Справа № 450/1595/20 Провадження № 1-кп/450/320/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов"язання строком 2 місяці, який припинив свою дію.

Ухвалою від 18.11.2022 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання. Питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 постановлено вирішити у відповідності до вимог КПК України після здійснення його розшуку, затримання та доставки до суду. Зупинено провадження на час проведення розшуку та затримання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000429 від 05.04.2020 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України. Виконання ухвали доручено працівникам ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, а контроль за виконанням ухвали покладено на Пустомитівську окружну прокуратуру Львівської області, зокрема прокурора ОСОБА_5 .

06.05.2026 року прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошення останнього у міжнародний розшук.

Мотивував клопотання тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати вчиняти інші злочини. Крім цього, повідомив, що 23.10.2021 року ОСОБА_4 перетнув державний кордон України та на її територію не повертався. За вказаних обставин повідомив, що ОСОБА_4 слід оголосити у міжнародний розшук. З огляду на викладене вище, просив заявлені вимог задовольнити.

Протокольною ухвалою від 07.05.2026 року відновлено провадження у справі.

В судовому засіданні 07.05.2026 року прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні викладеним письмово, заявлені вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, не повідомили суд про причини своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали.

Заслухавши пояснення та думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання і обвинувального акту, суд приходить на наступних висновків.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд може обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого у випадку наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Доказів на підтвердження згаданих вище обставин, які є підставами для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором не долучено на матеріалів справи.

Наявні в матеріалах справи листи/звернення начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 08.03.2023 року, начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 30.05.2023 року, т.в.о. начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 31.01.2024 року, начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.12.2025 року, з яких вбачається, що 23.10.2021 року ОСОБА_4 перетнув державний кордон України та на її територію не повертався, не надає суду правових підстав для обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України.

Крім того, зазначені листи не можуть визнаватися належними та допустимими доказами у розумінні положень КПК України, оскільки викладена у них інформація не підтверджена жодними первинними офіційними документами чи іншими належними доказами, зокрема відомостями Державної прикордонної служби України, витягами з відповідних реєстрів або іншими процесуальними документами.

Відтак, такі листи містять лише узагальнену службову інформацію та не можуть вважатися самостійними і достатніми доказами обставин, на які посилається сторона обвинувачення, без їх підтвердження іншими допустимими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, матеріали клопотання не містять документів, які б підтверджували обставини, що зазначені ч. 6 ст. 193 КПК України,для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а його мотиви ґрунтуються на припущенях органу обвинувачення.

Як регламентовано ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, а Верховним Судом дане питання не роз`яснено.

Згідно ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Окрім того, відповідно до п. 8 розділу VIII Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України № 575 від 07.07.2017 року, у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук.

Таким чином, системне тлумачення вищезазначених норм вказує на те, що питання про оголошення особи у міжнародний розшук може вирішуватися лише уповноваженою посадовою особовою правоохоронних органів у порядку здійснення оперативно-розшукової діяльності зі встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від суду, і не віднесено до повноважень суду.

Розділом IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17 серпня 2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 року за № 849/35132, визначено перелік документів, які є обов`язковими для оголошення розшукуваного у міжнародний розшук, серед яких є завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, Пустомитівським районним судом Львівської області постановлено ухвалу від 18.11.2022 року, якою обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відтак, Пустомитівським районним судом Львівської області вирішено питання, які винесені на розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

З огляду на вказане, відсутні правові підстави для оголошення ОСОБА_4 у міжнародних розшук, перебування якого на території України або за її межами неможливо ідентифікувати за відсутності вказаної вище інформації.

За вказаних обставин, у задоволенні клопотання прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошення у міжнародний розшук слід відмовити.

Крім цього, слід зупинити провадження на час проведення розшуку по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000429 від 05.04.2020 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

Слід також звернути увагу, що ухвала підлягає оскарженню до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення лише в частині відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а в іншій частині оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 26, 177, 178, 183, 194, 197, 309, 331, 335, 369, 370-372, 376 КПК Укpаїни, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошення у міжнародний розшук відмовити.

Зупинити провадження на час проведення розшуку по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000429 від 05.04.2020 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 07.05.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1