Справа № 588/2467/23
Провадження № 1-др/588/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про вирішення питання розподілу процесуальних витрат понесених потерпілою на оплату професійної правничої допомоги у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2023 за № 0000145, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, з неповною вищою освітою, яка є пенсіонеркою, вдовою, зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кислівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, який має інвалідність ІІІ групи, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 28.04.2026 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання розподілу процесуальних витрат понесених потерпілою на оплату професійної правничої допомоги у кримінальному провадженні, мотивуючи вимоги тим, що 20.04.2026 судом було проголошено обвинувальний вирок у зазначеному кримінальному провадженні. Разом з тим питання про розподіл процесуальних витрат потерпілої, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги її представника, судом у вироку не вирішено. Правова допомога потерпілій у межах цього кримінального провадження надавалася протягом тривалого часу та включала підготовку процесуальних документів, участь у судових засіданнях, формування і підтримання правової позиції потерпілої, аналіз матеріалів кримінального провадження, підготовку участі потерпілої у судовому розгляді, а також представництво її інтересів у суді. Також представником потерпілої був підготовлений та поданий цивільний позов та інші процесуальні документи. Вартість наданої потерпілій професійної правничої допомоги становить 20 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини представник потерпілої просить суд стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися.

Захисник ОСОБА_7 подав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути клопотання без його участі та без участі ОСОБА_4 , заперечує проти задоволення клопотання представника потерпілої, оскільки воно подане з порушенням процесуальних норм. Зокрема захисник зазначив, що документи щодо витрат на правничу допомогу можливо було подати лише до судових дебатів. Потерпілою стороною навіть у судових дебатах не заявлялося про понесені процесуальні витрати. Крім того, у вироку суду було вирішено питання щодо цивільного позову потерпілої, а застосування аналогії з ЦПК України можливе лише щодо цивільного позову. Клопотання про стягнення процесуальних витрат було подано вже через 10 днів після постановлення вироку. Тому захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання про стягнення процесуальних витрат.

Прокурор ОСОБА_8 також подав заяву, в якій вказав, що просить провести розгляд клопотання без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Інші учасники провадження не повідомили про причини неявки.

Неявка учасників провадження не перешкоджає вирішенню питання розподілу процесуальних витрат.

Дослідивши матеріали поданого клопотання та додані до нього докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 20.04.2026 ОСОБА_4 була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Також вказаним вироком було задоволено частково цивільний позов ОСОБА_6 . Зокрема суд вирішив стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 5645 (п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 90 коп., а також на відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України інші питання, пов`язані з виконанням вироку, вирішує суд, який ухвалив такий вирок.

Види процесуальних витрат визначені у статті 118 Кримінального процесуального кодексу України, до складу яких законодавцем віднесені витрати на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати документи, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні ст. 91 КПК України.

Відповідно до правового висновку, який міститься у додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаними у кримінальному провадженні адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_3 14 листопада 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги. В ході судового розгляду кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 здійснював представництво інтересів потерпілої.

На підтвердження факту наявності витрат на правову допомогу, їх реальності та співмірності суду надані такі докази:

- ордер на надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 від 27.04.2026;

-договір про надання правової допомоги від 14.11.2023 з додатком №1 до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_3 узгодили гонорар за виконання доручення передбаченого договором у розмірі 20000 грн;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 27.04.2026 відповідно до якого адвокатом було виконано такі роботи, надано послуги: представництво інтересів клієнта у 47 судових засіданнях; підготовка та подання цивільного позову; підготовка клопотань про відкладення розгляду справи, про приєднання доказів, про виклик свідків, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфернції;

- фіскальний чек від 27.04.2026 про перерахування ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_3 коштів за надання правової допомоги в розмірі 20 000,00 грн (а.с. 13-16, том 4).

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_6 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 20000 грн.

Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу пов`язані із розглядом кримінального провадження, фактично здійснені та є документально підтвердженими, їх розмір відповідає складності справи та обсягу наданих потерпілій правової допомоги.

Щодо заперечень захисника ОСОБА_7 про те, що документи на підтвердження витрат на правничу допомогу можливо було подати лише до судових дебатів, суд зазначає таке.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17) КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК України суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Отже, потерпілий від кримінального провадження має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані. Таке право залишається у потерпілого незалежно від того, чи розгляд кримінального провадження завершено винесенням обвинувального вироку або ж ухвали про закриття кримінального провадження.

Крім того, потерпілий може повторно звернутися із відповідним клопотанням до суду з метою вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, які мали бути вирішені судом під час прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника потерпілої про розподіл процесуальних витрат підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 118-124, 533-539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про вирішення питання розподілу процесуальних витрат понесених потерпілою на оплату професійної правничої допомоги у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2023 за № 0000145 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1