Справа №523/4245/26
Провадження №1-кс/523/2742/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 26.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що з 24.02.2022р., після початку широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав в Україні, проте був невдоволеним чинною державною владою в Україні, сповідував антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, був прихильником приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, схвалював збройну агресію Російської Федерації проти України, виправдовував її і підшукував способи сприяти їй, виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, з використанням засобів масової інформації.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 у період часу з 06 червня 2024 року по 08 липня 2024 року, діючи умисно, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, з використанням засобів масової інформації, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022р. набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення зазначених матеріалів, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки POCO M5 IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI: НОМЕР_2 , з номером картки оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , за допомогою профілю під назвою «Александр», посилання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та профілю з назвою « ОСОБА_7 », посилання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у месенджері «Telegram» - додаток на різних платформах, користувачам якого можна обмінюватись текстовими повідомленнями, зображеннями, відео та звуковими файлами, також вказаний месенджер дозволяє створювати Telegram-канали - інструмент для трансляції повідомлень будь-якого характеру, від одного або декількох авторів до необмеженої кількості осіб, тобто інформація яку поширено у Telegram - каналах відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про інформацію» являється масовою інформацією, відповідно - спосіб її поширення є засобом масової інформації, у відповідь на публікацію у Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (кількість підписників - користувачів месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись зі всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду, тобто станом на 21.03.2025 становить 22529 користувачів), посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 яку було опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_6 о 22:05 год. з текстом наступного змісту:

«В результате удара по Грибовке Одесской области уничтожены около 200 укроживотных, среди них есть анлоязычные инструкторы»;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 22 год. 56 хв. поширив повідомлення, з посиланням на вказану вище публікацію у Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » наступного змісту:

«Свинособакам собачня смерть»;

У Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » кількість підписників - користувачів вказаного месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись зі всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду, тобто станом на 21.03.2025р. становить 228 користувачів;

У відповідь на публікацію у Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (кількість підписників - користувачів месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись з всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду, тобто станом на 21.03.2025 становить 22529 користувачів), посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 яку було опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_8 о 18:58 год. з текстом наступного змісту:

«Вот так укропадаль горит живьем на Русской земле и это прекрасно»;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 о 09 год. 28 хв. поширив повідомлення, з посиланням на вказану вище публікацію у Telegram-каналі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» наступного змісту:

«Летний шашлычек из свинины. Хряк переместился прямо в Ад»;

У Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » кількість підписників - користувачів вказаного месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись зі всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду, тобто станом на 21.03.2025р. становить 228 користувачів;

У відповідь на публікацію у Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (кількість підписників - користувачів месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись зі всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду становить 5795), посилання: ІНФОРМАЦІЯ_10 яку було опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_11 о 08 год. 57 хв. з текстом наступного змісту:

- Пресечена попытка операции вражеских спецслужб по угону стратегического бомбардировщика Ту-22М3 ВКС России, вскрыта причастность спецслужб стран НАТО к ее подготовке и реализации, - ФСБ;

- Украинская разведка намеревалась за деньги и гражданство Италии завербовать российского военного летчика, чтобы он на ракетоносце перелетел на Украину;

- В ходе оперативной игры российскими контрразведчиками получены сведения, которые помогли ВС РФ нанести огневое поражение по аэродрому ВСУ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », добавили в ФСБ.»;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_13 о 08 год. 57 хв. поширив повідомлення, з посиланням на вказану вище публікацію у Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » наступного змісту:

- «Красавцы развели хохлятину на бабки и аэродром разнесли в хлам. Разведка хохлятины прокачана»;

У Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » кількість підписників - користувачів вказаного месенджеру «Telegram», які можуть ознайомитись з всіма повідомленнями, які розміщено у вказаному Telegram каналі, на момент огляду, тобто станом 29.07.2024р. становить 5795 користувачів.

При цьому, ОСОБА_6 розумів та усвідомлював, що з його повідомленнями може ознайомитись необмежене коло осіб.

