Справа№751/2693/26
Провадження №1-кс/751/886/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, стосовно затримання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в порядку ст. 206 КПК України, стосовно незаконного затримання ОСОБА_5 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.03.2026 об 11 год 00 хв, в АДРЕСА_1 , службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з працівниками поліції ОСОБА_4 в усній формі було повідомлено, що він знаходиться у розшуку та в подальшому, його було затримано.

ОСОБА_4 зазначає, що затримання відбулось без жодних правових підстав, без ухвали слідчого судді та без складання протоколу затримання. У подальшому, ОСОБА_4 було доставлено у спеціально обладнаний центр примусового утримання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 просить:

- витребувати інформацію щодо правомірності здійснення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати орган ІНФОРМАЦІЯ_1 доставити його до приміщення Новозаводського районного суду міста Чернігова;

- звільнити з ОСОБА_4 з центру примусового утримання.

З метою перевірки законності затримання ОСОБА_4 , з`ясування правових підстав та порядку затримання Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою суду від 17.03.2026 відкрив провадження з розгляду клопотання та витребував у зацікавлених осіб відповідні відомості.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки порушені у ньому питання не вирішуються в порядку ст. 206 КПК України.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні не був присутній, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_3 у судовому засіданні не були присутні, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

19.03.2026 до суду надійшло повідомлення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 про те, що відповідно до довідки про доставлення громадянина до обласного центру мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працівниками патрульної поліції було доставлено до обласного мобілізаційного центру для складання адміністративних матеріалів, відповідно до ст. 210-1 КУпАП. Станом на 17.03.2026 здійснюються мобілізаційні заходи щодо військовозобов`язаного ОСОБА_7 , а саме оновлення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності для проходження військової служби, проводиться дообстеження у профільних лікарів, формується команда для відправки в частину для подальшого проходження військової служби, тощо. Відповідно до довідки ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня №3» ОСОБА_4 визнаний придатним для проходження військової служби. 18.03.2026, згідно з наказом про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був призваний на військову службу, призначений в команду та ннаправлений до військової частини НОМЕР_1 , тому доводи щодо незаконного утримання ОСОБА_4 не знайшли об`єктивного підтвердження.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстави затримання особи уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді встановлені нормою ст. 208 цього Кодексу, якою передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Ще однією підставою затримання особи без ухвали слідчого судді в умовах воєнного стану є наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину (п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України).

Також за приписами ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти ВСП у ЗСУ. В окремих випадках, що визначаються потребою у проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

З огляду на викладене, слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу дотримуватися прав особи за умови, якщо вона тримається під вартою.

Виходячи із зазначених положень законодавства розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання, скарги, які виникають суто із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини лише під час досудового розслідування.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 не є особою, яка тримається під вартою; не є особою, що утримується правоохоронними органами у зв`язку проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до змісту поданого клопотання, предметом оскарження являється незаконне позбавлення волі особи, вчинене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 затримання ОСОБА_4 оновлення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності для проходження військової служби. Такі дії не відносяться до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, визначених ст. 303 КПК України, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому, службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_6 чи військової частини не відносяться до уповноважених осіб рішення, дії чи бездіяльність яких може бути оскаржено у відповідності до Глави 18 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

На досудовому провадженні згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У разі, якщо в ході розгляду відповідного питання слідчий суддя дійде висновку про те, що таке питання не може бути розглянуте слідчим суддею в порядку судового контролю за законністю на досудовому розслідуванні, слідчий суддя праві залишити відповідну скаргу (клопотання) без розгляду, що узгоджується і наявною апеляційною практикою (див. ухвалу АП ВАКС від 07.03.2024 №991/1342/24).

Вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, стосовно затримання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного і керуючись статтями 26, 206, 303-304, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, стосовно затримання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що в разі ознак незаконного позбавлення свободи особи працівниками ТЦК та СП, така особа має право звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1