Номер провадження: 11-сс/813/318/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 якою в межах к/п № 0000323 від 16.08.2023 відносно:

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Компаніївка Кіровоградської обл., громадянки України, із вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні дитину 2011 р.н., директора ТОВ "Енерго імпекс", зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.03.2026, без визначення застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_7 та було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.03.2026 у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення застави відносно ОСОБА_10 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку про те що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину та у вказаному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, такою, що суперечить практиці ЄСПЛ з таких підстав:

- підозра ОСОБА_10 є необґрунтованою та спростовується наданими стороною захисту матеріалами;

- заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені, оскільки підозрювана ОСОБА_10 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, має міцні соціальні зв`язки, з`явилася до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Факт продовження строку досудового розслідування жодним чином не свідчить про існування ризику незаконного впливу на свідків, окрім того, слідчим суддею не було зазначено на яких саме свідків може бути здійснений вплив. Обставини договору поставки мали місце у 2023, всі документи того періоду знаходяться у митних та банківських органах, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 2) ч. 1 ст. 177 КПК України;

- клопотання слідчого УСБУ було подано до суду із пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України;

- відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість злочину та суворість можливого покарання не може бути безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу;

- слідчий суддя не обґрунтував неможливість визначення застави відносно підозрюваної ОСОБА_10 ;

- підозрювана ОСОБА_10 має ряд захворювань, що підтверджено відомостями, які містяться в матеріалах справи та потребує постійного спостереження, регулярних діагностичних досліджень та спеціалізованого лікування;

За таких обставин, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.01.2026 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисники підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не у повному обсязі з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту відносно необґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, органами досудового розслідування встановлено, 01.07.2023 ОСОБА_10 як директором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу Договір про продаж суміші LPG (зрідженого нафтового газу) №01-07/2023 з австрійським підприємством RHINESTONE TRADING GMBH (Borseplatz 4, 1010 Wien, Austria; VAT Number: ATU69613279; Tax Identification Number: 09 251/6392; Registration Number: 4336081). Згідно з вказаним договором, підприємство RHINESTONE TRADING GMBH як Продавець продавало, а ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» як Покупець придбавало зріджені гази, умови поставки і номенклатура яких узгоджувались сторонами в додаткових угодах до Договору.

При цьому, укладаючи і в подальшому виконуючи вказаний Договір про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023, ОСОБА_10 достовірно знала, що країною походження зрідженого нафтового газу, який ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» придбавало у підприємства RHINESTONE TRADING GMBH згідно з вказаним договором, була держава-агресор російська федерація; зріджений нафтовий газ, країною походження якого є держава-агресор російська федерація, підприємство RHINESTONE TRADING GMBH в свою чергу придбавало у російського підприємства рос. ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» (ИНН , КПП 772401001, почтовый адрес 115230, москва, Каширское шоссе, д. 3, к. 2, стр. 2, помещение 4, этаж 2); директором австрійського підприємства RHINESTONE TRADING GMBH і російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» була одна особа громадянин російської федерації ОСОБА_11 (рос. ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; грошові кошти, сплачені ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» австрійському підприємству RHINESTONE TRADING GMBH в якості оплати за зріджений нафтовий газ, будуть перераховані вказаним підприємством російському підприємству ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» і, як наслідок, увійдуть у фінансову систему держави-агресора російської федерації, що сприятиме їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, а також увійдуть до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Крім того, для приховування своєї протиправної діяльності, в Договорі про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023 ОСОБА_10 за погодженням з ОСОБА_11 в п.2 «Продукт» зазначеного договору вказала, що походженням газу є: «ПО ВСЕМУ МИРУ, КРОМЕ РОССИИ».

Реалізуючи власний злочинний умисел, протягом 2023, ОСОБА_10 являючись директором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС», знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахувала з банківських розрахункових рахунків ТОВ ЕНЕРГОІМПЕКС» в якості оплати за зріджений нафтовий газ на виконання Договору про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023 на банківські розрахункові рахунки підприємства RHINESTONE TRADING GMBH грошові кошти 22.09.2023, 03.11.2023, 09.11.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 14.12.2023, 20.12.2023 за переліком, який міститься у клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі

Разом з тим, грошові кошти, перераховані ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» на розрахункові банківські рахунки підприємства RHINESTONE TRADING GMBH в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ на виконання Договору про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023, в подальшому були перераховані підприємством RHINESTONE TRADING GMBH на банківські рахунки російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва. Так, 20.10.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027303, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_1 , відкритий в банку АКБ «Абсолют Банк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 96 000 євро в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва. Вказані грошові кошти увійшли у фінансову систему держави-агресора російської федерації, що сприяло їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а також увійшли до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Крім того, протягом 2023 австрійське підприємство RHINESTONE TRADING GMBH перераховувало грошові кошти російському підприємству ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва, який в подальшому продавало ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС», а саме:

- 09.01.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_2 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 645 960 доларів США;

- 09.01.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_2 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 140 000 доларів США;

- 15.02.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_2 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 135 000 доларів США;

- 05.04.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № НОМЕР_3 , відкритого в банку AT «First Heartland Jusan Bank» (Республіка Казахстан), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_2 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 50 000 доларів США;

- 18.04.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_4 , відкритий в банку АО КБ «Модульбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 121 300 доларів США;

- 19.05.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_4 , відкритий в банку АО КБ «Модульбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 123 000 доларів США;

- 08.06.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_2 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 300 000 доларів США;

- 01.09.2023 року з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № АТ71027303, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_1 , відкритий в банку АКБ «Абсолют Банк» (м. москва, російська федерація), перераховано грошові кошти в сумі 94 000 євро.

