Справа № 461/1250/26
Провадження № 1-кс/461/990/26
УХВАЛА

про арешт майна

20.02.2026 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

20.02.2026 старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке 19.02.2026 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ОСОБА_5 марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 ; доповідні із списком військовозобов`язаних, що не повернулись з обстеження в шести примірниках на шести аркушах, підписані головою ВЛК ОСОБА_5 ; два аркуші паперу із чорновими записами ОСОБА_5 ; список резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2023 рік в двох примірниках на двох аркушах.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 12.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Так, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Щодо введення на території України воєнного стану» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан в Україні, який триває і на даний час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

У відповідності до Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яке затверджено наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, в тому числі, ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Додатком №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України визначено розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, яким керуються військово-лікарські комісії при встановленні ступеня придатності до військової служби.

У відповідності до п.2.5.9 Положення постанови ВЛК та оформлені на їх підставі довідки про результати медичного огляду завіряються підписами голови та членів комісії та гербовою печаткою відповідного ТЦК та СП (або військової частини).

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до п.2.6.2 Наказу №402 має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Враховуючи вищевказане, з метою перевірки законності прийнятих ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 рішень щодо визнання військовозобов`язаних осіб призовного віку не придатними до військової служби, вилучені медичні документи (довідки ВЛК, картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних, висновки лікарів ВЛК, акт обстеження військовозобов`язаних, тощо) було скеровано на адресу Центральної ВЛК ЗСУ.

За результатами розгляду зазначених медичних документів Центральною ВЛК ЗСУ прийнято рішення про скасування 135 довідок ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 про не придатність військовозобов`язаних осіб до військової служби у зв`язку із невідповідністю встановлених діагнозів вимогам Розкладу хвороб (додаток до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України).

В ході проведення досудового розслідування встановлено що із 135 військовозобов`язаних, які згідно рішень ЦВЛК ЗСУ були виключені з військового обліку на підставі рішень ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно, 49 не перебували на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про порушення порядку та процедури взяття військовозобов`язаних на облік службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, отримана інформація свідчить про систематичний характер зловживання військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 своїм службовим становищем, що призвело до безпідставного та незаконного виключення численної кількості військовозобов`язаних осіб призовного віку із військового обліку та звільнення їх від проходження військової служби і як наслідок суттєво погіршило стан обороноздатності в країні.

До вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні службові особи військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , які діючи всупереч Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», достовірно знаючи, що встановлені військовозобов`язаним діагнози не відповідають вимогам пунктів «а», що передбачає непридатність до військової служби, вносили недостовірні відомості до офіційних медичних документів ВЛК, що в подальшому стали підставою для необґрунтованого визнання осіб призовного віку не придатними до військової служби та їх виключення з військового обліку, а саме голова основного складу позаштатної постійно-діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

19.02.2026 проведено санкціонований обшук в квартирі АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 ; доповідні із списком військовозобов`язаних, що не повернулись з обстеження в шести примірниках на шести аркушах, підписані головою ВЛК ОСОБА_5 ; два аркуші паперу із чорновими записами ОСОБА_5 ; список резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2023 рік в двох примірниках на двох аркушах.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучений мобільний телефони ОСОБА_5 є речовим доказом у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, може містити вхідні та вихідні дзвінки і листування з особами які можуть бути причетні до вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень чи інших злочинів, а також на вказаному мобільному телефоні можуть бути збережені файли, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, медичні документи. Вилучені документи містять вільні взірці підпису та почерку ОСОБА_5 .

Крім цього, вилучений мобільний телефон та вказані документи нададуть можливість використовувати їх як докази у цьому кримінальному провадженні, проведести відповідні криміналістичні експертизи, крім цього унеможливить зміну або знищення їх, що дозволить в подальшому встановити та перевірити факти вчинення кримінальних правопорушень та надасть інформацію необхідну для розслідування вказаного провадження.

19.02.2026 вищевказані речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, вилучений мобільний телефон та документи мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини вчинення кримінальних правопорушень та причетних осіб, а тому є необхідним долучення таких речей до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, просить здійснювати розгляд клопотання без її участі.

Підозрюваний ОСОБА_5 до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без його участі, при вирішенні клопотання покладається на розсуд слідчого судді.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 19.02.2026, старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в період часу з 06 год. 35 хв. до 08 год. 10 хв. 19.02.2026, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ,в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон ОСОБА_5 марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 ; доповідні із списком військовозобов`язаних, що не повернулись з обстеження в шести примірниках на шести аркушах, підписані головою ВЛК ОСОБА_5 ; два аркуші паперу із чорновими записами ОСОБА_5 ; список резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2023 рік в двох примірниках на двох аркушах.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 19.02.2026 вищезазначені вилучені в ході проведення обшуку речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому законом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на вищезазначені речі та документи, оскільки таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягає арешту.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випадку відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.

Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.

Керуючись ст.2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: мобільний телефон ОСОБА_5 марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 ; доповідні із списком військовозобов`язаних, що не повернулись з обстеження в шести примірниках на шести аркушах, підписані головою ВЛК ОСОБА_5 ; два аркуші паперу із чорновими записами ОСОБА_5 ; список резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2023 рік в двох примірниках на двох аркушах.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт . У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складений 24.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_7