Cправа № 127/8869/26
Провадження № 1-кс/127/3585/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке вилучене під час обшуку 17.03.2026, в рамках кримінального провадження № 0000024 внесеного до ЄРДР 17.02.2026, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 2 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом в.о. начальника Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області № 30 о/с від 24.02.2026, ОСОБА_4 призначено на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно п.п. 3, 11, 24 ст. 23 вищезазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану.

Однак, ОСОБА_4 будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції службової особи правоохоронного органу, наділеною правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними і юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, діючи умисно, вчинив корупційне кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 17.02.2026, у ОСОБА_4 виник умисел на вимагання від громадян призовного віку та отримання від них неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, шляхом здійснення впливу на посадових осіб закладів МОЗ України та Експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи, які є уповноваженими особами на виконання функцій держави та місцевого самоврядування для оформлення вказаним особам фіктивної групи інвалідності.

У подальшому, з метою реалізації вищезазначеного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_4 почав підшукувати осіб призовного віку які б для оформлення фіктивної групи інвалідності погодились на вимоги щодо надання їм неправомірної вигоди. Встановлено, що виконання злочинного умислу полягало у здійсненні впливу на знайомих посадових осіб закладів охорони здоров`я та Експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи з метою оформлення фіктивних документів щодо перебування осіб на стаціонарному лікуванні, проходження медичних досліджень та документального підтвердження відповідного стану здоров`я для подальшого оформлення групи інвалідності.

Надалі, реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_4 зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_5 .

Так, у ході особистої зустрічі із ОСОБА_5 , запропонував останньому ухилитись від проходження військової служби шляхом оформлення групи інвалідності. З цією матою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що у нього є знайомі в закладах охорони здоров`я, які зможуть посприяти в оформленні йому фіктивної групи інвалідності, що дозволить йому ухилятись від військової служби та мобілізації.

Разом з цим, ОСОБА_4 висунув неправомірну вимогу ОСОБА_5 , щодо передачі 1000 доларів США в якості частини неправомірної вигоди за вищевказане сприяння в оформленні групи інвалідності. Окрім цього, ОСОБА_4 чітко дав зрозуміти ОСОБА_5 , що в разі його відмови від вказаної вимоги, останній не зможе оформити необхідні медичні документи, які у подальшому будуть необхідною підставою для подальшого оформлення фіктивної групи інвалідності, в чому ОСОБА_4 посприяє, шляхом впливу на уповноважених осіб закладів МОЗ України та Експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи. На вищевказану вимогу ОСОБА_6 вимушено погодився.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вимагання неправомірної вигоди в ОСОБА_5 за вплив на прийняття рішення співробітниками закладів МОЗ України та Експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи, які є уповноваженими особами на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, з метою оформлення останньому фіктивної групи інвалідності, 16.03.2026, перебуваючи на пасажирському сидінні автомобіля марки Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованої на дорозі біля приміщення Літинської ЦРЛ по вул. Пирогова, 17, у м. Літин Вінницької області, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США (що згідно курсу встановленого НБУ на 16.03.2026,складає 44 138 грн)за здійснення впливу на завідувача хірургічного відділення Літинської ЦРЛ ОСОБА_7 , з метою оформлення медичних документів ОСОБА_8 які будуть необхідні для подальшого процесу оформлення йому фіктивної групи інвалідності, після чого ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

ОСОБА_4 17.03.2026, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто у в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто він підозрюється у вчинені тяжкого злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

повідомленням про виявлення вказаного кримінального правопорушення від 17.02.2026, згідно якого виявлено протиправний механізм злочинної діяльності;

протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_5 від 17.02.2026;

витяг з наказу № 30 о/с від 24.02.2026 про призначення на посаду ОСОБА_4 ;

відповідь УСБУ про виконання доручення від 18.02.2026 про встановлення даних ОСОБА_4 ;

відповідь УСБУ про виконання доручення від 25.02.2026 про встановлення даних ОСОБА_7 ;

протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 від 16.02.2026, у ході якого у останнього вилучено частину неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США;

протокол обшуку у приміщенні Літинсьокої ЦРЛ у ході якого в підсобному приміщенні вилучено частину неправомірної вигоди яку ОСОБА_4 намагався передати ОСОБА_7 в сумі 500 доларів США;

протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16.03.2026, де останній підтверджує факт передачі ОСОБА_4 неправомірної вигоди;

протокол огляду, ідентифікації та вручення ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1000 доларів США перед зустріччю із ОСОБА_4 , які в подальшому було вилучено в останнього та в приміщення Літинської ЦРЛ.

іншими доказами у їх сукупності.

Разом з тим, в після затримання підозрюваного ОСОБА_4 прокурором в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України з 11 год 53 хв по 14 год 23 хв, проведено обшук у приміщенні Літинської ЦРЛ, за адресою: селище Літин, вул. Пирогова, 17, а саме на другому поверсі вказаної лікарні в кабінеті завідуючого відділенням ОСОБА_7 (оридаторська) та в складському приміщенні № 3. В результатів вказаного обшуку було вилучено особистий телефон «Моторола» та 500 доларів США, які знаходились серед коробок із медичним обладнанням в складському приміщенні № 3. Згідно номерів на вказаних купюрах, встановлено, що вони є частиною непроворної вигоди яку перед цим ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 та мав намір передати медичним працівникам.

В подальшому, 17.03.2026 у кримінальному провадженні зазначене вилучене майно визнано речовими доказами.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

За таких обставин вказані речі підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 170 та 171 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000024 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 2 КК України, під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, проведення необхідних експертиз, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час обшуку 17.03.2026, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Мобільний телефон Motorolla EDGE 20, який належить ОСОБА_7 без сім карти.

Грошові кошти в сумі 500 доларів США у вигляді купюр номіналом по 100 доларів США, з номерами: MG27822206A; MB 95114295; PK87019531H; LB 43178144H; QL59302965A.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9