Вказані грошові кошти увійшли у фінансову систему держави-агресора Російської Федерації, що сприяло їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, а також увійшли до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена відповідями ГВ ЗНД УСБ України в Одеській обл. за вих. № 65/5/І/6-7960 від 09.12.2024, № 65/5/І/6-55 від 07.01.2025, № 65/5/І/6-55 від 07.01.2025, № 65/5/І/6-1331 від 03.03.2025, № 65/5/І/6-2466 від 20.05.2025, № 65/5/І/6-3003 від 24.06.2025, № 65/5/І/6-3361 від 16.07.2025, № 65/5/І/6-3400 від 21.07.2025, № 65/5/І/6-4364 від 29.09.2025, № 65/5/І/6-4623 від 17.01.2025, № 65/5/І/6-4708 від 24.10.2025, № 65/5/І/6-4654 від 21.10.2025, № 65/5/І/6-4790 від 31.10.2025 на доручення слідчого, протоколом огляду від 19.06.2025 веб-сайтів «ImportGenius», «Northdata», «Nefterynok.info», «TradeData.Pro»; протоколом огляду від 15.07.2025 веб-сервісів «Sayari Graph» та «52wmb року; протоколом огляду від 24.10.2025 року веб-сервісів «Sayari Graph» та «52wmb»;протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.02.2025 року, які перебували у володінні Енергетична митниця Державної митної служби України; протоколом огляду від 19.08.2025 інформації, яка отримана в ході тимчасового доступу до речей і документів від 12.02.2025 в Енергетичній митниці Державної митної служби України; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем № 65/5/і/6-1629 від 15.09.2025 року; повідомленням ГВ ЗНД УСБУ в Одеській обл. про вчинення кримінального правопорушення за вих. №65.0.3/2/65.5.і.6-1676 від 05.11.2025.

Відтак, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про те, що слідчий суддя, належним чином здійснивши судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб констатував, що органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_10 із вчиненням злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Окрім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 вже була перевірена апеляційним судом, про що була постановлена ухвала від 22.12.2025.

Додатково апеляційний суд зауважує, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28.11.2017, заява № 2508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені слідчим ризики переховування підозрюваної ОСОБА_10 від органу досудового розслідування або суду, знищення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлене зокрема тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваній ОСОБА_10 у разі визнання її винуватим. У цьому контексті апеляційний суд враховує також відсутність перешкод у підозрюваної для виїзду за межі території України та наявність у неї соціальних зв`язків за кордоном.

ЄСПЛ у рішенні «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризику переховування.

Апеляційний суд також вважає реальними ризики незаконного впливу на свідків та знищення або приховання речей та документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження з огляду на порядок отримання їх пояснень, який передбачений ст. 225 КК України та ту обставину, що органом досудового розслідування встановлені не всі особи, які можуть бути причетні до встановлення обставин зазначеного провадження та допитані не всі свідки.

Колегія суддів на підставі налізу наданих матеріалів не виключає існування ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на специфіку інкримінованого злочину та його тривалість.

Апеляційний суд також не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Апеляційний суд враховує фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, його специфіку, наслідки у виді наповнення бюджету у рф, яка здійснила повномасштабне вторгнення на територію України, наявність ризиків, та погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що потреби досудового розслідування та суспільний інтересах на даному етапі провадженні виправдовують застосування безальтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника з приводу стану здоров`я підозрюваної ОСОБА_10 колегія суддів зауважує наступне.

Так, положеннями МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_10 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», матеріали, надані апеляційному суду не містять.

Однак, виходячи із приписів Конституції України, відповідно до яких людина, її життя і здоров`я, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, з метою забезпечення прав підозрюваної, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати відповідальних посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваної та надати їй кваліфіковану медичну допомогу.

При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_10 на визначений строк, а питання доцільності подальшого його застосування буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час. Колегія суддів також враховує посилання слідчого з приводу того, що досудове розслідування знаходиться на завершальній стадії.

Колегія суддів враховує посилання захисника з приводу того, що клопотання слідчого було подано до суду із пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України, однак зауважує, що таке порушення не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовує наявність зазначених вище підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваної ОСОБА_10 на даному етапі досудового розслідування необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського райсуду м. Одеси від 07.01.2026, якою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.02.2026, без визначенням застави залишити без змін.

Доручити службовим особам ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській обл. провести медичне обстеження підозрюваної ОСОБА_10 та надати їй за необхідності кваліфіковану медичну допомогу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4