справа № 208/2327/26
№ провадження 1-кп/208/1167/26
ВИРОК

Іменем України

04 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при судовому розгляді у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000028 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, без реєстрації мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 та 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року, але не пізніше 03.02.2026 року, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_3 перебуваючи в одному з дворів будинку по АДРЕСА_2 , на лавці побачив посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , серії № НОМЕР_1 , видане військовою частиною НОМЕР_2 02.10.2018 року.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне, незаконне заволодіння вказаним посвідченням, з метою подальшого його використання в особистих цілях, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, незаконно заволодів посвідченням учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , після чого, переніс його за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати з метою подальшого використання в особистих цілях.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом, важливих особистих документів.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», посвідчення учасника бойових дій це офіційний документ, що підтверджує статус ветерана війни, надаючи право на пільги та компенсації, що регламентовано Законами України, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, наказом Міністерства оборони України від 10.11.2022 № 369.

Постановою КМУ № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно Постанови КМУ № 302 «Про порядок виготовлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів», посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються…відповідними державними органами згідно із законодавством.

У квітні 2024 року, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення учасника бойових дій, який є офіційним документом, виданим установою, яка має право видавати такі документи, до первинного змісту посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , серії № НОМЕР_1 , виданого 02.10.2018 року, військовою частиною НОМЕР_2 , вніс зміни, а саме: первинну фотокартку видалив, після чого на її місце вклеїв іншу фотокартку, із власним зображенням.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем.

Приблизно о 11.25 годині 03.02.2026 року, ОСОБА_3 , маючи при собі раніше підроблене посвідчення учасника бойових дій виданого на ім`я ОСОБА_5 , серії № НОМЕР_1 , перебував на дитячому майданчику біля будинку № 12, по вул. Олександра Алексєєнка у м. Кам`янське, де розпивав алкогольні напої і палив тютюнові вироби у забороненому місці.

Працівники поліції діючи відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», запропонували ОСОБА_3 надати документ, що посвідчує його особу.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , на вимогу працівників поліції пред`явив їм посвідчення учасника бойових дій серії № НОМЕР_1 , із внесеними змінами, тим самим його використавши.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт, у відповідності до ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно зазначеної норми КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваному, роз`яснюється зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява обвинуваченого, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваного своєї винуватості.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України.

Статтею 382 КПК України передбачено, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що вина ОСОБА_3 при судовому розгляді встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано:

- за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом, важливих особистих документів;

- за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом - психічні поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, синдром залежності, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжують.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Зважаючи на викладене, враховуючи санкції ст. ст. 357 ч.3, 358 ч.1 та 4 КК України та принцип індивідуалізації покарання, керуючись ст. 70 ч.1 КК України, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому остаточного покарання у виді штрафу.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового кримінального правопорушення.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 357 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 гривень;

-за ч.1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1 020 гривень;

-за ч.4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1 020 гривень на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення НОМЕР_3 , видане 02.10.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , зберігати при справі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на рахунок держави процесуальні витрати по проведенні судової експертизи в сумі 3 119,90 гривень.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_3 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1