ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/891/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 14.02.2026 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000257 від 30.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000257 від 30.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені військовослужбовці Сил оборони України, які дислокуються на території м. Миколаєва та Миколаївської області підтримують контакти з представниками спецслужб російської федерації, на виконання завданням яких, з дотриманням суворих вимог конспірації збирають та передають через наявні приховані канали зв?язку (облікові записи у різних інтернет-месенджерах, в тому числі «Telegram») інформацію розвідувального характеру щодо діяльності підприємств оборонно- промислового комплексу, об?єктів критичної інфраструктури регіону, військових частин та інших об?єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

До вказаного кримінального правопорушення можливо причетний солдат резерву 6-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номери мобільних телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Також встановлено, що останній в месенджері «Телеграм» у чат боті знайомств « ОСОБА_5 », познайомився з дівчиною на ім`я « ОСОБА_6 » (акаунт ОСОБА_7 ).

В ході листування з акаунтом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 здійснює відправку повідомлень щодо своєї належності до сил спеціальних операції, (посада, військова частина), координат місця знаходження військової частини в якій останній проходить військову службу, кількості особового складу у підрозділі за локацією тощо.

Особа на ім`я « ОСОБА_6 » (адреса ОСОБА_7 ) в ході переписки здійснює прихований «збір інформації» про місце знаходження (тимчасової дислокації) підрозділів Сил спеціальних операції.

14.02.2026 року було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено наступне вказане у клопотанні майно.

14.02.2026 року постановою слідчого УСБУ в Миколаївській області вищезазначені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 14.02.2026 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний термінал марки «Samsung» моделі «A22», s: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , з номером мобільного телефону: НОМЕР_2 ; мобільний термінал марки «Samsung» моделі «М32», s:RF8TA0JDHBX, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з номером мобільного телефону: НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8