Справа № 456/638/26
Провадження № 1-кп/442/203/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2026 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілих - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

його захисника - ОСОБА_8 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Дрогобичі по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001180 від 22.10.2025 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 03.03.2026 на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 18.02.2026.

За зазначеним обвинувальним актом суддею було призначене підготовче судове засідання, під час проведення якого з`ясовано, що відповідно до положень ст. 32 КПК України дане кримінальне провадження підсудне Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

Разом з тим, обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Угоди про примирення та про визнання винуватості в порядку, визначеному розділом VІ КПК України, учасниками кримінального провадження не укладалися.

Підстави, передбачені п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження, відсутні.

Немає також і підстав, передбачених ст. 335 КПК України, для зупинення кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з тих підстав, що наявні докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, ОСОБА_7 загрожує безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років; вік та стан здоров`я ОСОБА_7 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування. Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинене ним кримінального правопорушення, його значну суспільну небезпеку, прокурор вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованому злочині, вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується характером кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 . Вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить його належної поведінки, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченого цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім незаконного впливу на потерпілих і свідків, нових кримінальних правопорушень і не запобігає в повній мірі ризику переховування від суду. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потрепілі та їх представник адвокат ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Пояснив, що обґрунтована підозра перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення відсутня. Ризики, заявлені прокурором у клопотанні, відсутні, доказів, що обвинувачений може вчиняти тиск щодо потерпілих чи свідків немає. Однак, якщо суд прийде до переконання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то просили визначити розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім цього просив доручити органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер, обставини і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд також враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, особу обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, вчинити інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність продовження застосовування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, враховуючи п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку не визначати розміру застави.

Підстав, визначених у ч.2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд не вбачає і вважає можливим призначити його до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Крім того, суд вважає, що підлягає до задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо доручення представнику органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію» з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_7 , а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь про обвинуваченого повинна бути складена відповідно до Порядку складення досудової доповіді затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.01.2017 № 200/5.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-316, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України на 23 квітня 2026 року о 14 год. 00 хв.

Судовий розгляд провести суддею одноособово з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.05.2026.

Доручити Стрийському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та подати цю досудову доповідь до суду не пізніше 20.04.2026.

Зобов`язати відповідального представника персоналу органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання до суду досудової доповіді.

Копію цієї ухвали надіслати Стрийському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Суддя ОСОБА_1