Справа № 387/227/25
провадження 1-кп/392/190/26
УХВАЛА

10 лютого 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , провівши в залі суду, в режимі відеоконференції, відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13 січня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ленінськ, Кизил-Ординська область, республіка Казахстан, українки, громадянки України, зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою економічною освітою, працюючої на посаді директора приватного підприємства «Просервіс-Оптіма», неодруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не є депутатом, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 06 січня 2026 року було направлено для розгляду до Маловисківського районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 13 січня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України.

Підставою для направлення вказаного кримінального провадження до Маловисківського районного суду Кіровоградської області була неможливість утворити склад для розгляду кримінального провадження.

Ухвалою суду від 22 січня 2026 року розгляд вказаного кримінального провадження було призначено у підготовчому судовому засіданні о 09 год. 30 хв. 04 лютого 2026 року.

В підготовчі судові засідання призначені на 04 та 10 лютого 2026 року не з`явися представник потерпілого Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради ОСОБА_7 , однак надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність.

Прокурор висловив думку про можливість проведення судового засідання у відсутність представника потерпілого.

Захисник та обвинувачена заперечували щодо проведення підготовчого судового засідання у відсутність представника потерпілої.

Заслухавши думку, учасників судового провадження, суд, з огляду на те, що представник потерпілого була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, визнав можливим провести підготовче судове засідання у відсутність представника потерпілого.

В підготовчому судовому засіданні 10 лютого 2026 року прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , думку якого підтримала обвинувачена, підтримав подане ним до суду письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

В обґрунтування доводів клопотання про повернення обвинувального акта прокурору стороною захисту, зазначається наступне:

1) оскільки діянням заподіюється шкода власнику майна, обов`язковою ознакою злочину передбаченого частиною 2 статті 191 ЦПК України є потерпілий. Разом із цим відкриті стороні захисту матеріали кримінального провадження № 0000019 від 13 січня 2023 року не містять ані заяви про вчинення щодо будь-якої особи кримінального правопорушення, ані заяви про залучення такої особи до провадження як потерпілого.

Постановами слідчого СВ ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні юридичну особу Добровеличківський ліцей «Лідер» Добровеличківської селищної ради та залучено у якості представника потерпілої особи директора Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради ОСОБА_9 . З посиланням на частину 7 статті 55 КПК України вказує, що слідчий, прокурор, суд позбавлені процесуальної можливості за власною ініціативою, без подання відповідною особою письмової згоди, визнати останню потерпілим. Проте, матеріали справи не містять письмової згоди Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради на залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000019 від 13 січня 2023 року. Крім того, як убачається з протоколу допиту ОСОБА_9 , Добровеличківський ліцей «Лідер» Добровеличківської селищної ради не вважає себе потерпілою стороною, оскільки не має жодних зауважень та претензій до об`єму та якості виконаних робіт згідно договору № 1 від 02 листопада 2021 року.

За відсутності відповідних відомостей у звітній документації юридична особа, яка примусово залучається стороною обвинувачення до кримінального провадження в статусі потерпілого, фактично не є потерпілою у розумінні КПК України.

Таким чином, Добровеличківський ліцей «Лідер» Добровеличківської селищної ради не надавав письмову згоду слідчому на залучення його у якості потерпілого до даного кримінального провадження, яка, з огляду на вимоги частини 7 статті 55 КПК України, є обов`язковою умовою для прийняття слідчим такого процесуального рішення, адже, за відсутності такої згоди, особа у разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження, як свідок. Однак, слідчим грубо порушені наведені вище вимоги кримінального процесуального закону, та безпідставно до обвинувального акту внесені відомості про наявність у даному кримінальному провадженні потерпілого Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради, який письмової згоди на залучення у якості потерпілого не надавав;

2) звертаючись до суду із цивільним позовом, прокурор не обґрунтував і не довів суду факту бездіяльності компетентного органу, а саме невжиття цим органом жодних заходів протягом розумного строку, після того як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, а також не вказав причини того, чому компетентний орган не звернувся самостійно до суду з позовом в інтересах держави чи не міг звернутися.

Так, прокурор цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні зазначає Добровеличківську селищну раду, а не потерпілого у кримінальному провадженні Добровеличківський ліцей «Лідер».

Обґрунтовуючи звернення до суду з цивільним позовом саме в інтересах Добровеличківської селищної ради, прокурор посилаючись на положення Закону України «Про місцеве самоврядування», зазначає, що оскільки засновником Добровеличківського ліцею «Лідер» є Добровеличківська селищна рада, то матеріальну шкоду внаслідок стверджуваного злочину завдано саме місцевому бюджету. Однак, як установлено матеріалами справи, згідно Статуту Добровеличківський ліцей «Лідер» є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, рахунки в установах банків, печатку, штамп, код ЄДРПОУ, а відповідно, наділений відповідним обсягом прав для звернення до суду з позовом про стягнення завданої матеріальної шкоди.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Натомість до цивільного позову долучено лише наступні документи: лист Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури від 20 січня 2025 року № 53/01-397вих-25 на адресу Добровеличківської селищної ради, відповідно до змісту якого прокуратура просить надати інформацію чи було відшкодовано ОСОБА_4 збитки завдані стверджуваними кримінальними правопорушеннями, а також чи вживались заходи претензійно-позовного характеру; лист Добровеличківської селищної ради від 24 січня 2025 року № 01-21/51/1, яким селищний голова повідомляє прокуратуру, що збитки не відшкодовувались, при цьому, не заперечував проти заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні; лист Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури від 31 січня 2025 року № 53/01-647вих-25 на адресу Добровеличківської селищної ради, яким прокурор у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомляє про намір заявити цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

