Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/192/26 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слуцьк Мінської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, одружений, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У силу ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, що передбачені пп. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 104 000,00 грн моральної шкоди та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28 800,00 грн. матеріальної шкоди, а також 96 000,00 грн моральної шкоди.

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування статті 75 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.В решті вирок суду першої інстанції від 22.12.2025 залишити без змін.

вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2025 ОСОБА_7 призначено в якості основного покарання - позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. При цьому, обвинуваченого на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Однак, в тексті вироку та його резолютивній частині відсутнє роз`яснення від якого саме покарання звільнено ОСОБА_7 на підставі статті 75 КК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання на підставі ст.75 КК України не допускається.

В порушення вищезазначених вимог КК України, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від відбування як основного покарання у виді позбавлення волі, так і від додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, при наступних обставинах.

ОСОБА_7 23.10.2024 в сутінки здійснював рух на транспортному засобі «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , та рухався по проспекту Соборному, зі сторони вул. Діброви у напрямку вул. Першотравнева, в м. Олександрія Кіровоградської області. Здійснюючи рух в межах населеного пункту, водій ОСОБА_7 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за… технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, на вищевказаному транспортному засобі, близько о 18 год. 15 хв. водій ОСОБА_7 , рухаючись ділянкою дороги з достатньою видимістю нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР (зебра) та дорожніми знаками п. 5.38.1 ПДР (п. 5.38.1 «пішохідний перехід»), порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР (п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.

Отже, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, водій ОСОБА_7 не відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка полягала у виході пішохода на проїзну частину дороги, та не вжив жодних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.1 та 12.3 ПДР (п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), у результаті чого в межах пішохідного переходу, напроти Олександрійської міської ради, що за адресою просп. Соборний, 59, м.Олександрія, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала рух справа-наліво відносно напрямку руху транспортного засобу.

Тобто, свідоме порушення водієм ОСОБА_7 вищезазначених вимог ПДР, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, у результаті якої пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 419 від 04.12.2024 отримала тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та в даному випадку призвели до смерті.

До початку розгляду поданої апеляційної скарги прокурора, представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 надіслав клопотання про розгляд матеріалів кримінального провадження без участі адвоката ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_8 у зв`язку із зайнятістю, апеляційну скаргу прокурора просив задовольнити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які не заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1ст.404 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі не оспорюється фактичні обставини кримінального провадження щодо інкримінованого злочину ОСОБА_7 правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу того, що суд помилково звільнив ОСОБА_7 від відбування як основного так і від додаткового покарання, то вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб, які засуджуються до покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку суду.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання на підставі ст. 75 КК України не допускається.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що є неприпустимим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме - не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, вирок суду в частині звільнення від додаткового покарання підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нового вироку.

Оскільки прокурором не оспорюється вирок в частині правильності призначення строку та виду основного і додаткового покарання, а також наявності підстав для застосування ст.75 КК України, судова колегія не наводить у вироку доводів в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 615 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2025 скасувати в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу із питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2