ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3718/25 Номер провадження 11-кп/814/1203/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ

25 березня 2026 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_3 визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.186, ч.1 ст.71 КК України на 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1591,80 грн.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху, виходячи з такого.

Так, процесуальним законодавством України, а саме п.18 ч.3 ст.42 КПК України, передбачено, що обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та, в разі необхідності, користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Разом з тим, якщо апеляційна скарга складена неукраїнською мовою, апеляційний суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження не зобов`язаний самостійно залучати перекладача у провадженні для перекладу поданої на його розгляд скарги. За цих обставин забезпечення рівності прав осіб у судовому процесі за мовною ознакою і гарантування права на користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника провадження) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2022 року у справі № 521/12324/18 зробила висновок про те, що апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

З матеріалів провадження видно, що особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_3 є уродженцем та мешканцем м. Кременчук Полтавської області, має громадянство України.

В апеляційній скарзі не наведено будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 не володіє або недостатньо володіє державною мовою, або є громадянином іншої держави.

Під час розгляду кримінального провадження стосовно нього судом першої інстанції перекладач також не залучався.

У зв`язку з наведеним, викладення обвинуваченим скарги неукраїнською мовою перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 1 ст. 399 КПК України визначено, що суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.

Оскільки апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.396 КПК України, її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.399 та ст.418 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2026 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_2