При цьому, не зважаючи на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у Постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, метою звернення Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури на адресу Добровеличківської селищної ради до подання позову було не надання можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення, а лише формальне виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" для якнайшвидшого подання позову, який було подано вже 07 лютого 2025 року, тобто через 12 днів після надання відповіді Добровеличківською селищною радою.

Вказані обставини безпосередньо доводять відсутність бездіяльності Добровеличківської селищної ради, яка з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у Постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, полягає у невжитті компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави.

Оскільки, на думку захисника обвинуваченого цивільний позов подано із порушенням норм КПК України, тому, таким чином штучно створено підстави для пред`явлення обвинувального акту.

З врахуванням вищезазначеного, захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , думку якого підтримала обвинувачена, вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Прокурор заперечуючи щодо повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, пояснив, що відомості щодо які зазначені у обвинувальному акті відповідають дійсності, підстав для його повернення не має, у обвинувальному акті відображені відомості, які передбачені вимогами КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами статті 3 КПК України серед іншого передбачено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пункту 13 частини 2 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

У відповідності до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення ; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно частини 3 статті 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Положеннями частини 4 статті 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до частини 1 статті 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Не допускається зміна обвинувачення прокурором з кримінального проступку на злочин будь-якої тяжкості під час судового розгляду.

Приписами частини 2 статті 338 КПК України передбачено, що дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Аналіз зазначених норм права, дає суду можливість дійти висновку, що зазначені захисником обвинуваченої ОСОБА_3 обставини, на обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту, можуть бути встановлені та перевірені під час судового розгляду шляхом дослідження доказів наданих сторонами.

Водночас, з приводу права прокурора на подання цивільного позову, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

На стадії підготовчого судового засідання, з урахуванням матеріалів, поданих разом з обвинувальним актом, суд встановив, що прокурором пред`явлено цивільний позов саме в інтересах держави. Належність прокурора до здійснення такого представництва підтверджується відповідними документами, долученими до обвинувального акта, які на даний час містять достатні дані про характер і розмір ймовірної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також обґрунтовують причинно-наслідковий зв`язок між інкримінованими обвинуваченому діяннями та негативними майновими наслідками.

Таким чином, на даному етапі розгляду справи, відсутні підстави для неприйняття судом цивільного позову та його повернення прокурору.

Також, суд зазначає, що під час судового розгляду прокурор за наявності підстав передбачених статтею 338 КПК України вправі змінити обвинувачення.

Суд, з огляду на положення статті 55 КПК України позбавлений можливості виключити фізичну чи юридичну особу з переліку потерпілих у кримінальному провадженні.

На переконання суду, на даний час не встановлено невідповідності вимогам статті 291 КПК України складеного слідчим СВ відділення поліції № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , та погодженого прокурором Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 13 січня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, що було б законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Окрім того, за наслідками розгляду обвинувального акта по суті та за наявності для того підстав суд може виправдати особу або ж змінити кримінально-правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню.

Також, судом невстановлено підстав для неприйняття до спільного провадження з обвинувальним актом цивільного позову поданого прокурором.

Таким чином, підстав для прийняття рішення згідно пунктами 1-5 частини 3 статті 314 КПК України судом не встановлено.

Прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та не просив викликати в судове засідання свідків.

Захисник-адвокат ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 також в подальшому висловили думку про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, якщо суд не знайде підстав для задоволення клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Коло осіб, які прийматимуть участь у судовому розгляді кримніального провадження: прокурор, представник потерпілого, захисник та обвинувачена.

Крім того, захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , думку якого підтримала обвинувачена, підтримав подану ним скаргу на постанову слідчого від 27 листопада 2024 року про визнання потерпілим Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради.

Суд зазначає, що в обґрунтування доводів цієї скарги її автором зазначаються ті ж аргументи, що зазначені в клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору в частині, що стосується визнання потерпілим зазначеного закладу, а також те, що сторона захисту не погоджується з визначенням матеріальної шкоди.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що вона не підлягає задоволенню, оскільки статус потерпілого у даному кримінальному провадженні був визначений у відповідності до вимог КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 та 2 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із копії постанови слідчого СВ ВП № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про визнання потерпілим від 27 листопада 2024 року Добровеличківський ліцей «Лідер» Добровеличківської селищної ради визнано потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13 січня 2023 року за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 191 КК України.

