11615338), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

У судовому засіданні

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 обґрунтував подане клопотання та просив його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, приймаючи до уваги думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

П. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000045 від 25.07.2023 року 30.03.2026 року ОСОБА_4 обґрунтовано було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 239 КК України за кваліфікуючими ознаками: забруднення земель речовинами, відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки;

- ч. 2 ст. 364-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Представником Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 14.04.2026 року на адресу Одеської обласної прокуратури було подано цивільний позов про стягнення з підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави Україна шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, в сумі 12 572 096 грн.

Згідно долучених до клопотання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 належать на праві власності:

1.об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15095267);

2.об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 85,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15194645).

Крім цього, відповідно до актового запису про шлюб № 16 від 19.07.1986 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає сторона обвинувачення, станом на теперішній час, відомості про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутні.

Згідно долучених до клопотання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить на праві власності наступне майно:

-об`єкт нерухомості у вигляді дачного будинку загальною площею 299,17 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236);

-об`єкт нерухомості у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0030, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., с/рада Лазещинська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36);

-об`єкт нерухомості у вигляді будинку загальною площею 161,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11615338).

Відповідно до частини 1 та 3 статті 368 Цивільного кодексу України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України:

- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України);

- об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина 1 статті 61 СК України);

- розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина 1 статті 68 СК України);

- дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1 статті 69 СК України);

- у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України).

Враховуючи те, що право власності вказані об`єкти нерухомості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 набули у 2005, 2006, 2014, 2015, та 2020 роках, тобто під час перебування у шлюбі та те, що це майно не є речами індивідуального користування та не виключене з цивільного обороту, а також те, що відомостей про поділ майна та розмір часток кожного з подружжя немає - зазначені об`єкти нерухомості є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення доведено, що вказані у клопотанні об`єкти нерухомого майна можуть бути використані, як захід забезпечення цивільного позову, заявленого в рамках кримінального провадження для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а тому, слідчий суддя вважає клопотання сторони обвинувачення є вмотивованим та приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано можливість використання майна для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, власники майна, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на:

-об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15095267), що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді житлового будинку загальною площею 85,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15194645), що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді дачного будинку загальною площею 299,17 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0030, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с/рада Лазещинська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ;

-об`єкт нерухомості у вигляді будинку загальною площею 161,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11615338), що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити слідчому та особам щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1