Справа № 496/7943/25
Провадження № 1-кп/496/179/26
У Х В А Л А

16 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , відеоконференція,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обвинувальний акт з додатками відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

До суду від прокурора Біляївської окружної прокуратури надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому прокурор у судовому засіданні посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, крім того, вважав за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та був згоден на призначення справи до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, проте, до суду надійшла заява про розгляд підготовчого судового засідання та судового розгляду у його відсутність, з приводу міри покарання підтримує позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників по справі, дослідивши клопотання, а також матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

На підставі положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що на теперішній час наявне обвинувачення у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого або свідків, які ще не допитувались судом.

Так, наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. При цьому, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б були достатніми для його стримування від переховування від суду. Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченому відомі анкетні відомості потерпілого та свідків, тому обвинувачений може незаконно здійснювати вплив на потерпілого або свідків.

Таким чином, суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо питання про можливість призначення по кримінальному провадженню судовий розгляд, суд виходить з наступного.

Справа підсудна Біляївському районному суду Одеської області. Обвинувальний акт в суд надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Враховуючи вимоги ст.ст 314-315 КПК України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено.

Суд приймає до уваги позицію прокурора у даному кримінальному провадженні щодо недоцільності складання досудової доповіді органом з питань пробації відносно обвинуваченого та дослідити лише характеризуючий матеріал відносно ОСОБА_4 що буде наданий суду з боку державного обвинувачення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-315, 177, 183, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , (за винятком переміщення до укриття (бомбосховища) під час повітряних тривог та звернення за невідкладною медичною допомогою).

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто з 16.01.2026 року до 16.03.2026 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора та суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні поза межами проведення досудового розслідування;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Призначити справу до судового розгляду у тому ж складі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області на 16.01.2026 року на 12.50 годину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 02.02.2026 року, з урахуванням розрахунку ДСА України щодо необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб (штатна кількість 11 суддів, але фактична кількість суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ на теперішній час 6 суддів (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного тексту в строки, передбачені національним законодавством.