ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/31098/20

Провадження № 11-кп/820/231/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфкренції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2025 року у кримінальному провадженні №0000548, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.3 КК України та засуджено до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2024 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 , 04 серпня 2020 року, в період часу з 07:30 год. по 13:00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2, прийняли спільне рішення про вчинення крадіжки, поєднаного із проникнення до житла, з метою власного збагачення.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування спеціально заготовленого предмета, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку, після чого ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викрали зі спальні будинку мобільний телефон марки «Nokia», IMЕI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 500 грн., жіночий годинник марки «Q&Q», вартістю 1000 грн., обручку із металу жовтого кольору, вагою близько 3 г., вартістю 1500 грн., каблучку із металу білого кольору, вагою близько 4 г., вартістю 2000 грн., банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , видану на ім?я ОСОБА_8 , та банківську картку «Таскомбанк» № НОМЕР_4 .

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, помістили викрадені речі собі до кишень та вийшли із будинку АДРЕСА_2.

В подальшому, ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження розпорядилися викраденими речами на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

За таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у житло ОСОБА_7 визнаний судом винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність.

Зазначає, що ОСОБА_7 засуджено за ст.185 ч.3 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаною із проникненням у житло. При цьому, розмір шкоди вказаний в обвинувальному акті у сумі 5000 грн., не відповідає реальній вартості викраденого, оскільки ОСОБА_7 відшкодовано потерпілому матеріальну шкоду, яка становить 3015 грн.

Вважає, що на момент розгляду даного провадження та ухвалення вироку виникли обставини для закриття провадження, оскільки законом №3886-ІХ від 18.07.2024 року змінено розмір викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Станом на момент вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 році становив 3028 грн., як наслідок кримінальна відповідальність за крадіжку настає у разі заволодіння майном громадян у розмірі понад 3028 грн.

Враховуючи такі обставини, захисник вважає, що на момент ухвалення вироку були підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційні доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив вирок суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги захисту, вважав що апеляційне провадження за скаргою захисту підлягає закриттю, оскільки обвинувачення було розглянуто судом першої інстанції в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, уважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 слід закрити, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходив суд з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України передбачено, що суд має право, якщо при цьому не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Як убачається із вироку суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, з урахування того, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, а також те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і ними не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 , та сторона захисту загалом, не оспорюючи жодних фактичних обставин кримінального правопорушення та розміру шкоди, свою вину визнав повністю та підтвердив дату, час, вартість викраденого майна, встановлену слідством та інші фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Також обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив розмір процесуальних витрат у кримінальному провадженні. Водночас суд першої інстанції роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам провадження порядок та наслідки дослідження доказів, в порядку ст. 349 ч. 3 КК України та неможливість оскарження судового рішення в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, що було зрозуміло всім учасникам судового розгляду.

У відповідності до вимог ст. 394 ч. 2 КК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст. 349 ч. 3 КПК України.

За вимогами ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеного в постанові № 51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, в порядку ст. 349 КК України, відтак за вказаною апеляційною скаргою було помилково відкрите апеляційне провадження, і воно підлягає закриттю.

Інші учасники апеляційного провадження вирок суду щодо ОСОБА_7 не оскаржували, тому відсутні підстави для перегляду судового рішення щодо нього.

Керуючись ст.ст. 399, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2025 року закрити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, що тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3