ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3804/26 Номер провадження 11-сс/814/376/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 березня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із заявою від 10 березня 2026 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що в заяві ОСОБА_6 від 10 березня 2026 року відсутні об`єктивні дані, які би свідчили про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень (суспільно небезпечних діянь), та викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 березня 2026 року, задовольнити його скаргу та зобов`язати слідчого СВ ТУ ДБР у м. Полтава належним чином розглянути подану ним заяву про вчинення кримінального правопорушення від 10 березня 2026 року та згідно зі ст.214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування і надати йому витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог та в порядку КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтава було допущено бездіяльність, оскільки не виконано вимоги ст.ст.25, 214 КПК України не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його ( ОСОБА_6 ) заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 березня 2026 року з початком досудового розслідування; лише після початку досудового розслідування та проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій здійснюється остаточна правова кваліфікація діяння чи бездіяльності та приймається рішення про форму закінчення досудового розслідування відповідно до вимог ст.283 КПК України; результат повторного розгляду прокурором ОСОБА_7 клопотання за ухвалою від 26 лютого 2026 року з винесенням постанови від 19 березня 2026 року є формальним, упередженим і необгрунтованим.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч.ч.1 та 2ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації застаттею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, доводи апелянта, які зводяться до наявності обов`язку фактично автоматичного внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою, позбавлені підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР у м. Полтава заяву від 10 березня 2026 року, в якій посилався на вчинення прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 під час здійснення процесуального керівництва в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2024 року за №0000077, кримінальних правопорушень, передбачених ст.367, ст.382 КК України (а.п.5).

Однак наведена вище заява не містить конкретних даних і наведення обставин, які би вказували на ознаки вчинення кримінального правопорушення, в тому числі, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367, 382 КК України, що було би підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб в подальшому проводити досудове розслідування. При цьому, доводи заявника зводяться до незгоди з порядком здійснення прокурором ОСОБА_7 кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2024 року за №0000077 (здійснення процесуального керівництва); наявністю підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності; змістом прийнятих прокурором та дізнавачем процесуальних рішень, але вказані обставини підлягають оспорюванню, а дії, бездіяльність чи рішення дізнавача, прокурора оскарженню, в передбаченому КПК України порядку (зокрема, шляхом подання відповідних процесуальних клопотань, скарг, заперечень, висловлення правової позиції в судовому засіданні в зазначеному вище кримінальному провадженні), а не шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Викладені ж заявником твердження ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону, не містять об`єктивних відомостей та обставин, які би свідчили про ймовірне вчинення названих вище кримінальних правопорушень.

Окрім того, як убачається зі змісту долученої апелянтом копії постанови прокурора від 19 березня 2026 року, прокурором ОСОБА_7 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 26 лютого 2026 року (на яку ОСОБА_6 посилався в заяві, поданій до ТУ ДБР у м. Полтава) було повторно розглянуто клопотання ОСОБА_6 про повідомлення ОСОБА_8 про підозру, за результатами чого прийнято відповідне процесуальне рішення у формі постанови, тобто виконано судове рішення.

Таким чином, наведені вище обставини не тягнуть за собою обов`язку органу досудового розслідування щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною вище заявою ОСОБА_6 із подальшим вчиненням дій, передбачених ст.214 КПК України, через це висновок слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 , як наслідок, є правильним.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Отже, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 березня 2026 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4