Справа № 199/2975/26
УХВАЛА

13.03.2026 року містоДніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001403 від 15.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України та рішення Вищої ради правосуддя від 24 вересня 2024 року № 2797/0/15-24.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої, частиною другою ст.284 КПК України, не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового розгляду вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів відповідно до вимог ч.10 ст. 615 КПК України.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

При цьому, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 17.03.2026 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, без визначення застави, посилаючись на обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність ризику переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, що виключає можливість звільнення від його відбування, тому є підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, може оцінити негативні наслідки переховування менш несприятливими, ніж обмеження, пов`язані з відбуванням покарання. Також, обвинувачений може в будь-який час перетнути державний кордон України, не маючи жодних обмежень. Ризик незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що останні є мешканцями м. Білозерське та сусідами обвинуваченого, а отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може психологічно, в тому числі умовляннями, впливати на вказаних осіб, щоб вони змінили показання.

Враховуючи вищевказані обставини прокурор вважала, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Крім того, посилаючись на вимоги ч.4 ст. 183 КПК України, прокурор просила не визначати розмір застави обвинуваченому, якому інкриміновано вчинення злочину, який спричинив загибель людей.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на формальність зазначених ризиків.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі. При цьому, ОСОБА_7 інкриміновано умисне вбивство трьох осіб, в тому числі особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та щодо особи похилого віку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 раніше не судимий, розлучений, утриманців не має, фактично проживав в м. Білозерське, що на теперішній час є зоною активних бойових дій.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність зазначених прокурором ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення під час дії воєнного стану свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк або довічне позбавлення волі може переховуватися від суду. Також, обвинувачений може вплинути на потерпілу та свідків, які мешкали з ним в одному населеному пункті і є його знайомими, з метою зміни чи відмови від показань.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»).

Отже, враховуючи обсяг та обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , встановленні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні, а саме: вагомість доказів про можливу причетність обвинуваченого до вчинення ним умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, в умовах воєнного стану, колегія суддів приходить до висновку про достатність підстав вважати реальною наявність мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків.

При цьому, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, судом відповідно до приписів ст. 183 КПК України не встановлено таких обставин, які б суттєво зменшували встановлені ризики у кримінальному провадженні та були здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матеріали справи не містять.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім цього, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 182, 183, 315, 193, 194, 197, 372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. ст.115 КК України, до судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні на 14:40 годину 23.03.2026 року в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.05.2026 року включно, без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

________________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3