СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1403/26

ун. № 759/3970/26

18 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0001636 внесеного до ЄРДР 11.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0001636 внесеного до ЄРДР 11.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України (м. Київ, бул. Миколи Руденка, 22-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001636 від 11.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 307, частиною третьою статті 307, частиною другою, третьою статті 311 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Київської області та інших регіонів України, діє група осіб, учасники якої займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом психотропних речовин та прекурсорів в особливо великих розмірах.

До незаконного переміщення прекурсорів на території України та незаконного виготовлення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини невстановлена слідством особа залучити інших осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , а також інших невстановлених осіб.

Відповідно до покладених на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обов`язків, останні мали займатися незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великих розмірах, незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю, зокрема, такого як піролідин (тетрагідропірол), з метою його використання для виготовлення вказаної психотропних речовин.

В свою чергу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 мали виконувати роль «кур`єрів», а саме отримувати незаконно виготовлену ОСОБА_8 і ОСОБА_9 особливо небезпечну психотропну речовину, здійснювати її зберігання та переміщення територією України з подальшою реалізацією, тобто займатися незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та подальшим незаконним збутом вказаної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 06.08.2025, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи відомості з географічними координатами 49.8914008, 30.3077995, а саме місця незаконного зберігання кристалічної речовини з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP масою не менше 73,9 г, упакованої до 5 (п`яти) полімерних герметично завакумованих пакунків в полімерний мішок зеленого кольору, яку попередньо залишив інший учасник вказаної групи - ОСОБА_8 та яку ОСОБА_4 мав отримати для подальшого незаконного зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту в межах міста Києва.

06.08.2025 близько 18 год. 57 хв. ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, на автомобілі марки «MITSUBISHI L200» зеленого кольору з номерним знаком «ГОСПІТАЛЬЄРИ 50», приїхав до місця незаконного зберігання вказаної психотропної речовини за отриманими раніше географічними координатами 49.8914008, 30.3077995, яке знаходиться неподалік від села Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області.

Водночас ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі автошляху Т-10-09 за географічними координатами 49.8914008, 30.3077995 неподалік від села Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, відповідно до вказівок невстановленої досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, знайшов та забрав із собою залишений ОСОБА_8 полімерний мішок зеленого кольору, в якому знаходились 5 (п`ять) полімерних герметично завакумованих пакунки з кристалічними речовинами, з яких до моменту їх отримання ОСОБА_4 та без його відома вилучено зразки кристалічної речовини, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 73,9 г, тобто в особливо великих розмірах, після чого ОСОБА_4 з вказаним мішком повернувся до зазначеного автомобіля марки «MITSUBISHI L200» та вирушив до міста Києва.

17.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме:

протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 274 КПК України щодо ОСОБА_8 , в ході яких 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, відібрано зразки речовини;

висновком експерта №СЕ-19-25/45891-НЗПРАП від 03.09.2025, відповідно до якого зразки речовин, вилучених 04.08.2025 та 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 133,7 г;

протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України - спостереження за місцем, в ході якого зафіксовано як 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, ОСОБА_4 підібрав пакунок (попередньо залишений ОСОБА_8 ) з речовинами, зразки яких містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення дієвості кримінального провадження, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового розслідування, які передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вищеперелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та наддасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування підозрюваного в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятору».

Враховуючи перелічені ризики орган досудового слідства вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання та просили застосувати запобіжний захист не пов`язаний з триманням під вартою. Сторона захисту заперечувала щодо обґрунтованості підозри та наявності ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, захисником надано ряд характеризуючи даних на особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має дитину на утриманні, батьків похилого віку, має ряд подяк волонтера, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , яка готова забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, Головним слідчим управлінням Національної поліції України (м. Київ, бул. Миколи Руденка, 22-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001636 від 11.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 307, частиною третьою статті 307, частиною другою, третьою статті 311 Кримінального кодексу України.

17.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме:

протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 274 КПК України щодо ОСОБА_8 , в ході яких 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, відібрано зразки речовини;

висновком експерта №СЕ-19-25/45891-НЗПРАП від 03.09.2025, відповідно до якого зразки речовин, вилучених 04.08.2025 та 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 133,7 г;

протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України - спостереження за місцем, в ході якого зафіксовано як 06.08.2025 на відкритій ділянці місцевості в межах географічних координат 49.8914008, 30.3077995, ОСОБА_4 підібрав пакунок (попередньо залишений ОСОБА_8 ) з речовинами, зразки яких містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні запобіжного заходу суд повинен також враховувати практику Європейського суду з прав людини, який зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про те таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризиків, того що обвинувачений може втекти (справи: «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії») Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом заняття, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку із країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій підозрюваного приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені слідчим та прокурором до клопотання.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину, особу підозрюваного, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0001636 внесеного до ЄРДР 11.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Взяти під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду негайно.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 17.04.2026 року включно, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1