провадження № 1-кп/294/29/26
справа № 294/1364/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000613 від 18.06.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб н емає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження

16.07.2024 до Чуднівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000613 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.01.2026 у справі призначено підготовче судове засідання на 05.03.2026.

ІІ. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченого

Згідно з обвинувальним актом, затвердженим 12.07.2024, та угодою про визнання винуватості від 12.07.2024, ОСОБА_4 31.05.2024 близько 23 год. 30 хв., рухаючись по вул. Незалежності в с-щі. Іванопіль, Бердичівського району, Житомирської області, поблизу будинку №36, помітив на землі мобільний телефон марки "Орро" моделі "А17 (СРП2477)" 4/64 GB, в корпусі синього кольору, який напередодні за невстановлених органом досудового розслідування обставин був втрачений потерпілим ОСОБА_6 , де в нього виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей день, час та місці ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Орро" моделі "А17 (СРП2477)" 4/64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3062 грн. 25 коп.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи усвідомленим кому належить мобільний телефон марки "Орро" моделі "А17 (СРП2477)" 4/64 GB, в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , жодних дій,спрямованих на повернення викраденого майна ОСОБА_6 не вчинив,місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3062 грн. 25 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

ІІІ. Відомості про укладену угоду, її зміст та узгоджена міра покарання

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 12.07.2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років з застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Письмову згоду прокурору на укладення такої угоди надано потерпілим ОСОБА_6 11.07.2024, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

ІV. Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали думку прокурора, просили затвердити укладену угоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що угода укладена ним добровільно, жодного тиску, примусу чи погроз до нього не вчинялось, що підтвердив захисник, повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється.

Вказав, що цілком розуміє наявність у нього права на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; права подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений підтвердив, що обізнаний про вид та розмір покарання, погоджується на призначення такого покарання, усвідомлює правові наслідки укладення угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 , в матеріалах справи від якого наявна письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 11.07.2024, до суду не з`явився, однак до суду надійшла довідка з військової частини НОМЕР_3 про те, що ОСОБА_6 перебуває на військовій службі по мобілізації з 21.12.2024 по теперішній час.

Зважаючи на думку учасників провадження, суд ухвалив продовжити судовий розгляд угоди без участі потерпілого, який за об`єктивних обставин не має можливості з`явитися до суду.

V. Мотиви суду

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд, вивчивши матеріали обвинувального акта з угодою про визнання винуватості, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, та відповідно до примітки до ст. 45 КК України не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, що свідчить про дотримання вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Потерпілий у відповідності до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України надав свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Поясненнями сторін угоди у судовому засіданні встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, сторонами враховано обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого ним діяння. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявності пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, відсутності обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 12.07.2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався та у суду відсутні підстави для його обрання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування становлять 1514 грн. 56 коп. та на підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт на майно, накладений слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2024, слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 373-374, 392, 393, 394, 395, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.07.2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000613 від 18.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які складаються з витрат на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 46 коп, - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2024.

Речові докази: мобільний телефон марки "ОРРО", модель "А17", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8