Водночас чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді чи суду виключати потерпілого зі складу учасників кримінального провадження, з огляду на ті підстави на які посилається сторона захисту у своїй скарзі.

При цьому суд враховує, що слідчим та прокурором при складені обвинувального акту визначено потерпілим Добровеличківський ліцей «Лідер» Добровеличківської селищної ради, на переконання яких саме цій юридичній особі завдано шкоди. Встановлення факту наявності чи відсутності такої шкоди, а також правомірності визнання потерпілим зазначеного закладу можливе під час судового розгляду справи шляхом дослідження та оцінки доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що скарга захисника-адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про визнання юридичної особи Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради потерпілим не підлягає задоволенню.

Крім того, захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , думку якого підтримала обвинувачена, заявив клопотання про скасування арешту на майна, а саме: грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку Приватного підприємства «ПРОСЕРВІС - ОПТИМА»: НОМЕР_1 , що знаходиться у володінні Публічного акціонерного товариства «Банк Восток», код банку (МФО) 307123, , юридична адреса: 49051, місто Дніпро, вул. Курсантська, 24. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2025 року в справі № 387/627/23 у кримінальному провадженні №0000019 від 13 січня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191 та частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку Приватного підприємства «ПРОСЕРВІС - ОПТИМА»: НОМЕР_1 , що знаходиться у володінні Публічного акціонерного товариства «Банк Восток», код банку (МФО) 307123, , юридична адреса: 49051, місто Дніпро, вул. Курсантська, будинок 24, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаними коштами.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2025 року, арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ПП «ПРОСЕРВІС - ОПТИМА», накладено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої інкримінованим кримінальним правопорушенням, яка може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Приватне підприємство «ПРОСЕРВІС ОПТИМА» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Зазначив, що накладення арешту на майно фактично позбавляє товариство можливості провадити господарську діяльність, що є недопустимим та таким, що суперечить основним засадам кримінального законодавства щодо недопустимості втручання в законну діяльність суб`єктів господарювання. В результаті даного арешту фактично зупинено діяльність товариства, що у свою чергу може привести до такого негативного наслідку як банкрутство суб`єкта господарювання. При цьому зазначені негативні наслідки не зможуть бути відшкодовані чи компенсовані у майбутньому.

Захисник також звернув увагу суду, що ухвалою накладено арешт на всі грошові кошти на вказаному рахунку, тоді як, згідно з обвинувальним актом, розмір завданої шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, становить 149 846,50 грн., що свідчить про відсутність підстав для арешту всієї суми коштів на рахунку юридичної особи.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, визнав, що кримінальне провадження не здійснюється щодо ПП «ПРОСЕРВІС - ОПТИМА», та пояснив, що відповідачем у цивільному позові прокурора є фізична особа обвинувачена ОСОБА_4 і йому невідомо яка сума грошових коштів перебуває перед арештом на підставі ухвали слідчого судді.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 2 статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частина 2 статті 131 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

З врахуванням зазначеного вище, судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_12 від 07 січня 2025 року справа № 387/627/23 (провадження № 1-кс/387/7/25) було накладено арешт на рахунки Приватного підприємства «ПРОСЕРВІС - ОПТИМА», яке не є учасником кримінального провадження, та не зазначено відповідачем у поданому цивільному позові прокурора в межах даного кримінальному провадженні, тому подальше накладення арешту на рахунок підприємства є недоцільним та буде суперечити положенням кримінального процесуального законодавства.

За вказаних обставин, суд вважає, що клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до частини 2 статті 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Підстави для не складання досудової доповіді визначені частиною 4 статті 314-1 КПК України, відсутні.

Враховуючи санкцію частини 2 статті 125 КК України суд вважає за необхідне доручити складання досудової доповіді Новоукраїнському районному сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Суд, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, вчинивши всі необхідні дії, вважає можливим закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись статями 314-316, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13 січня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України на 24 лютого 2026 року о 10 год. 00 хв..

Прийняти до розгляду цивільний позов прокурора Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_13 , в інтересах держави в особі Добровеличківської селищної ради, до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ВП № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 27 листопада 2024 року про визнання юридичної особи Добровеличківського ліцею «Лідер» Добровеличківської селищної ради потерпілим у кримінальному провадженні №0000019 від 13 січня 2023 року відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку Приватного підприємства «ПРОСЕРВІС ОПТИМА»: НОМЕР_1 , що знаходиться у володінні Публічного акціонерного товариства «Банк Восток», код банку (МФО) 307123, , юридична адреса: 49051, місто Дніпро, вул. Курсантська, будинок 24, накладений ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2025 року у справі № 387/627/23 (провадження № 1-кс/387/7/25).

Доручити Новоукраїнському районному сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в строк до 24 лютого 2026 року скласти досудову доповідь, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та надати до суду.

Викликати в судове засідання обвинувачену, представника потерпілого, про розгляд справи повідомити прокурора та захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1