ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК Українита закриття кримінального провадження № 0000387 від 24.08.2022 року,

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2022 року за № 0000387 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у кримінальному проваджені за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та закриття кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він вину у скоєному не визнає, але згоден на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно нього.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з таких підстав.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі року за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані особи спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а тому є учасниками сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України згідно до ст. 3 вказаного кодексу.

Починаючи з квітня місяця 2022 року та по кінець серпня 2022 року через безпідставні ревнощі, ОСОБА_5 створив своїй співмешканці ОСОБА_4 нестерпні умови проживання шляхом постійного з`ясування стосунків на вказаному ґрунті та внаслідок невдоволення їх результатами застосував до неї психічне насильство, а також фізичне насильство у разі вживання ним алкогольних напоїв під час зазначених подій.

Зокрема ОСОБА_5 протягом зазначеного періоду часу, систематично (декілька разів на тиждень, а то й на день), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за вищевказаним місцем проживання завдав своїй співмешканці моральних та фізичних страждань, а саме застосував до неї: - психологічне насильство, яке полягало в нецензурній лайці на адресу своєї співмешканки, приниження та образа її особистої гідності, систематичні погрози застосування фізичного насильства на ґрунті безпідставних ревнощів; - фізичне насильство яке полягало в навмисному завданні своїй співмешканці ляпасів, штовхання, шарпання за одежу, які завдавали потерпілій фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на виклики ОСОБА_4 за фактами встановлених ними зазначених протиправних дій було складено: шість протоколів про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1,ч.2 ст. 173-2 КУпАП з яких 5 розглянуто судом та ОСОБА_5 ухвалами суду був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме згідно з протоколами за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) від 17.04.2022 р; 18.05.2022 р.; 02.06.2022 р.; 07.06.2022 р.; 21.06.2022 р.; 24.08.2022 р.

Крім того, за аналогічними вищеописаними фактами домашнього насильства ОСОБА_4 неодноразово викликала співробітників поліції, якими з врахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, стосовно ОСОБА_5 винесено ще 3 термінових заборонних приписів стосовно кривдника, а саме:

-від 18.05.2022 р. з зобов`язанням заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб;

-від 21.06.2022 р. з зобов`язанням заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи на 10 діб;

-від 24.08.2022 р. з зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 діб.

В результаті вищеописаних систематичних фактів домашнього насильства з боку ОСОБА_5 в період часу з кінця квітня 2022 року та до 24.08.2022 р. ОСОБА_4 були завдані фізичні та психологічні страждання які призвели до погіршення якості життя потерпілої внаслідок фізичного та психологічного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, а також втрати повноцінного сну, відпочинку та позитивних емоцій.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно ж до п. 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Окрім того, відповідно до наданої прокурором довідки №76-28012026/51008 від 28.01.2026 р. про судимості та притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності у інших кримінальних проваджень, судимостей не має, тобто обставини, які б свідчили про переривання строку давності, судом не встановлені.

Водночас, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено висновок про те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 р. № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284, 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк до двох років, який вважається закінченим у кінці серпня 2022 року, у зв`язку із чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більше ніж три роки, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що на підставі імперативних положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК України він має бути звільнений від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати, речові докази в цьому кримінальному провадженні відсутні, а також заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000387 від 24.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/11695/22

Номер провадження № 1-кп/ 522/1149/26

Головуючий суддя ОСОБА_1