Слобідський районний суд міста Харкова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001191 від 09.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, не працюючого, із середньо - спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинуваченим до суду подано клопотання про зміну обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у зв?язку із тяжким становищем у його сім?ї, хворобою його матері.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Обвинувачений та його захисник клопотання підтримали.

Потерпіла просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відносно особи обвинуваченого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 331 КПК України).

Частиною першою статті 201 КПК України визначено, зокрема, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду міста Харкова 11.11.2025 року щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення суми застави.

07.01.2026 ухвалою суду продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на шістдесят днів, тобто до 07 березня 2026 року та визначено суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі п?ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн.

При продовженні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, тобто наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше судимий, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п. 1, 3 ст. 177 КПК України, ні обвинувачений, ні захисник на підтвердження своєї позиції не надали. Посилання обвинуваченого про хворобу його матері та потребу у її догляді не свідчить про зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Водночас, вирішуючи питання про можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на більш м`який у зв`язку з наявністю у його матері захворювання, суд виходить з того, що ці обставини були наведені обвинуваченим та його захисником при розгляді питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 07.01.2026, і на даний час нових обґрунтувань можливості зміни запобіжного заходу не надано.

Отже, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою наразі є необхідною гарантією для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під ризиком втрати цих коштів.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому суд виходить із того, що силу ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 перебуває у процесуальному статусі обвинуваченого, тому суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінальних правопорушень, а питання вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості суд вирішує у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання вказаним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на обвинуваченого обов`язків буде залежати виключно від волі самого обвинуваченого та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Відтак, суд вважає, що встановлені ухвалою 07.01.2026 ризики, не втратили свою актуальність та продовжують існувати, а обвинуваченим та його захисником не надано доказів на їх спростування чи зменшення.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що унеможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, а також ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, встановлені ризики не зменшились, що виключає можливість зміни обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 194, 201, 371, 372, 375, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, застосованого щодо нього на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13.02.2026 о 13:00 год.

Cуддя- ОСОБА_1