Справа № 162/1143/25
Провадження № 1-в/162/5/2026
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від оплати судових витрат щодо засудженого у кримінальному провадженні № 0000336

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , студента Любешівського технічного фахового коледжу Луцького національного технічного університету,

встановив:

Відповідно до вироку Любешівського районного суду Волинської області від 26 січня 2026 року неповнолітній ОСОБА_4 близько 23 години 15 хвилин 30 травня 2025 року, порушуючи пункти 2.1 а), 2.3 б), 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Tekken MH250GY-15», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 45 км/год по горизонтальній прямій автодорозі із ґрунтово-щебеневим покриттям неподалік домогосподарства № 20 по вулиці Вільхівка у селі Седлище Камінь-Каширського району Волинської області, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність і неуважність, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху, не виявивши на ній перешкоди: припаркованого поблизу лівого узбіччя мотоцикла марки «Loncin LX300GY», на якому перебували неповнолітній водій ОСОБА_5 із пасажиром ОСОБА_6 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення із вказаним транспортним засобом. B результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_5 отримав відкриту черепно-мозкову травму у вигляді лінійної (забійно-розсіченої) рани лобної ділянки голови, підшкірних гематом лобної, обох тім`яних та обох скроневих ділянок голови, підшкірних гематом і саден обличчя, багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепа з епідуральною гематомою лівої тім`яної ділянки, забою головного мозку важкого ступеня з двобічним субдуральним, субарахноїдальним і внутрішньомозковими крововиливами, ускладненої центральним лівобічним геміпарезом, судомним та аспіраційним синдромами, яка за ступенем тяжкості за ознакою небезпеки для життя належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень; закриту тупу травму грудної клітки у вигляді забою обох легень, яка відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я.

ОСОБА_4 визнано винуватим за частиною другою статті 286 КК, засуджено до основного покарання із застосуванням частини першої статті 69 КК у виді пробаційного нагляду. Постановлено стягнути з неповнолітнього обвинуваченого на користь держави 50560,32 гривень процесуальних витрат за залучення експертів. Вирок набрав законної сили 26 лютого 2026 року.

Захисник ОСОБА_3 03 березня 2026 року подав до суду клопотання про звільнення засудженого від обов`язку по сплаті судових витрат у справі.

Клопотання умотивовано тим, що засуджений ОСОБА_4 з доходів отримує лише стипендію у розмірі 1250 гривень щомісяця, будь-яким іншим цінним майном він не володіє. Таким чином, стягнення з ОСОБА_4 судових витрат у вказаному вище розмірі є надто обтяжливим.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися.

Прокурор подала заяву про розгляд клопотання захисника у її відсутності, проти її задоволення не заперечила.

На підставі частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання, додані матеріали, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів кримінальної справи слідує, що засуджений навчається у Любешівському технічному фаховому коледжі Луцького національного технічного університету.

Батько засудженого ОСОБА_7 є пенсіонером та отримує пенсію, мати ОСОБА_8 будь-яких доходів у 2025 році не мала.

Після постановлення вироку засуджений ОСОБА_4 досяг повноліття 20 лютого 2026 року.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. ОСОБА_4 у 2025 році з вересня отримував стипендію у розмірі 1250 гривень щомісяця, всього 7500 гривень.

Під час розгляду кримінального провадження не встановлено, що ОСОБА_4 володіє якимось цінним майном, на яке б могло бути звернуто стягнення.

Згідно з частиною першою статті 537 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 119 КПК суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_3 та звільнити засудженого ОСОБА_4 від слати процесуальних витрат за залучення експертів у розмірі 50560,32 гривень, що не перешкоджатиме реалізації завдань кримінального провадження.

Керуючись статтями 119, 537 КПК,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_3 від 03 березня 2026 року про звільнення засудженого від оплати процесуальних витрат задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити повністю від оплати процесуальних витрат за залучення експертів у сумі 50560 (п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 32 копійки та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення через Любешівський районний суд.

Суддя ОСОБА_1