Номер провадження: 11-сс/813/402/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09.01.2026 про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.02.2025 про закриття к/п №0000210 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.02.2025 про закриття к/п № 0000210 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що слідчим відділом були проведені всі необхідні слідчі дії та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та невмотивованою з таких підстав:

- поза увагою слідчого судді залишилося та обставина, що слідчим фактично не було проведено жодних слідчих дій, направлених на збирання доказів, водночас у заяві про вчинення злочину він порушував питання про виклик і допит працівників ГУНП, слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та витребування із зазначеного суду матеріалів провадження, в межах якої була постановлена ухвала про надання дозволу на обшук та про відмову у накладення арешту на майно у к/п №0000108.

За таких обставин, представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09.01.2026 та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого ДБР про закриття к/п №0000210 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Представник ОСОБА_7 просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали к/п №0000210 від 14.02.2024, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Аналіз оскаржуваної ухвали слідчого судді дає підстави дійти висновку про те, що вказане судове рішення вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Однією із засад кримінального провадження, якою повинен керуватись суд під час судового розгляду, є принцип верховенства права, зміст якого закріплений ст. 8 КПК України, яка передбачає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, як вбачається з матеріалів судової справи, 29.12.2026 до слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника ОСОБА_7 на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.02.2025 про закриття к/п №0000210 від 14.02.2024 за ч. 3 ст. 365 КК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 09.01.2026 у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було відмовлено.

При цьому, вмотивованість судового рішення - це вимога наведення належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Вона передбачає чітке структурування, де висновки суду базуються на досліджених доказах, містять оцінку аргументів сторін та пояснюють, чому саме ці обставини визнані встановленими.

В той же час, фактично мотивувальна частина оскаржуваної ухвали являє собою цитування листа слідчого ДБР ОСОБА_10 , який фактично являє собою заперечення на скаргу та не містить висновків з приводу аргументів представника ОСОБА_7 , які були ним зазначені у скарзі.

Більш того, з матеріалів судового провадження не вбачається, що слідчий суддя в межах розгляду зазначеної скарги витребував та дослідував матеріали к/п №0000210 від 14.02.2024.

З огляду на викладені обставини, висновок слідчого судді з приводу того, що слідчий ДБР вжив всіх необхідних процесуальних дій вочевидь суперечить вимогам КПК України щодо вмотивованості та обґрунтованості судового рішення з огляду та те, що мотивувальна частина ухвали являє собою цитування відповіді слідчого та норм КПК України.

Зазначені обставини на переконання апеляційного суду є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Розглядаючи скаргу представника ОСОБА_7 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Постанова слідчого, у розумінні приписів п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві проводилося досудове розслідування к/п №0000210 від 14.02.2024 за ч. 3 ст. 365 КК України за фактом імовірного перевищення влади та службових повноважень слідчими ГСУ та оперативними співробітниками НПУ під час проведення обшуку 03.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , що виразилося у вилученні грошових коштів у сумі 250 000 грн. та 49 500 дол. США, , дозвіл на вилучення яких ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 не надавався.

На переконання скаржника у діях слідчих ГСУ НПУ та оперативних співробітників НПУ вбачалися ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 162 КК України.

Як вбачається із матеріалів к/п № 0000210 від 14.02.2024, які були витребувані та ретельно досліджені апеляційним судом, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2024 була задоволена скарга представника ОСОБА_7 та було зобов`язано посадових осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою представника ОСОБА_7 .

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді до ЄРДР були внесені відомості за ч. 3 ст. 365 КК України.

У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в межах к/п №0000108 від 31.01.2023 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч.3 ст. 212 КК України ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку було задоволено частково. При цьому, слідчим суддею не було надано дозволу на відшукання та вилучення документально непідтверджених сум грошових коштів, цінностей, отриманих в результаті протиправної діяльності.

Водночас, 30.11.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 було вилучене майно, зокрема мобільні телефони та грошові кошти.

У подальшому прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у задоволенні такого клопотання було відмовлено.

Із матеріалів провадження також вбачається, що у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання про накладення арешту, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 майно було йому повернуто.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що обшук був проведений у відповідності з вимогами КПК України, у присутності понятих, власників приміщення, із залученням захисника, під безперервну фіксацію та за результатами його проведення був складений відповідний протокол.

Перевіряючи доводи заявника з приводу наявності в діях слідчих ГСУ та оперативних співробітників НПУ складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, колегія суддів приходить до таких висновків.

Статтею 365 КК України передбачена відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Відповідальність за ст. 3 зазначеної статті настає у разі, якщо дії, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 365 КК України спричинили тяжкі наслідки.

Відповідно до примітки до ст. 364 КК України тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України характеризується трьома обов`язковими ознаками:

1) діянням - перевищенням влади або службових повноважень через вчинення активних дій, що виходять за межі наданих суб`єкту прав або повноважень;

2) наслідками, що виявляються в істотній шкоді або заподіянні тяжких наслідків правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб;

3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Характерною ознакою об`єктивної сторони перевищення влади є також і те, що при вчиненні цього злочину винний хоча і здійснює ті чи інші службові діяння, проте вони не тільки не входять до його компетенції, а навпаки, явно (очевидно, безперечно) виходять за межі наданих суб`єкту прав і повноважень.

Апеляційний суд частково погоджується з тим, що вилучення майна за місцем проживання ОСОБА_8 за відсутності відповідного дозволу може певним чином свідчити про вихід за межі наданих повноважень, однак з огляду на фактичні обставини справи, а саме повернення вилученого майна після постановлення ухвали про відмову у накладенні арешту та відсутність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення як заподіяння тяжких наслідків погоджується із висновками слідчого про відсутність у діях Національної поліції ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

У контексті доводів представника ОСОБА_7 з приводу нездійснення необхідних слідчих дій органом досудового розслідування, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, на підставі аналізу матеріалів провадження, які надані апеляційному суду, вбачається, що слідчий здійснив належну оцінку матеріалів кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладені обставини, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з її невмотивованістю із постановленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , на постанову слідчого ДБР про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09.01.2026 про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.02.2025 про закриття к/п №0000210 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 19.02.2025 про закриття к/п №0000210 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4