Дата документу 10.03.2026Справа № 554/6164/25
Провадження № 1-кп/554/79/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 р. м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українець. громадянин України, з середньою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом по мобілізації, у військовому званні «солдат», на посаді солдата резерву НОМЕР_1 запасної батереї військової частини НОМЕР_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Шевченківського районного суду міста Полтави перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді солдата резерву НОМЕР_1 запасної батареї військової частини НОМЕР_2 , яка на час вчинення кримінального правопорушення розташовувалася в м.Кременчук, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.09.2024 року близько 12:00 год. самовільно без дозволу командирів та начальників, в умовах воєнного стану, залишив розташування військової частиниA1546 на термін понад три доби, та у подальшому, проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби.

28.01.2025 солдат ОСОБА_4 , добровільно прибув до слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві, тобто до правоохоронного органу, де повідомив про себе і вчинений ним злочин, та був направлений до військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) для проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, 13.09.2024 року солдат ОСОБА_6 самовільно без дозволу командирів та начальників, в умовах воєнного стану, залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , та незаконно перебував за її межами понад три доби до 28.01.2025, коли добровільно та з власної ініціативи прибув до правоохоронногооргану.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 30.09.2025 р. призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком експерта № 95 від 12.02.2026 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу. ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу. ОСОБА_7 за своїм психічним станом в теперішній час нездатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності (в тому числі в стані патологічного афекту), не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, а страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу. У період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_7 з своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії такерувати ними. ОСОБА_7 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов?язаних із госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги. ОСОБА_7 за своїм психічним станом нездатний брати участь у проведенні з ним процесуальних дій та самостійно реалізовувати своє право на захист.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим суд змінив порядок дослідження доказів.

Захисник та обвинувачений не заперечували з приводу задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов до висновку що клопотання підлягає задоволенню.

Так в ході судового розгляду було підтверджено вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- повідомленням про кримінальне правопорушення, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 рядовим ОСОБА_4 ; доповіддю про подію, кримінальне правопорушення що трапилося; доповіддю про самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 рядовим ОСОБА_4 ; актом службового розслідування; рапортом; витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 15.09.2024 № 572; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 25.09.2024 №589; витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 26.02.2022 №49; витягом із наказу командира НОМЕР_1 запасної батареї від 13.09.2024 № 94; військовим квитком ОСОБА_4 ; службовою характеристикою; медичною характеристикою; довідкою військово-лікарської комісії №38 від 05.07.2022; довідкою військово-лікарської комісії №709 від 30.06.2023; витягом із наказу командира 73 запасної батареї від 09.09.2022 № 102; витягом із наказу командира НОМЕР_1 запасної батареї від 22.02.2023 № 28; витягом із наказу командира 73 запасної батареї від 10.04.2023 № 49; витягом із наказу командира 73 запасної батареї від 03.05.2023 № 58; виписним епікризом №2557; витягом із наказу командира НОМЕР_1 запасної батареї від 25.10.2023 № 134; відпускним квитком ВЧ НОМЕР_2 від 16.01.2024 №2; виписка з медичної карти стаціонарного хворого №4322; довідкою про доходи; іменним списком для проведення вечірньої перевірки 73 запасної батареї ВЧ НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; службовою карткою ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 ; автобіографією ОСОБА_4 ; вимогою; направленням на медичний огляд військово-лікарською комісією; довідка військово-лікарської комісії №19 від 06.03.2025;

- показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили у судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно залишив ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу`встановленопідстави для госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку . Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу`встановлено, що особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності суспільно небезпечні діяння таза своїм психічним станом ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на теперішній час виявляє ознаки хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу.

Так як ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечних діянь, страждав на психічне захворювання та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому згідно ч.2ст.19 КК України вчинив суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, у зв`язку з чим не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідност.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Таким чином, суд, керуючись вимогами ст.ст.93, 94 КК України, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи про психічний стан особи, характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Оскільки щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він підлягає скасуванню після набрання чинності ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 , - скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Направити ОСОБА_4 до відповідного закладу з надання психіатричної допомоги для застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Полтавський слідчий ізолятор» з метою забезпечення виконання цієї ухвали та подальшого направлення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Направити копію ухвали до військової частини НОМЕР_2 для відповідного реагування.

Роз`яснити, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1