ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 квітня 2026 рокуСправа № 331/3179/26 Провадження № 1-кс/331/825/2026

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 12.04.2026 за № 0000173, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Переяслав-Хмельницький Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

14.04.2026 слідчим суддею отримано вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 54 від 23.02.2026 молодшого сержанта ОСОБА_5 , призначено на посаду командира групи 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 15 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частина НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 04 травня 2026 року.

Військовослужбовець ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

12 квітня 2026 року, приблизно о 00 год. 05 хв., більш точного часу встановити не надалось за можливе, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у коридорі будівлі, за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті останньому, підійшов до нього ззаду, обхопив однією рукою за горло, а іншою рукою, в якій тримав кухонний ніж, провів по передній поверхні шиї потерпілого.

Унаслідок вказаних дій потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани передньої поверхні шиї у другій зоні з пошкодженням щитоподібного та перснеподібного хряща, яка проникає в порожнину гортаноглотки; поранення зовнішньої яремної вени праворуч; різаної рани другого пальця лівої кисті.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого не настала, внаслідок вчасного надання потерпілому ОСОБА_8 медичної допомоги.

12.04.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Переяслав-Хмельницький Київської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця ЗСУ, який перебуває на посаді командира групи 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 15 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частина НОМЕР_1 , раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 10 год. 25 хв.).

12.04.2026, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовуються пред`явлена підозра, а саме: протоколом огляду місця події від 12.04.2026; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; довідкою з вч АЗ309 щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_8 ;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з вищенаведених підстав.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на таке.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Положеннями ст.ст. 132, 183 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

12.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, з присвоєнням кримінальному провадженню номера 0000173, досудове розслідування в якому здійснюється відділенням поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що підтверджується витягом з ЄРДР від 13.04.2026.

12.04.2026 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- реєстрацією ЄО № 4225 від 12.04.2026;

- протоколом огляду місця події від 12.04.2026;

- первинною медичною карткою № 21339 « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , у якому зазначено дату та час події 11.04.2026, 23:55;

- листом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_3 майора медичної служби ОСОБА_13 від 12.04.2026 № 557/10127, в якому зазначено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 12.04.2026 по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , діагноз: «Різана рана (11.04.2026) передньої поверхні шиї в другій зоні з пошкодженням щитоподібного та перстнеподібного хряща, проникаюча в порожнину гортаноглотки. Поранення зовнішньої яремної вени праворуч. Різана рана другого пальця лівої кисті». Станом на 12.04.2025 стан пацієнта тяжкий;

- протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 12.04.2026, який пояснив, що він, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 мешкають разом, близько місяця. 11.04.2026, у вечірній час після вечері, кожен займався своїми справами, а саме ОСОБА_5 лежав на своєму ліжку, ОСОБА_10 розпалював піч, а ОСОБА_8 розмовляв то з ОСОБА_9 , то з ОСОБА_10 на різні теми. Приблизно о 00:00 год. 12.04.2026 свідок, подивившись на ОСОБА_8 , який стояв у дверному проміжку між спальною кімнатою та коридором в будинку, побачив лезо металевого предмету, схожого на кухонний ніж, в області шиї потерпілого, яке було в русі з ліва на право по його шиї. Спочатку свідок подумав, що це зворотна сторона ножа, та за ОСОБА_8 стояв та тримав у правій руці ніж ОСОБА_5 . Після чого свідок побачив на шиї потерпілого різану рану, з якої у невеликій кількості почала виступати речовина бурого кольору, після чого підозрюваний повернувся назад та пішов відпочивати, а свідок почав надавати потерпілому медичну допомогу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.04.2026, який по прибуттю на місце події надавав потерпілому першу медичну допомогу;

- протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 12.04.2026.

Про ризик переховування від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, насамперед свідчить той факт, що ОСОБА_5 усвідомлює суворість покарання яке йому загрожує, в разі доведення його вини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, оскільки підозрюваний безпосередньо проживав разом із потерпілим та іншими військовослужбовцями, які є свідками події, підтримує з ними службові та особисті взаємовідносини, знає їх місце проживання, порядок несення служби та способи зв`язку з ними. Вказані свідки очевидцями події, володіють інформацією про обставини події, поведінку підозрюваного до та після вчинення злочину. Крім того, на теперішній час потерпілий у вказаному кримінальному провадженні ще не допитаний та перебуває у тяжкому стані в лікувальному закладі. За таких умов підозрюваний має реальну можливість впливати на них як безпосередньо, так і через інших військовослужбовців, з метою схилення до зміни показань, відмови від їх надання або узгодження вигідної для себе позиції.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в частині можливості продовження кримінального правопорушення, свідчить спосіб вчинення кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ненадання допомоги потерпілому, а також теперішній стан потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 184 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вищезазначені обставини, наряду із існуванням високого ступеня ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід (застава), не зможе ефективно запобігти ризикам переховування підозрюваного від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи це, слідчий суддя визнає за недоцільне визначити розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 192 194, 197, 369 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

1. Клопотання слідчого задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, які відраховуються з дня його затримання 12.04.2026.

3. Виконання ухвали доручити слідчому і начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

4. Встановити строк дії ухвали до 10.06.2026 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1