Справа № 464/1901/26
пр.№ 1-кс/464/252/26
У Х В А Л А

23 березня 2026 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотаннядізнавача СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

дізнавач ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон чорного кольору марки «iPhone» модель «14 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . В обгрунтування клопотання покликається на те, що СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000056 від 20.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у ході якого 19.03.2026 у відповідності до вимог ст.ст. 104, 105, 106, 223 234, 237 КПК України проведено огляд місця події за адресою м. Львів, вул. Хуторівка, 35, під час якого було виявлено та вилучено вказані у клопотанні речі які визнано речовими доказами. Враховуючи те, що зазначені речові докази мають важливе значення для подальшого досудового розслідування, оскільки становлять важливе значення для доказування та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження просить накласти на них арешт.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутності, просить таке задоволити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутності, щодо накладення арешту на майно не заперечує.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення наступних підстав. Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000056 від 20.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. 19.03.2026 під час проведення огляду місця події за адресою м. Львів, вул. Хуторівка, 35 виявлено та вилучено мобільний телефон чорного кольору марки «iPhone» моделі 14 Pro Max , ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у чохлі який поміщено у спец пакет НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ № NPU5080597. Постановою дізнавача від 20.03.2026 вказаний телефон був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити .

Накласти арешт на мобільний телефон чорного кольору марки «iPhone» модель «14 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпоряджання, відчуження та користування ним.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1