печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2068/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000068 від 30.05.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000068 від 30.05.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 30.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 08.07.2025, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, з метою власного збагачення.

Так, слідством встановлено, що ОСОБА_5 , з метою реалізації умислу направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, згідно попередньо розробленого плану, у телефонній розмові, домовився із ОСОБА_8 про збут ОСОБА_9 вогнепальної зброї та бойових припасів, за грошову винагороду у сумі 2,500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.07.2025 складає 104 тис. 493 грн. 75 коп.

Після чого, 08.07.2025 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 прибув на автомобілі, який знаходився у його користуванні, у заздалегідь обумовлене з ОСОБА_8 місце, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де на нього, за попередньою домовленістю, вже чекав ОСОБА_5 , який з метою реалізації умислу направленого на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи групою осіб, збув ОСОБА_9 за грошові кошти у сумі 2,500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.07.2025 складає 104 тис. 493 грн. 75 коп. кулемет Калашнікова модернізований, 7,62-мм із маркуванням на рамці ствола «СЕ 373», 549 (п`ятсот сорок дев`ять) патронів калібру 5,45х39 мм, 197 (сто дев`яносто сім) патронів калібру 7,62х54 мм.

Після чого, 08.07.2025 в період часу 18 год. 25 хв. по 18 год. 49 хв. під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Якуба Колоса, буд. 6-А ОСОБА_9 добровільно їх видав співробітникам правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

14.01.2026 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази зокрема:

1) Інформація, що надійшла від ГУ «Д» ДЗНД СБ України;

2) Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2025;

3) Протоколом огляду місця події від 08.07.2025;

4) Протоколом про результати контрою за вчиненням злочину від 09.07.2025;

5) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.07.2025;

6) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-98/9 від 22.09.2025;

7) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-66/11-67/11-485/8 від 17.10.2025;

8) Протоколом огляду місця події від 07.08.2025;

9) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-115/9 від 05.09.2025;

10) Протоколом про результати контрою за вчиненням злочину від 09.08.2025;

11) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.08.2025;

12) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.08.2025;

13) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.08.2025;

14) Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.08.2025;

15) Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2026;

16) Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.01.2026;

17) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 14.01.2026;

18) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.01.2025;

- Речовими доказами та матеріалами провадження в сукупності.

Як зазначає сторона обвинувачення, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, на думку слідчого, підозрюваний може знищити, сховати та спотворити речі або документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (відеозаписи з місця події, переписку з іншими учасниками, тощо). Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідством встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетні й інші особи, які можуть сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню підозрюваного. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий вказує, що вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення належної поведінки підозрюваного, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те що, ризики на які посилається слідчий у клопотанні - відсутні та не доведені прокурором у судовому засіданні. Просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 30.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

14.01.2026 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

1) Інформація, що надійшла від ГУ «Д» ДЗНД СБ України;

2) Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2025;

3) Протоколом огляду місця події від 08.07.2025;

4) Протоколом про результати контрою за вчиненням злочину від 09.07.2025;

5) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.07.2025;

6) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-98/9 від 22.09.2025;

7) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-66/11-67/11-485/8 від 17.10.2025;

8) Протоколом огляду місця події від 07.08.2025;

9) Висновком експерта судово-балістичної експертизи №СЕ25-115/9 від 05.09.2025;

10) Протоколом про результати контрою за вчиненням злочину від 09.08.2025;

11) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.08.2025;

12) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.08.2025;

13) Протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.08.2025;

14) Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.08.2025;

15) Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2026;

16) Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.01.2026;

17) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 14.01.2026;

18) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.01.2025;

- Речовими доказами та матеріалами провадження в сукупності.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000068 від 30.05.2025, а саме до 14.03.2026 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.03.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1