Справа № 277/293/26
УХВАЛА

іменем України

"12" березня 2026 р. селище Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 25.02.2026, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Садки Ємільчинського району Житомирської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 24 лютого 2026 року близько 8 год ОСОБА_4 знаходився поблизу продуктового магазину по вул. Сербівській, 3Б в с. Середи Звягельського району Житомирської області, де розпивав спиртні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 . В цей час та у вказаному місці ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 відійшов за магазин та, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, достовірно знаючи, що в рюкзаку ОСОБА_6 , який стояв на столі, знаходиться гаманець з грошима, відкрив застібку рюкзака та умисно, таємно в умовах воєнного стану викрав з нього гаманець з грошовими коштами в сумі 3500 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 відкрив викрадений гаманець ОСОБА_6 та, окрім наявних в ньому грошових коштів, виявив та дістав з нього банківську картку АТ КБ «ПриватБанку», яка належить останньому та яка згідно Законів України «Про інформацію», «Про банки та банківську діяльність», «Про платіжні послуги» є офіційним документом, засобом доступу до банківського рахунку, і таким чином таємно її викрав з корисливих мотивів.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, перебуваючи в торговому залі приміщення магазину, розташованому по вул. Сербівській, ЗА, в с. Середи Звягельського району Житомирської області, ОСОБА_4 придбав товар на загальну суму 52 грн, за який розрахувався за допомогою привласненої банківської картки АТ КБ «ПриватБанку», яка належить ОСОБА_7 , викравши таким чином грошові кошти в сумі 52 грн 00 коп з рахунку останнього. В подальшому ОСОБА_4 викраденим розпорядився за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3552 гривні.

За результатами досудового розслідування 27.02.2026 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має стримуючих факторів, які б могли утримати його по місцю свого проживання, незаконно впливати на потерпілого. Крім того, орган досудового розслідування не виключає можливість, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вважає, що є достатні підстави у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного та завдання кримінального процесу.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що живе в будинку сам, однак не переховується від слідства, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами досудового розслідування 27.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом ОМП від 24.02.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 25.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.02.2026; іншими зібраними доказами та матеріалами провадження.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Наразі виключних обставин для утримання під вартою підозрюваного, судом не встановлено.

В матеріалах справи відсутні дані, які вказують на схильність ОСОБА_4 до зміни місця проживання, на незаконний вплив на потерпілого, а також про можливість виїхати за межі району чи області і переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, з огляду на відсутність обставин, які б вказували на перешкоджання підозрюваним досудовому розслідуванню, приймаючи до уваги відомості щодо його особи, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи обставини викладені вище, особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за доцільним застосувати до нього запобіжний захід у виді у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

На підставі наведеного та керуючисьст.ст. 176-178, 181, 186, 187, 193, 194, 196, 202, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання таршого слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 25.02.2026 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу;

- перебувати за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) в період доби з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - два місяці, до 11 травня 2026 року включно.

Вручити копію ухвали учасникам процесу.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1