Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8602/23
Провадження № 1-кп/644/431/26
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Членів колегії судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.08.2023 року за № 0001306 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Артемівськ, Перевальського району, Луганської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, що має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працевлаштованого, що зареєстрований АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Триває судовий розгляд, на стадії доповнень до судового розгляду подано клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, яке задоволено частково, триває проведення експертизи, розгляд справи відкладено.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до визначеної дати наступного судового засідання строк спливає.

Прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання прокурором зазначено, що наразі продовжує існувати лише один ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та може переховуватись від суду, з урахуванням покарання, яке може бути призначене. Враховуючи вік, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність відомостей про неможливість його утримання в умовах слідчого ізолятору, з метою забезпечення гарантування його присутності під час подальшого проведення, інші більш м`які альтернативні запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не можуть запобігти ризику та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого просила відмовити в задоволенні клопотання та застосувати іншій більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначала, що прокурор не наводить доказів щодо продовження існування даного єдиного ризику, її підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, родину, постійне місце проживання, є особою з інвалідністю та перебування вдома під домашнім арештом сприятиме йому отримувати належну медичну допомогу.

Обвинувачений позицію захисника підтримав.

Вислухавши доводи учасників, дослідивши матеріали провадження, суд вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Тримання під вартою дійсно є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, необхідно враховувати, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, однак в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Щодо втрати інтересу потерпілим, відповідних обставин не встановлено, потерпілий подавав заяву після його допиту про розгляд справи за його відсутності, є діючим працівником правоохоронного органу та наразі перебуває в зоні проведення активних бойових дій.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строк дії запобіжного заходу продовжувався, строк дії запобіжного заходу спливає.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд зазначає, що не зважаючи на те, що процесуальний закон і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наразі продовжує існувати, оскільки існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі у разі доведеності провини, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, а саме, те що він одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, є особою з інвалідністю, раніше не судимий, даних щодо не можливості перебування обвинуваченого в умовах ізолятора, потреби в проходженні медичного лікування, обстеження, погіршення стану здоров`я судом не отримано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що запобігти ризику, що продовжує існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, триває проведення судової експертизи, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначався, підстав для його визначення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.05.2026 року. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 11.03.2026 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Члени колегії: суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3