ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/906/26 Номер провадження 11-сс/814/272/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив частково скаргу ОСОБА_6 та зобов`язав уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені ОСОБА_6 у заяві від 21 січня 2026 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити ухвалу слідчого судді та зобовязати слідчого внести в ЄРДР відомості за статтями 364, 397, 115, 151 КК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Мотивуючи своє рішення Конституційний Суд України перш за все виходив з необхідності судового захисту прав і свободи людини і громадянина (частини перша і друга статті 55 Конституції України).

Конституційний Суд України також зазначив, що має бути забезпечений судовий контроль принаймні двома судовими інстанціями за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення.

Таким чином, зазначене рішення Конституційного Суду України стосується забезпечення права особи на судовий захист від конкретного виду бездіяльності слідчого чи прокурора, а саме невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і випливає з конституційних гарантій захисту прав людини.

Міркування, на яких ґрунтується рішення Конституційного Суду України, жодним чином не можуть бути застосовані до оскарження рішення, яким суд зобов`язав прокурора чи слідчого здійснити таку дію.

У разі, коли суд зобов`язує прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР, права особи, яка оскаржувала їх бездіяльність, на судовий захист реалізуються у першій інстанції, тому їх захист не вимагає існування другої інстанції, як у випадку відмови суду зобов`язати прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР.

Отже, рішення слідчого судді, яким зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені ОСОБА_6 у заяві від 21 січня 2026 року, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ст.422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Такий порядок дій та обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не передбачає прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження, однак призначення судового засідання щодо розгляду скарги формально вказує на початок апеляційного розгляду.

Водночас це не виключає можливість застосування положень ч.4 ст.399 КПК України на стадії вирішення питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги.

Згідно з цією нормою суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Таким чином рішення про відмову у відкритті провадження може бути ухвалене на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді - при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.

Разом із тим, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою особи на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 необхідно закрити, що узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18.

Керуючись статтями 399, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 січня 2026 року.

Ухвала апеляційного набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4