Справа № 344/8303/26
Провадження № 1-кс/344/3395/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000682 від 01.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2025 о 17 год 09 хв, у темну пору доби, в умовах випадання опадів у вигляді дощу, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Chrysler Sebring», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався неосвітленою ділянкою проїзної частини дороги вулиці Карпатська у м. Коломия Івано-Франківської області, де проїзна частина дороги має по дві смуги для руху в протилежних напрямках, що розмежовані між собою лінією дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Смуги для руху транспорту у попутних напрямках були розділені лінією дорожньої розмітки 1.5 ПДР. Проїжджаючи у лівій смузі руху за напрямком до с. Шепарівці Коломийського району, ОСОБА_4 наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.2 «Зебра» ПДР та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, з кожної зі сторін переходу відповідно.

У цей час справа відносно руху автомобіля марки «Chrysler Sebring» біля розмітки пішохідного переходу, маючи намір перейти через проїзну частину, очікували пішоходи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після проїзду декількох транспортних засобів всі пішоходи розпочали рух через проїзну частину дороги, йдучи розміткою пішохідного переходу. Під час руху, при безпосередньому наближенні до них автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 , який не зменшував швидкість. Пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зупинились, водночас пішохід ОСОБА_6 , маючи перевагу в русі, продовжував рух прямолінійно.

Водій ОСОБА_4 , будучи попередженим дорожнім знаком 5.38.1 ПДР про наближення до пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішоходів, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги ПДР, а саме: п. 2.3. б), д), п. 12.1., п. 12.3. та п. 18.1.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 зазначених пунктів ПДР відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми, з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки, в речовину та у шлуночки головного мозку, від яких на місці події настала його смерть.

Матеріалами клопотання зазначено, що 29.04.2026 ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , який працює водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , громадянин України, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події від 01.12.2025, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозапису з обставинами ДТП, протоколами проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , висновком судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_6 , висновками інженерно-транспортних експертиз та іншими доказами у кримінальному провадженні у своїй сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України стороною обвинувачення наведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, може покинути територію України, маючи можливість виїзду за кордон у зв`язку з трудовою діяльністю (міжнародні перевезення);

незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані, місце проживання, а їх показання мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує характеристику особи підозрюваного, його вік, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також наведену стороною обвинувачення наявність ризиків. Також слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного місця роботи, міцність соціальних зв`язків.

У судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні ризики, його репутацію, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування до 27 червня 2026 року включно, із забороною підозрюваному залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період доби - з 23:00 годин вечора до 06:00 годин ранку, з урахуванням обмежень, встановлених щодо військового стану.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом у нічний час доби з 23.00 год по 06.00 год, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведених прокурором ризиків.

Крім того слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи; здати на зберігання до управління Державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування до 27 червня 2026 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період доби - з 23:00 годин вечора до 06:00 годин ранку, з урахуванням обмежень, встановлених щодо військового стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи;

здати на зберігання до управління Державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють до 27.06.2026 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 05.05.2026 року.