Справа № 449/511/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 м.Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області - ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області лейтенанта поліції - ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 12 квітня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся з клопотанням до слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області, погодженим з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 12 квітня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, в якому просить накласти арешт у формі заборони відчуження, користування і розпорядження на речі з такими характеристиками, власником і користувачем яких є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; контактний номер телефону НОМЕР_1 ), а саме: наперсний позолочений хрест, прикрашений білим і синім камінням, та його підніжжя як річ-приналежність до цього хреста; чотири релігійні друковані видання, а саме: біла брошура під назвою «Семінар учителів основ християнської етики у Любешківській СЗОШ» (дата14 березня 2013 року); буклет Стрийської єпархії УГКЦ «Дроговизька чудотворна іконаГолос Богородиці, що промовляє крізь віки» із зображенням храму та ікони; книжку «Свідоцтво про хрещення та миропомазання» з ілюстрацією сцени хрещення в Йордані;посібник «Молимося вервицю» зі зображенням рук, що тримають розарій.

Клопотання обгрунтовує тим, що слідчий встановив, що близько 15 годин 30 хвилин 12 квітня 2026 року ОСОБА_5 незаконно, без дозволу священника ОСОБА_4 , шляхом прикладення фізичної сили проник через зачинені дияконські двері у церкву Успіння Пресвятої Богородиці Православної церкви України (вул. Зарічна, буд. 7, с. Любешка, Бібрська міська громада, Львівський район, Львівська обл.). Зазначає, що після цього ОСОБА_5 проник через незачинені двері у ризницю (кімнату священника) та таємно (за відсутності інших осіб) викрав належний на праві власності ОСОБА_4 наперсний позолочений хрест, прикрашений камінням, із ланцюжком до нього загальною приблизною вартістю 45 тис. грн. Стверджує, що у подальшому ОСОБА_5 , одягнувши викрадені предмети на себе, покинув місце події та розпорядився ними на власний розсуд. Звертає увагу, що близько 20 години 10 хвилин 12 квітня 2026 року ОСОБА_5 затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. Наголошує, що впродовж 2 години 15 хвилин2 години 17 хвилин 13 квітня 2026 року відбувся особистий обшук ОСОБА_5 , за результатами яких вилучено такі предмети, власником і користувачем яких є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; контактний номер телефону НОМЕР_1 ): наперсний позолочений хрест, прикрашений білим і синім камінням, та його підніжжя як річ-приналежність; чотири релігійні друковані видання, а саме: біла брошура під назвою «Семінар учителів основ християнської етики у Любешківській СЗОШ» (дата14 березня 2013 року); буклет Стрийської єпархії УГКЦ «Дроговизька чудотворна іконаГолос Богородиці, що промовляє крізь віки» із зображенням храму та ікони; книжку «Свідоцтво про хрещення та миропомазання» із ілюстрацією сцени хрещення в Йордані; посібник «Молимося вервицю» із зображенням рук, що тримають розарій. Стверджує, що ці речі слідчий своєю постановою від 13 квітня 2026 року визнав речовими доказами та визначив місцем їхнього зберігання Кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області.

В призначене судове засідання прокурор, слідчий не з`явилися, хоч про час, місце та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, проте в поданому клопотанні просили суд проводити розгляд такого без їхньої участі.

Власник тимчасово вилученого майна в призначене судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 12.04.2026 року, до ЄРДР внесено відомості, про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ч.4 ст.185 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 13.04.2026 р., частину від нагрудного хрестика було який поміщено у спец пакет *НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ CRI1097251* та опечатано, молитовник який поміщено у спец пакет *НАЦОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ CRI1097252*, нагрудний хрестик який поміщено у спец пакет *НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ WAR1283449*, визнано речовим доказом та прилучено його в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження N?0000081 від 12.04.2026 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчий суддя враховує, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що арешт зазначеного в клопотанні майна, є необхідним для досягнення його завдання (запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення цих речей) та мети застосування (необхідності їх збереження), а також з огляду на та не, що це майно у визначеному законом порядку визнано речовим доказом, тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області лейтенанта поліції - ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 12 квітня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, у формі заборони відчуження, користування і розпорядження, власником і користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання АДРЕСА_1 , а саме:

1) наперсний позолочений хрест, прикрашений білим і синім камінням, та його підніжжя як річ-приналежність до цього хреста;

2) чотири релігійні друковані видання, а саме:

- біла брошура під назвою «Семінар учителів основ християнської етики у Любешківській СЗОШ» (дата14 березня 2013 року);

- буклет Стрийської єпархії УГКЦ «Дроговизька чудотворна іконаГолос Богородиці, що промовляє крізь віки» із зображенням храму та ікони;

- книжку «Свідоцтво про хрещення та миропомазання» з ілюстрацією сцени хрещення в Йордані;

- посібник «Молимося вервицю» зі зображенням рук, що тримають розарій.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1