У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 184/319/26

Номер провадження 1-кп/184/180/26

13 березня 2026 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Покров Дніпропетровської області обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе Дніпропетровської обл., з базовою середньою освітою, не одружений, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення злочину перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний - ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського міського суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003217 від 11.05.2024 року.

Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 17.03.2026 року, проте провадження у даній справі не закінчено і потребує значного часу для розгляду.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, військовослужбовця, який будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не має. Крім того, обвинувачений, перебуваючи на свободі без належних процесуальних обмежень, може незаконно впливати на свідків з метою перешкоджання кримінальному провадженню, що зумовлює необхідність застосування запобіжного заходу. Враховуючи наведене, на думку прокурора, знаходячись на волі, ОСОБА_3 , може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а тому існують ризики, що передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання прокурора про продовження термінів тримання під вартою ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Покровського міського суду від 19.01.2026 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України суд керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Так, суд вважає доведеним у судовому засіданні існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до особливо тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі, крім того він ніде не працює, не навчається. Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також уникнення покарання за особливо тяжкий злочин він може вчинити дії, пов`язані з переховуванням від органу досудового розслідування або суду, а саме виїхати за межу міста Покров Дніпропетровської області, будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не має.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений, перебуваючи на свободі без належних процесуальних обмежень, може незаконно впливати на свідків з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Так, на даний час показання свідків не заслухані у встановленому КПК України порядку, що створює об`єктивну можливість впливу на їхню поведінку та зміст майбутніх показань.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Приймаючи до уваги серйозність висунутого обвинувачення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

При цьому суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`яких аніж тримання під вартою запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Також суд враховує, що відповідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 встановлений ухвалою суду закінчується 17.03.2026 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено і потребує значного часу для його розгляду, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 11.04.2026 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів з 13.03.2026 року до 11.04.2026 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1