Справа № 522/338/26
Провадження № 1-кс/522/1291/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 09.01.2026 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , не пізніше 08.01.2026 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), виник злочинний умисел на пошкодження транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, а саме транспортного засобу шляхом підпалу, ОСОБА_5 , заздалегідь підготував знаряддя вчинення злочину, а саме запальничку разом з пластиковою пляшкою в середині якої містився засіб для розпалювання багаття та 08.01.2026, приблизно о 20 годині 00 хвилин, прибув до місця паркування транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_2 поруч з будинком № 8 за адресою: м. Одеса, вул. Решата Аметова.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та спричинення шкоди останньому, продовжив реалізацію свого злочинного умислу.

Так, ОСОБА_5 взяв до рук заздалегідь заготовлену пластикову пляшку з засобом для розпалювання багать, облив її вмістом ліву частину лобового скла транспортного засобу, який обрав предметом свого злочинного посягання з метою його пошкодження шляхом підпалу та достовірно розуміючи, що його дії призведуть до підпалу транспортного засобу, за допомогою раніше заготовленою запальнички ініціював горіння запальної суміші розлитої по площі транспортного засобу.

У подальшому, внаслідок підпалу транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в передній правій частині автомобіля між лобовим склом та капотом розпочалася пожежа.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , в ході пожежі було заподіяно шкоду кузову транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Решата Аметова, поруч з будинком 8, у вигляді пошкодження кузова внаслідок дії на нього високих температур.

Загальна сума завданого матеріального збитку внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_8 , встановлюється.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

10.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке кваліфікується як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

10.01.2026 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.03.2026.

Для виконання в повному обсязі вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття неупереджених процесуальних рішень, у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок експертизи за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки»; отримати висновок експертизи за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів»; виконати інші слідчі (розшукові) дії проведення яких потребує значного проміжку часу, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які не представилось можливим виконати у встановлений КПК України строк.

Провести вказані слідчі дії у встановлений законом термін не представляється можливим, у зв`язку зі складністю кримінального провадження, з урахуванням обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, тривалості процесуальних дій щодо проведених раніше судових експертиз, внаслідок яких отримані дані, які слугували для подальшого збору доказової інформації та проведення низки інших слідчих дій, проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану, тривалості проведення раніше призначених експертних досліджень, у зв`язку зі значною завантаженістю експертних установ, обставин, які виникли внаслідок ведення бойових дій на території України та які об`єктивно унеможливлюють проведення експертних досліджень в установлений строк і як наслідок строк проведення експертних досліджень значно перевищує строк дії запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею.

Двох місячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 10.03.2026.

04.03.2026 постановою керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 10.04.2026.

У відповідності з вимогами ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Крім того, підозрюваний ніде не працевлаштований та не має міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від 3 до 10 років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того установлено, що ОСОБА_5 , не одружений та не має міцних соціальних зв`язків;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_5 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків та потерпілу, які допитані під час проведення досудового розслідування, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь шляхом вмовлянь або погроз, з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки відносно нього вже направлені матеріали кримінальних проваджень з обвинувальними актами;

- п. 5 ч. 2 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема що до свідків або потерпілих, і інших учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з метою отримання доходу.

Враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він може спробувати переховуватися за межами Одеської області або взагалі за межами території України від органів досудового розслідування та суду, оскільки Одеська область в якій ми зараз перебуваємо межує з кордоном Республіки Молдова.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що підозрюваний ніде не працює, офіційного та постійного джерела доходу не має, вчинив кримінальне правопорушення з метою отримання грошової винагороди та тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Обирати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Також неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 пов`язана з тим, що останній немає міцних соціальних зв`язків, не підтримує близькі відносини з родиною, що підтверджується наданими ним показами. Вищевказане може призвести до невиправданого затягування часу, спроби переховування від органу досудового розслідування та вчинення нового кримінального правопорушення з корисливих мотивів.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

На підставі вищенаведеного та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є достатні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.04.2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 10 січня 2026 року 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень (80 Х 3328 = 266240).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень; 3) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.03.2026