1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4415/25 1-кс/335/993/2026
26 березня 2026 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, -
30.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та 02.02.2026 слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком до 30.03.2026.
25.03.2026 ОСОБА_5 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.
За змістом повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підозрюється у заволодінні шахрайським шляхом, шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_10 на загальну суму 42 000 гривень, ОСОБА_11 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_12 на загальну суму 80 000 гривень, ОСОБА_13 на загальну суму 50 000 гривень, ОСОБА_14 на загальну суму 20 000 гривень, ОСОБА_15 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_16 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_17 на загальну суму 80 000 гривень, ОСОБА_18 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_19 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_20 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_21 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_22 на загальну суму 40 000 гривень, ОСОБА_23 на загальну суму 40 000 гривень, вчиненому у період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року у складі організованої групи.
Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у зміні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також зазначає про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Зазначив, що після застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, виникли підстави, передбачені ст. 200 КПК України у даному кримінальному провадженні, для звернення до суду з даним клопотанням, а саме органом досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення протягом тривалого часу декількох епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі організованої групи.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечував. Вважає клопотання необґрунтованим, оскільки не містить посилання на обставини, передбачені ст. 200 КПК України. Вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, жодним доказом його причетність не підтверджена. Також зазначає, що всі обставини, про які йдеться у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри були відомі стороні обвинувачення до вирішення питання про застосування запобіжного заходу у особистого зобов`язання, оскільки всі докази у кримінальному провадженні здобуті під час проведення першочергових слідчих дій. Крім того, вважає недоведеними ризики, про які зазначено у клопотанні, зазначає, що під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 не допускав жодних порушень. Також зазначив, що судом апеляційної інстанції ухвала про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишена без змін. Просить відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, підтримав позицію захисника.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
30.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 02.02.2026 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.03.2026.
25.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно, організованою групою.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
У даному випадку, сторона обвинувачення, вважаючи наявними підстави для зміни запобіжного заходу на більш суворий, не зверталась до слідчого судді з клопотання про продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, скориставшись правом на звернення до суду в порядку ст. 200 КПК України з клопотанням про зміну запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який продовжений постановою Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 24.03.2026 року до трьох місяців, тобто до 30.04.2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність наведених у клопотанні і підтверджених матеріалами кримінального провадження обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, їх тяжкість та ступінь участі ОСОБА_5 у їх вчиненні, який згідно повідомленої підозри є виконавцем особливо тяжких злочинів.
Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Доводи сторони захисту щодо відсутності передбачених ст. 200 КПК України підстав для звернення до слідчого судді з даним клопотанням, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 200 КПК України, а саме звернення у березні 2026 року потерпілих з заявами про вчинення кримінальних правопорушень, внесення відповідних відомостей в ЄРДР та повідомлення 25.03.2026 року ОСОБА_5 про підозру у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі організованої групи.
Так, дійсно, згідно повідомлення про зміну підозри, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів в період 2024- 2025 років, тобто до застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. З цього приводу слідчий суддя зазначає, що першочергові слідчі дії у даному провадженні проведені у травні 2025 року, і після їх проведення, достовірно знаючи про викриття його дій правоохоронними органами, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні аналогічних злочинних дій, вчинених у вересні- жовтні 2025 року, що свідчить про особливу суспільну небезпеку підозрюваного та підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність час ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та відсутності власного постійного місця проживання у підозрюваного, суд вважає наявним ризик переховування від органу досудового розслідування, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя, з урахуванням встановленого органом досудового розслідування вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень у складі організованої групи, вважає підтвердженим наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України- впливу на учасників кримінального провадження.
Наведене свідчить про наявність підстав для вирішення питання про зміну запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи захисника про те, що судом апеляційної інстанції залишено без змін ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні низки особливо тяжких злочинів після розгляду апеляційної скарги прокурора та обставини щодо збільшення обсягу підозри не були предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
При розгляді клопотання слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не засуджений, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні дітей не має, мешкає за місцем проживання іншого підозрюваного у орендованій ним квартирі.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує також суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, шкідливість його неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним. Крім того, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання виходить з того, що з часу застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 обсяг повідомленої йому підозри збільшився, як за тяжкістю інкримінованих правопорушень, так і за кількістю епізодів особливо тяжких злочинів.
Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує наведені стороною захисту обставини, які свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 близьких родичів, яким він надає допомогу та догляд.
На переконання слідчого судді, стороною захисту в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 наведено достатньо доводів про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність яких обґрунтовує доводи про те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечить його належну поведінку і виконання ним процесуальних обов`язків.
Виходячи з загальних принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судовим органам не надається вибору між тим, щоб «притягнути звинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду». До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає перед усім у забезпеченні «умовного звільнення», якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим. Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (рішення у справі «Ідалов проти Росії»).
В ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, виходячи із встановлених у судовому засіданні даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_24 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному залишати житло цілодобово.
Під час розгляду клопотання встановлено, що останнім часом підозрюваний мешкав за однією адресою з іншим підозрюваним, який орендував квартиру у АДРЕСА_2 , у якій, як встановлено органом досудового розслідування, здійснювалась протиправна діяльність. Враховуючи ці обставини слідчий суддя вважає недоцільним застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за вказаною адресою.
В ході розгляду клопотання з пояснень підозрюваного встановлено, що він може мешкати за місцем проживання його близьких родичів, за адресою: АДРЕСА_3 , які не мають заперечень проти його проживання.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного передбачені ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, буде достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його застосування з 26.03.2026 року, та, відповідно до ст. ст. 197, 219 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали в межах строку досудового розслідування до 30.04.2026 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 184, 192-194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, застосований ухвалою слідчого судді від 02.02.2026 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, строком до 30.04.2026 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Встановити строк дії даної ухвали до 30.04.2026 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1