Провадження №1-кп/761/2267/2026
В И Р О К

іменем України

17 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 24.02.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шахтарськ (Першотравенськ) Дніпропетровської області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше судимого:

1)20 червня 2025 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 28, ч. 4 ст. 111 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в державних органах влади та місцевого самоврядування строком на 10 років без конфіскації майна. Штраф сплачено 21.07.2025.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 4 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час, однак не пізніше 01.04.2022, у громадянина України ОСОБА_4 , який перебував на території міста москва рф, інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з числа учасників російського «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП», які перебували на території України та діяли за попередньою змовою групою осіб, будучи обізнаними про триваючу збройну агресію рф проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України від 03.03.2022 № 2108-IX кримінальну відповідальність за колабораційну діяльність, переслідували ідеї власного збагачення, маючи фактичну можливість припинити діяльність підконтрольного їм російського суб`єкту господарювання (або виключити безпосередню взаємодію з державою-агресором), виник умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, шляхом продовження господарської діяльності підконтрольного їм «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП» (ІПН рф ).

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, громадянин України ОСОБА_4 , будучи керівником та учасником російського «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП», перебуваючи на території міста москва рф, діючи спільно з невстановленими на теперішній час особами, з числа учасників російського «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП», організував продовження здійснення протягом 2022-2024 років господарської діяльності в правовому полі рф. При цьому господарська діяльність «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП» здійснювалась у взаємодії, окрім іншого, з: 1. Російськими органами державної влади: «федеральная налоговая служба россии» (ІПН рф ); «межрегиональная инспекция фнс россии по управлению долгом (ІПН рф ); «федеральная служба по интеллектуальной собственности россии» (ІПН рф ); «управление гибдд гу мвд россии по г. москве» (ІПН рф ); «московская административная дорожная инспекция» (ІПН рф ); «главное управление федеральной службы судебных приставов по московской области» (ІПН рф ); «московское региональное отделение фонда социального страхования рф» (ІПН рф ). 2. Належними прямо чи опосередковано державі-агресору на праві власності (сумісної власності) суб`єктами господарювання: «ПАО «РОСТЕЛЕКОМ» (ІПН рф ); «ПАО «СБЕРБАНК РОССИИ» (ІПН рф ); «ООО СТРАХОВАЯ КОМПАНИЯ «СБЕРБАНК СТРАХОВАНИЕ» (ІПН рф (ІПН рф ). 3. Російськими суб`єктами господарювання, до яких державою Україною застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції): «АО «АльфаСтрахование» (ІПН рф ); «АО «Альфа-Банк» (ІПН рф ); «ПАО «Мегафон» (ІПН рф ); «АО «ПФ «СКБ КОНТУР» (ІПН рф ); «ООО «Вайлдберриз» (ІПН рф ); «АО «Бизнес Ньюс Медиа» (ІПН рф ).

За наведених вище обставин, громадянин України ОСОБА_4 , протягом квітня 2022 року - грудня 2024 року, діючи умисно, протиправно, переслідуючи ідею власного збагачення, з метою реалізації раніше виниклого в нього злочинного умислу, здійснив умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, за попередньою змовою групою осіб, шляхом виробництва та продажу шпалерів та інших товарів на території російської федерації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що з 2015 року перебував на посаді керівника та учасника «ООО «ЭЙ ДЖИ ГРУПП», та після початку повномасштабного вторгнення продовжував здійснення господарської діяльності до 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушеня, щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями та розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Суд, виключає з юридичного формулювання обвинувачення посилання на те, що ОСОБА_4 вчинив, як громадянин України умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, оскільки такий виклад юридичного формулювання обвинувачення є некоректним та таким, що не узгоджується із диспозицією частини 4 статті 11-1 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, він офіційно непрацевлаштований, стан здоров`я обвинуваченого задовільний, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Судом не встановлено сталих соціальних зав`язків та наявність утриманців у обвинуваченого.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, його вік, те, що у даному випадку наявні дві обставини, що пом`якшують покарання та відсутні обставини, що обтяжують покарання, суд, обираючи серед альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.4 ст.111-1 КК України, зважаючи на прохання сторін щодо призначення покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, оскільки покарання у виді позбавлення волі буде занадто суворим.

При цьому, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 додаткові покарання передбачені санкцією кримінального закону у вчинення якого визнав його винуватим.

Так, відповідно до вимог кримінального закону ОСОБА_4 слід призначити додаткове покарання з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у суб`єктах господарювання, в мінімальних межах передбачених санкцією зважаючи, що вчинення даного кримінального правопорушення зумовлене саме перебуванням ОСОБА_4 на посаді пов`язаній з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у суб`єкті господарювання.

Також слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього майна належного на праві власності ОСОБА_4 , оскільки даний вид додаткового покарання також є обов`язковим згідно санкції статті кримінального правопорушення винуватим у вчинення якого визнано ОСОБА_4 .

При цьому, враховуючи, що кримінальне правопорушення за цим вироком обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено до постановлення 20.06.2025 попереднього вироку Шевченківського районного суду міста Києва, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що 20.06.2025 вироком Шевченківського районного суду міста Києвавід 20.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, яким йому було призначено покарання у виді у виді штрафу в розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в державних органах влади та органах місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років та без конфіскації майна на підставі ст. 69 КК України.

Враховуючи наведене, а також те, що дане кримінальне правопорушення вчинено до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання за даним вироком слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання у виді штрафу призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києвавід 20.06.2025 покаранням у виді штрафу призначеним за цим вироком, зарахувавши в рахунок відбуття покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, повністю відбуте основне покарання у виді штрафу за попереднім вироком.

Суд застосовує у даному випадку принцип поглинення основних призначених покарань, оскільки судом призначено основне покарання у виді штрафу в максимальних межах передбачених санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України, та неможливістю застосування інших принципів: часткового складання та або повного складання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.111-1 КК України є злочином невеликої тяжкості, а відтак у даному випадку не можливо застосувати інші принципи складання, так як таке покарання перевищуватиме максимальну межу покарання, передбачену санкцією ч.4 ст.111-1 КК України.

При цьому, суд вправі, у даному виключному випадку, застосувати принцип поглинення, зважаючи на положення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно із яким, однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК (2341-14), при цьому додаткове покарання суд призначає згідно правил ч. 4 ст. 72 КК України.

Зважаючи на правила ч.4 ст.72 КК України, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів, слід визначити до відбуття всі додаткові покарання, що визначені за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.06.2025 та цим вироком, оскільки вони різні за видом.

Отже, саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених у ст. 65 КК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого продемонстровану у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у суб`єктах господарювання, строком на 10 (десять) років, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення основного покарання у виді штрафу призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києвавід 20.06.2025 основним покаранням у виді штрафу призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття основне покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

За правилами ч.4 ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 остаточно визначити до відбуття додаткові покарання, а саме: додаткове покарання призначене за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.06.2025 у виді позбавлення права обіймати посади в державних органах влади та органах місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років та додаткові покарання призначені за цим вироком у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у суб`єктах господарювання, строком на 10 (десять) років, з конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю відбуте основне покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2025 у виді штрафу в розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя