УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 638/6131/23

провадження № 51-4717км25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бабенкове Ізюмського району Харківської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень

Вироком Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 7 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 15 років і з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2025 року вирок районного суду залишив без змін.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, засуджений подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржувані рішення і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

До початку касаційного розгляду засуджений відмовився від скарги, яку подав.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений та його захисник

не заперечували щодо прийняття відмови і закриття касаційного провадження.

Прокурор вважав за необхідне закрити касаційне провадження у зв`язку з відмовою засудженого від касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 432 КПК України відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції

не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали касаційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, касаційних скарг від інших осіб на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року не надходило і судові рішення іншими особами не оскаржено, а відмова від касаційної скарги відповідно до положень ст. 432 КПК України є правом особи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , у суді касаційної інстанції підлягає закриттю.

Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Суд

постановив:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3