Справа № 344/5401/26
Провадження № 1-кс/344/2330/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просить : визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання його звернення про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язати таких внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його повідомленням від 17.02.2026 за ч. 2 ст. 190 КК України. В обґрунтування такого, зокрема зазначено, що його невістка ОСОБА_4 незаконно продала спадкову квартиру, що по АДРЕСА_1 . Вказана квартира була придбана у шлюбі з покійним сином заявника ОСОБА_5 . Шлюб між невісткою та сином було зареєстровано 05.06.2014. Син помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом його смерті відкрито кримінальне провадження №0003573 від 21.11.2023 за ч.1 ст. 115 КК України, яке ще розслідується.

ОСОБА_4 продавши квартиру в змові з нотаріусом, вчинила друге шахрайство.

По факту першого шахрайства відкрито кримінальне провадження № 0002353 від 01.09.2024, з приводу незаконного переоформлення автомобіля за ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно спадкування за законом половина вищевказаної спадкової квартири належала йому,а також : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Відомості за вказаною заявою незважаючи на вимоги закону не внесено.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, зокрема з підстав та мотивів, що викладені письмово. Додав, що він, його дружина (мати ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є спадкоємцями його майна після смерті сина. Вказане, зокрема підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом після його смерті, за якими вони успадкували 16.02.2026 квартиру АДРЕСА_2 та дві земельні ділянки. Квартиру по АДРЕСА_3 невістка одразу незаконно відчужила.

Представник Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступного висновку :

17.02.2026 ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області із повідомленням про злочин з приводу шахрайського продажу невісткою ОСОБА_4 у змові із нотаріусом квартири по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яки є його сином. Відтак, вказана квартира не була успадкована ним ( заявником) та іншими спадкоємцями. Разом з тим, обґрунтування вказаного повідомлення є аналогічне тому, що зазначено у скарзі.

Таке повідомлення було зареєстровано у Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано- Франківській області 17.02.2026 за № Г-1290.

11.03.2026 за таким повідомленням надано відповідь про те, що не встановлено обставин, які є достатніми для свідчення про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до ЄРДР, перевірку проведено відповідно до Закону України від 02.10.1996 №393/96-Вр «Про звернення громадян». Відносини та спірні питання, які виникли носять цивільно-правовий характер та повинні вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя зобов`язаний дотримуватися засади судочинства (загальної засади кримінального провадження) як диспозитивність, що, серед іншого, передбачає свободу сторін в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України), зокрема, в обов`язку скаржника довести слідчому судді обґрунтованість своєї скарги.

Проте ні в скарзі, ні у доданій до скарги копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 17.02.2026, не вказані будь-які об`єктивні дані, що дійсно свідчать про наявність ознак злочину.

Заявниця вказує, що спірна квартира не була включена у спадкову масу через незаконні (шахрайські) дії невістки разом з нотаріусом.

Так, згідно з нормами цивільного законодавства, до спадкової маси включається все майно, що належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і наведений в ній перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване.

Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Таким чином, у випадку, якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, він може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння ( постанова ВС № 522/5186/19 від 10.12.2025).

Відтак, викладена інформація в повідомленні про злочин від 17.02.2026, що зареєстроване в Івано-Франківському РУП ГУНП в Івано-Франківській області, без інших даних, які можуть підтвердити твердження заявника, не є безумовною підставою для висновку про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, не може свідчити про те, що існує ймовірність вчинення саме кримінального правопорушення і про те, що описані в заяві факти потребують перевірки саме засобами кримінального процесу шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

На переконання слідчого судді, наведених заявником тверджень недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, які певним чином мають бути зафіксовані та істинність яких може бути перевірена.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, у скарзі слід відмовити.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-306 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА :

У скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 17.02.2026, що зареєстроване за №7361 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повна ухвала 27.03.2026.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1