Справа №639/588/26
Провадження №1-кп/639/203/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000989 від 30.09.2025 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000989 від 30.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 з посиланням на той факт, що наявні ризики, передбачені п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував, просив обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку осіб, які беруть учать у судовому засіданні, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06.02.2026 відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.04.2026, без визначення розміру застави.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Суд також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, розуміючи складність проведення досудового розслідування та судового розгляду, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії російської федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території рф чи тимчасово окупованих частинах території України, маючи куратора із спецслужби рф. Разом з цим, у разі засудження за вчинення даних злочинів, ОСОБА_7 , як основне покарання, судом може бути призначене покарання у виді довічного позбавленні волі з конфіскацією майна, що в свою чергу може свідчити про неналежну процесуальну поведінку останнього у майбутньому, чим останній буде переховуватись.

Характер злочинних діянь у яких обвинувачується ОСОБА_7 має цифровий/інформаційний характер, з використанням передачі інформації за допомогою месенджерів, у разі обрання інших запобіжних заходів, останній матиме можливість продовжувати вчиняти такого роду протиправні дії, використовуючи при цьому інший технічний пристрій або інші саморобні вибухові пристрої.

Обвинувачений ОСОБА_7 достовірно розуміє суть злочинів та передбачену за їх скоєння кримінальну відповідальність, перебуваючи на свободі відділено з іншого електронного пристрою має реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема засоби зв`язку та передачі інформації вищевказаному представнику спецслужб рф, використані в ході протиправної діяльності сім-карти, мобільні пристрої та ін.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено та допитано свідків, які ще не давали покази безпосередньо суду. Тому з метою запобігання впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на свідків, наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам, оскільки ОСОБА_7 може шляхом підкупу чи погроз змусити даних осіб змінити свої покази або взагалі відмовитися від них під час судового провадження, що тим самим не буде сприяти швидкому та неупередженому розгляду кримінального провадження у суді.

У обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні патріотичні переконання до держави Україна та він має стійкі ідеологічні погляди, направлені на підтримку збройної агресії рф проти України, добровільного надання представникам рф допомоги шляхом їх забезпечення необхідною інформації про місця дислокації сил оборони України.

Враховуючи вказане, а також систематичність, добровільність виконання завдань представника держави-агресора та надане обвинуваченим зобов`язання про конфіденційне співробітництво зі спецслужбою держави-агресора на постійній основі, ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти умисні дії, направлені на державну зраду, та/або вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема проти основ національної безпеки України. Крім того, надання ОСОБА_7 , в період воєнного стану, добровільної допомоги представникам держави-агресора рф в проведенні підривної діяльності проти України, дає підстави вважати про його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а обставини вчинення інкримінованих дій, дають підстави стверджувати про його негативну налаштованість також до військовослужбовців Збройних Сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України. Характер злочинних діянь у яких обвинувачується ОСОБА_7 має також цифровий/інформаційний характер з використанням передачі інформації за допомогою месенджерів, тому перебуваючи на свободі, він може продовжити вчиняти протиправні дії використовуючи інші цифрові пристрої.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

За вказаних підстав та обставин, колегія суддів доходить висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд при постановленні даної ухвали, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, що дає право не застосовувати до обвинуваченого інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану, з врахуванням всіх даних по особистості.

Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 314, 315, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 29 травня 2026 року включно.

На підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, в частині продовження застосування запобіжного заходу, протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3