Справа № 161/4004/26 Провадження №11-сс/802/95/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без можливості внесення застави щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000341 від 26.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.209 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України, обґрунтованість якої стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для досудового розслідування, або ж вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2026 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2026 включно.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначає про те, що стороною обвинувачення не доведені ризики для необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не доведено того, що більш м`який запобіжний захід і, зокрема у виді домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним слідчим у поданому клопотанні ризикам. Захисник вважає, що є можливим обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання. Однак, слідчий суддя належної уваги не зазначене не звернув та відповідно прийшов до неправильного висновку про можливість та необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, прокурора, яка її заперечила та просила залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 цього ж Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 26.03.2026 внесеного до ЄРДР під №0000341 від 26.03.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.209 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 20 лютого 2026 року повідомлено про підозру у їх вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя місцевого сулу надав належну правову юридичну оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, доведеність наявності існування ризиків, передбачених п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 хоча і має постійне місце реєстрації та проживання на території Волинської області, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимий, є особою працездатного віку, але не працює, а в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочину проти життя та здоров`я населення ч.2, 3 ст.307 КК України, які за кваліфікацією злочинів є тяжким та особливо тяжким відповідно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для досудового розслідування, або ж вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою без визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт.

При цьому, апеляційні доводи захисника про не підтвердження жодними доказами існування ризиків, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні, є повністю безпідставними та спростовується вищевикладеним.

Безпідставними є доводи про недоведеність стороною обвинувачення того, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначенням розміру застави, врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують вищенаведених ризиків.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді