Справа № 487/9609/25
Провадження № 1-кп/487/403/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000265, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2025 року в Заводський районний суд м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000265, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

22 грудня 2025 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

11 лютого 2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 подала клопотання про направлення справи за підсудністю. Клопотання мотивовано тим, що відповідно до формулювання обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення не пізніше березня та червня 2024 у м. Херсон. Посилаючись на ст. 32 КПК України, захисник зазначила, що саме Херсонський міський суд Херсонської області здійснює правосуддя на території м. Херсона та Херсонського району Херсонської області, а тому обвинувальний акт в частині обвинувачення ОСОБА_5 спрямовано до Заводського районного суду м. Херсона з порушенням правил підсудності. За такого захисник просить направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 (справа № 487/9609/25) до Миколаївського апеляційного суду для подальшого направлення за належною територіальною підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримала заявлене клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 при вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду.

У підготовчому засідання прокурор ОСОБА_3 посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства та підсудність його Заводському районному суду м. Миколаєва, просила призначити справу до розгляду. Зазначила, що справа підсудна саме Заводському районному суду м. Миколаєва, оскільки в даному кримінальному провадженні частина кримінальних правопорушень розпочата у м. Херсон, а завершена у м. Миколаєві, у тому числі і найбільш тяжке, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, вчинене на території сервісного центру №4841 (м. Миколаїв) РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях за адресою: м. Миколаїв, вул. Транспортна, 1а/1. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 217 ПК України матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження з огляду на негативний вплив на повноту досудового розслідування та судового розгляду, адже обставини кримінального провадження нерозривно пов`язані між собою. За цих обставин прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши доводи учасників провадження щодо підсудності розгляду даного кримінального провадження, суд ураховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Кримінальне провадження №0000265, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2023, порушене щодо обвинувачених: ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Суд погоджується з думкою захисника ОСОБА_8 в частині того, що в даному кримінальному проваджені слід ураховувати місце вчиненого останнього за часом кримінального правопорушення, проте, з урахуванням положення ст. 32 КПК України, важливим є урахування яке із кримінальних правопорушень є більш тяжким.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України є нетяжким злочином та кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно обвинувального акта за ч. 3 ст. 368 КК України обвинувачується ОСОБА_4 за обставин отримання 03.05.2024 (точна дата та місце досудовим слідством не встановлена) частини неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн, переданої йому, згідно усної домовленості ОСОБА_9 через ОСОБА_10 .

Окрім того ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в липні 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України, але формулювання вказаного обвинувачення не містить зазначення місця вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, в якому він обвинувачується.

Оскільки визначити конкретно місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні неможливо, відповідно, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

В аспекті застосування приписів ч. 9 ст. 615 КПК України щодо встановлення місця закінчення досудового розслідування необхідно виходити з положень гл. 24 КПК України, які визначають поняття і форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України, в яких визначено загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор. Тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Про це йдеться в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №761/11819/2022 (провадження № 51-2008впс22), який вирішив питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Вирішуючи питання чи належне дане кримінальне провадження Заводському районному суду м. Миколаєва, суд з`ясовує в межах територіальної юрисдикції якого суду закінчено досудове розслідування, виходячи з приписів ч. 1 ст. 32 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 2 ст. 283 КПК України щодо визначення форм закінчення досудового розслідування.

У даному випадку суд ураховує висновок Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №607/16332/20 згідно з яким територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні №№0000265 від 20.12.2023, складений старшим слідчим в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_11 , у приміщенні тимчасової дислокації другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі за адресою: м. Миколаїв, вул. Артилерійська,18.

Вказаний обвинувальний акт затверджений старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_12 , у приміщенні тимчасової дислокації другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі за адресою: м. Миколаїв, вул. Артилерійська,18.

Звернення до суду з обвинувальним актом, що є одним із форм закінчення досудового розслідування, відбулось з тимчасової адреси дислокації Херсонської обласної прокуратури - м. Миколаїв, вул. Артилерійська,18 (територіальність Центрального району м. Миколаєва), що є місцем закінчення досудового розслідування.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд направляє обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

За цих обставин, ураховуючи положення ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 283 КПК України та роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 14.07.2022 у справі №761/11819/2022 (провадження № 51-2008впс22), суд погоджується з позицією захисника ОСОБА_8 , що дане кримінальне провадження не підсудне Заводському районному суду міста Миколаєва, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, слід направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись статтями 32, 315, 376, 392, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності кримінальне провадження №0000265, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвала про направлення обвинувального акту для визначення підсудності оскарженню не підлягає.

Згідно з частиною 5 статті 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя: ОСОБА_1