Згідно з висновком судової лінгвістичної експертизи зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України Управління СБ України в Одеській області № 95/25 від 12.06.2025р., у вищезазначених публікаціях, які були поширені ОСОБА_6 , міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, згідно з висновком судової лінгвістичної експертизи зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України Управління СБ України в Одеській області № 467/24 від 10.03.2025р., у вищезазначених публікаціях, які були поширені ОСОБА_6 , міститься глорифікація учасників збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

26.02.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

26.02.2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого вищезазначеного органу досудового розслідування, погоджене прокурором, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що він може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; проживанням в м. Одесі Одеської області, що розташоване поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою, на березі Чорного моря, що полегшує перетин підозрюваним державного кордону України, тощо;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час ще не встановлені, всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення та свідки на даний час встановлені, а також не допитані;

- незаконно впливати на свідків та на осіб, що обізнані про обставини готування та вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, що також ще випрацьовуються під час розслідування. Підтверджується і тяжкістю покарання, тим, що наразі всі обставини готування та вчинення кримінального правопорушення наразі не встановлені, всі особи, можливо причетні до вчинення кримінального правопорушення, свідки не встановлені та не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити інкриміновану йому злочину діяльність, що підтверджується обставинами вчинення цього злочину та умислом особи на реалізацію своїх злочинних та умисних дій.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання та просив застосувати нічний домашній арешт;

підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя, суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваного під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- повідомленням ВКІБ УСБУ в Одеській області № 65.1/65.2-1281 від 25.02.2026р., в якому викладені обставини вчинення громадянином ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 21.03.2025р.;

- протоколом огляду від 30.04.2024р.;

- висновком судової лінгвістичної експертизи зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України Управління СБ України в Одеській області № 95/25 від 12.06.2025р.;

- висновком судової лінгвістичної експертизи зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України Управління СБ України в Одеській області № 467/24 від 10.03.2025р., у вищезазначених публікаціях, які були поширені ОСОБА_6 , міститься глорифікація учасників збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України та за її межами з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та на осіб, що обізнані про обставини готування та вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та всі обставини вчинення кримінального правопорушення, всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення та свідки на даний час ще не встановлені; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити інкриміновану йому злочину діяльність, з підстав зазначених у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_6 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначені ризики існують, що згідно ст. 177 КПК України, є підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_6 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є громадянином України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого тяжкі захворювання у виді рака шкіри, варікозу, проблемами с тиском(зі слів підозрюваного), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Вирішуючи питання щодо встановлення застави, слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, підвищений ступінь суспільної небезпеки тяжкого кримінального правопорушення проти миру, майновий стан підозрюваного, який має у власності квартиру в с. Лиманка, особу ОСОБА_6 , який невдоволений чинною державною владою в Україні, сповідує антиукраїнську ідеологію і не приймає державності України, здійснював суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки ч.3 ст. 436-2 КК України та є прихильником приєднання території України до Російської Федерації, а тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 міг здійснювати співробітництво з спецслужбами рф, або приймати участь в іншій неправомірній діяльності, в результаті чого суттєво збагатився, окрім цього звертає увагу, шо всі джерела фінансування останнього на даний час не встановлені, а також інші відомості про ОСОБА_6 та положення ст.182 КПК України.

Враховуючи розмір можливого безпідставного доходу підозрюваного від протиправної діяльності та, як наслідок, істотного поліпшення його майнового стану, слід дійти до висновку про наявність виключного випадку, що зумовлює необхідність визначити розмір застави, вище максимального розміру, визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя, виходячи з практики ЄСПЛ, враховуючи підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти миру, сімейний і майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , вважає за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім та зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у даному кримінальному провадженні, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого частково задовольнити та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу підозрюваного, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 26.04.2026р. включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 499 200грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора;

- не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу слідчого або прокурора ;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

- утримуватись від спілкування із особами, допитаними як свідками тапідозрюваними, в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1