Справа № 947/3589/26
Провадження № 1-кс/947/1720/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000038 від 17.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000038 від 17.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, вилучене 28.01.2026 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 12», чорного кольору, в чохлі чорно-зеленого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер пристрою НОМЕР_3 ;

- довідку форми 5 на ім`я ОСОБА_4 , видану 16.09.2024 року.

Начальник Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000038 від 17.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що 17.02.2025 року до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшли матеріли від УСР в Одеській області ДСР НП України та УВБ ЗСУ про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 солдат ОСОБА_4 ухилився від військової служби, шляхом підроблення документів в умовах воєнного стану.

Так, в ході здійснення досудового розслідування, отримано інформацію щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 , оператора відділення управління командира мінометної батареї військової частини солдата ОСОБА_4 , який за для ухилення від подальшого проходження військової служби, надав командуванню військової частини підроблені документи, які дають підстави звільнення з військової служби відповідно до пункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» за сімейними обставинами.

Так, 31.10.2024 року ОСОБА_4 , подав рапорт про звільнення з військової служби відповідно до пункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» через сімейні обставини пов`язані з необхідністю здійснювати постійний догляд за хворою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 28.01.2026 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом обшуку виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 12», чорного кольору, в чохлі чорно-зеленого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер пристрою НОМЕР_3 ;

- довідку форми 5 на ім`я ОСОБА_4 , видану 16.09.2024 року.

Постановою слідчого СВ ОРУП№1 ГУНП в Одеській області від 29.01.2026 року вилучені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку мобільний телефон та довідка, на якіпросить накласти арешт прокурор, можуть містити у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України, у зв`язку із чим імовірно є речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Вилучений мобільний телефон може містити у собі інформацію, яка може мати важливе значення у кримінальному провадженні та у подальшому після його дослідження така інформація може або підтвердити злочинні дії або спростувати обставини, які підлягають доказуванню.

Довідка форми 5 імовірно є підробленим документом та використовувалася для вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим також відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, вилучене 28.01.2026 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 12», чорного кольору, в чохлі чорно-зеленого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер пристрою НОМЕР_3 ;

- довідку форми 5 на ім`я ОСОБА_4 , видану 16.09.2024 року.

Виконання ухвали покласти на начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1