Справа № 461/2070/26
Провадження № 1-кс/461/1762/26
УХВАЛА

23.03.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Львівського управління ДВБ Національної поліції України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення;

- постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Львівського управління ДВБ Національної поліції України внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 04.03.2026 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, адвокат посилається на те, що ОСОБА_4 , 04.03.2026 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Як зазначалося в поданій заяві, 03.12.2025 року ОСОБА_4 звернулась із позовною заявою до Яворівського районного суду про відшкодування збитків до голови ОСББ «Добробут-51» ОСОБА_5 з приводу залиття квартири АДРЕСА_1 (справа № 944/6576/25). 25.12.2025 на її адресу надійшов відзив на позовну заяву в додатках до якого була прикріплена копія акту № 1 про залиття, аварію, що трапилась в опалювальній системі від 02.11.2025, копія якого додавалася до заяви про злочин, копія вказаного акту завірена представником відповідача адвокатом ОСОБА_6 . Відповідно до вищевказаного акту № 1, комісія у складі: голови правління ОСББ «Добробут 51» ОСОБА_7 , члени правління ОСББ «Добробут-51» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сусід ОСОБА_10 склала цей акт про те, що 02.11.2025 року була обстежена квартира АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_11 . В той же час, жодного обстеження квартири АДРЕСА_2 02.11.2025 цією комісією не проводилось, про що заявляють мешканці та власники цієї квартири і тому вказаний акт є сфальсифікованим. Однією з підписантів підробленого акту була ОСОБА_9 , яка проходить службу в Яворівському районному відділі поліції та є членом правління ОСББ «Добробут-51».

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 просила зареєструвати кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

10.03.2026 на електронну адресу ОСОБА_4 надійшов електронний лист Львівського управління ДВБ Національної поліції України від 10.03.2026 № 1946- 2026 про те, що заява ОСОБА_4 про злочин буде розглянута в порядку ЗУ Про звернення громадян.

Також, 17.03.2026 року на адресу ОСОБА_4 надійшов лист від ТУ ДБР у м. Львів, в якому було зазначено, що вищевказане звернення було скеровано до Львівського управління ДВБ Національної поліції України.

Таким чином, посадові особи Львівського управління ДВБ Національної поліції України при отриманні заяви ОСОБА_4 від ТУ ДБР у м. Львів не внесли інформацію вказану у зверненні до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, скаржник вважає, що, в порушення вимог КПК України, заява належним чином не розглянута та має місце безпідставне невнесення відомостей до ЄРДР, а також порушення положень ст. 214 КПК України.

Вищенаведені обставини, за твердженням адвокат ОСОБА_3 , свідчать про те, що посадові особи Головного управління Національної поліції у Львівській області такою бездіяльністю порушують права ОСОБА_4 .

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання згідно скарги просить провести слухання справи за його відсутності.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, з огляду на наявність клопотання скаржника про слухання справи за його відсутності, підстав для відкладення розгляду скарги або обставин які зумовлюють неможливість його проведення, в тому числі внаслідок неявки представника суб`єкта оскарження, не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У свою чергу, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_4 , 04.03.2026 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

10.03.2026 на електронну адресу ОСОБА_4 надійшов електронний лист Львівського управління ДВБ Національної поліції України від 10.03.2026 № 1946- 2026 про те, що заява ОСОБА_4 про злочин скерована на розгляд до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Також, 17.03.2026 року на адресу ОСОБА_4 надійшов лист від ТУ ДБР у м. Львів, в якому було зазначено, що вищевказане звернення було скеровано до Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Отже, даних про належний розгляд заяви, а саме розгляд заяви в порядку ст. 214 КПК України, уповноваженими представниками суб`єкта оскарження, зокрема про внесення відомостей до ЄРДР, в ході розгляду справи не встановлено.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України.

В ході розгляду скарги, не здобуто належних доказів на підтвердження того, що відомості за наведеною заявою про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР або така заява була розглянута з дотриманням положень ст.214 КПК України.

У свою чергу, представник Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибув, жодних клопотань до слідчого судді в межах даної суб`єктом оскарження не подано.

Отже, наведене свідчить про те, що заява скаржника про вчинення кримінального правопорушення з дотриманням положень ст. 214 КПК України розглянута не була, а відомості до ЄРДР не внесені.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги те, що заява про вчинення кримінального правопорушення (злочину) не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника в цій частині в ході судового розгляду суб`єктом оскарження спростовані не були, в ході розгляду скарги не здобуто даних про внесення відомостей до ЄРДР, приходжу до висновку, що уповноваженими особами суб`єкта оскарження не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст. 214 КПК України.

До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у статті 303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, положення чинного КПК України не наділяють слідчого суддю повноваженнями визнавати незаконною відповідну бездіяльність, зазначивши про це у резолютивній частині відповідної ухвали. Отже, скарга задоволенню у цій частині не підлягає.

Крім того, як наведено вище, згідно ст. 214 КПК України, після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, повноваженнями внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань наділені слідчий, дізнавач, прокурор. Разом з тим, як наведено у вступній частині скарги адвокат оскаржує бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області.

За інформацією наявною на сайті Головного управління Національної поліції у Львівській області, Львівське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не входить до його структури. У свою чергу, за інформацією на наявною на сайті Національної поліції, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є окремим структурним підрозділом. Крім того. даних про те, що посадові чи службові особи Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України наділені повноваженнями вносити відповідні відомості до ЄРДР, розпочинати та проводити досудове розслідування, в ході розгляду скарги не встановлено, як і не наведено таких скаржником.

З наведеного вбачається, що заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення Львівським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України була скерована на розгляд до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

У свою чергу, відомостей про розгляд цієї заяви Головним управлінням Національної поліції у Львівській області в ході розгляду скарги не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги зазначені доводи та мотиви, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення та слід зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути, з дотриманням положень ст.214 КПК України, заяву ОСОБА_4 від 04.03.2026 та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Наведений спосіб сатисфакції порушеного права скаржника у даному випадку забезпечить справедливий, адекватний та пропорційний засіб його відновлення.

Керуючись ст. 303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути, з дотриманням положень ст.214 КПК України, заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 04.03.2026 та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12