СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/568/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485 від 29.04.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді суду на стадії дослідження доказів перебуває вказане вище кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 днів. Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін, дослідивши подане клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 12.06.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 12.08.2025, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який надалі було неодноразово продовжено судом за клопотанням прокурора, та строк дії якого спливає 14.03.2026.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не вбачається за можливе.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людину, згідно якої ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд зважає, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено реальний вид покарання (позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна), також суд бере до уваги обставини вчинення злочину та дані про особу обвинуваченого, який неодружений, утриманців не має,раніше несудимий, має постійне місце проживання, є студентом Національного Університету біоресурсів і природокористування України.

Враховуючи репутацію обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, суд вважає, що в останнього може виникнути намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений, не будучи обмеженими у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, ризики заявлені прокурором, передбачені п. 1, п. 3 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та наразі не зменшились.

Зважаючи на стадію судового провадження, обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.181, 194, 331, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на 60 днів, тобто до 08 травня 2026 року, заборонивши йому без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.03.2026.

Суддя ОСОБА_1