Справа № 1-154/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного постановою слідчого відділу «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13.10.2009, -

встановив:

До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 із клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання обґрунтовує тим, що заявники є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заявникам належить по 1/5 частини у даній квартири та 1/5 належить ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка є матір`ю заявників ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 . Крім того співвласником, якому належить також 1/5 даної квартирі є ОСОБА_10 , який є сином заявниці ОСОБА_11 . Право власності на дану квартиру усіх вказаних осіб підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.12.1994 року, виданого ЗАТ «Елеваторбуд». Постановою слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області від 13.10.2009, в рамках кримінальної справи відносно ОСОБА_10 , було накладено арешт на все майно останнього, в тому числі повністю на вищевказану квартиру, незважаючи на те, що ОСОБА_10 належить тільки 1/5 даної квартири. Заявники зазначають, що вони не були сторонами вказаної кримінальної справи. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2011 року арешт, накладений вищевказаною постановою слідчого на майно ОСОБА_10 було скасовано з належної йому 1/5 частини вказаної квартири справа № 1-154/2010). У лютому 2026 року заявники ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , як діти померлої ОСОБА_8 звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини до якої входить 1/5 частина вказаної квартири, що належить померлій. При отриманні нотаріусом витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з`ясувалося, що на вказану квартиру існує обтяження у вигляді арешту на підставі вказаної постанови слідчого, арешт за якою вже скасований судом у 2011 році, але тільки на 1/5 частину ОСОБА_10 , як зазначалося вище. З цих підстав, нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини. Тобто, первісно арешт було безпідставно накладено на всю зазначену квартиру, а не виключно на 1/5 частину, що належить ОСОБА_10 і на цей час таке обтяження залишається діючим у зазначеному реєстрі, що не дає можливості заявникам реалізувати свої права та прийняти спадщину. Вказану постанову слідчого у реєстрі на той час було зареєстровано 15.10.2009 за № 9153772 Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яке на цей час ліквідовано без правонаступництва. Таким чином, на цей час у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис про обтяження майна заявників - вищевказаної квартири, що порушує права останніх та не дає можливості прийняти спадщину відповідно до чинного законодавства. На даний час, право заявників на розпорядження своєю власністю є порушеним, що змушує заявників звертатися до суду за захистом такого права.

Прокурор до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить вирішити вказане клопотання відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, дане клопотання підтримав та просив його задовольнити, пославшись на обставини зазначені у ньому.

Дослідивши клопотання, наявні в матеріалах справи документи, та матеріали кримінальної справи № 1-154/2010 суд дійшов висновку, що подане клопотання про зняття арешту з майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що арешт на майно ОСОБА_10 накладений на підставі постанови слідчого відділу «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13.10.2009.

Тобто, процесуальне рішення слідчого стосовно арешту майна прийняте під час дії Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Відповідно до п. 6 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1735/0/4 - 12 від 26 листопада 2012 року «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідних положень» у судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК 1960 року.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ «Перехідні Положення» КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на таке при розгляді клопотання судом застосовуються норми КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України /в редакції 1960 року/питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. До таких питань віднесено і вирішення питання зняття накладених арештів на майно.

Відповідно до п. 8, 9 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, яке описане для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, а також вирішити долю речових доказів.

За змістом ч. 6 ст. 404, ч. 1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року), якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна. Питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як встановлено зі змісту вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2010 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна, що є у його власності. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3.10.2008 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, що є у його власності. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки та зобов`язано періодично з`являтися до органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну місця свого проживання та роботи. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 451,20 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1994 виданого ЗАТ «Елеваторбуд» належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.1994 виданого ЗАТ «Елеваторбуд» та архівними довідками ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 05.12.2024 (а.к.с. 191-192, 199-200 Т. 2).

Постановою слідчого відділу «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13.10.2009 в рамках кримінальної справи № 30-947 було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_10 де б воно не знаходилося, а саме на квартиру АДРЕСА_2 (а.к.с. 198 Т. 1).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 25010291 від 15.10.2009 вбачається накладення наступної заборони, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9153772, зареєстровано: 15.10.2009 17:02 реєстратором: ОСОБА_13 ; підстава обтяження: постанова, про накладення арешту на майно 13.10.2009, СУ УМВС України в Кіровоградській області; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_10 ; заявник: СУ УМВС України в Кіровоградській області (а.к.с. 199 Т. 1).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 467376612 сформованої 10 березня 2026 року, вбачається накладення наступної заборони, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9153772, зареєстровано: 15.10.2009 17:02:40 за № 9153772 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, (0522) 33-22-71, (0522) 33-02-53, (0522) 33-15-53; підстава обтяження: постанова, про накладення арешту на майно, - 13.10.2009, СУ УМВС України в Кіровоградській області; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_10 ; заявник: СУ УМВС України в Кіровоградській області (а.к.п. 208 Т. 1).

Крім того, під час дослідження матеріалів кримінальної справи № 1-154/2009, встановлено, що виконавчий лист № 1-484/2010 виданий 28.03.2011 Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 451,20 грн., виконаний, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2011, та відмітки у виконавчому листі (а.к.с. 158-159 Т. 2).

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2013 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком 30.11.2010 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (а.к.с. 163 Т. 2).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Наявність арешту майна грубо порушує права власників, створює перешкоди у здійсненні права володіти користуватися та розпоряджатися майном до теперішнього часу.

Згідно п. 1 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слід враховувати, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ОСОБА_10 , потреба відпала, на теперішній час прокурор не наділений правом самостійно вирішувати питання про скасування арешту майна, тому суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року), ст.ст. 170, 174, п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (2012 року) суд, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого відділу «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13.10.2009, на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена через Подільський районний суд м. Кропивницького до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_14