КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/8613/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1821/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозоватка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Євпаторійським МВ ГУ ДМС України в АР Крим від 26.12.2013, також громадянина російської федерації, паспорт НОМЕР_2 , виданий 21.11.2014 відділом УФМС росії по Республіці Крим в м. Євпаторія, код підрозділу 910-005, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру від 28.07.2025 у кримінальному провадженні №0000063 від 11.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу про скасування повідомлення про підозру.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена без належної оцінки доводів скарги та матеріалів провадження.

Апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є необґрунтованим, оскільки матеріали кримінального провадження не містять достатніх фактичних даних, які могли б переконати об`єктивного спостерігача у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за викладених обставин.

Апелянт зазначає, що ключовою обставиною підозри є твердження сторони обвинувачення про використання завідомо підробленої довіреності від 12.04.2019 (бланк НЕЕ 338714). Разом із тим, належних і допустимих доказів підроблення зазначеної довіреності матеріали провадження не містять, відповідна судова експертиза підписів не проводилась, а експертні висновки відсутні.

При цьому у межах іншого кримінального провадження №, зареєстрованого саме за фактом можливого підроблення зазначеної довіреності, підозру особам не повідомляли, провадження неодноразово закривалось за відсутністю складу злочину, а факт підроблення документу не був доведений. Остаточне процесуальне рішення у цьому провадженні невідоме, що виключає можливість беззаперечного висновку про фальсифікацію довіреності.

Також апелянт зазначає, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не були допитані ключові особи, зокрема нотаріус, директор товариства та особа, на ім`я якої видано довіреність, не вилучено первинні документи нотаріального діловодства, а архів нотаріуса відсутній, що унеможливлює встановлення факту видачі або невидачі довіреності.

Основним доказом сторони обвинувачення є показання потерпілого ОСОБА_9 , які містять істотні суперечності. Зокрема, за матеріалами провадження встановлено, що потерпілий був обізнаний про діяльність ТОВ «Кондор-5» та пов`язані з ним обставини значно раніше, ніж зазначено у його показаннях, що підтверджується даними офіційних реєстрів та поданими ним запитами у 2023 році.

Потерпілий був обізнаний про правовий статус майна та наявність корпоративного конфлікту між ТОВ «Кондор-5» та ОСОБА_7 , а також про нікчемність попереднього договору за законодавством України, що виключає введення його в оману.

Апелянт також посилається на ознаки провокації з боку потерпілого, який, за твердженням захисту, був пов`язаний із представниками товариства та діяв під контролем правоохоронних органів. На підтвердження цього наводяться обставини проведення негласних слідчих дій із використанням грошових коштів потерпілого та подальшого процесуального поводження з ними.

За встановлених обставин у діях підозрюваного відсутні ознаки шахрайства у розумінні ст.190 КК України, оскільки відсутні докази обману або зловживання довірою, а також наводить посилання на правові позиції Верховного Суду України щодо складу відповідного злочину.

Під час досудового розслідування не була надана оцінка обставинам зміни правового статусу ТОВ «Кондор-5» та його реєстрації як юридичної особи за законодавством російської федерації, що на думку сторони захисту, має значення для правильного встановлення фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам захисту та обмежився формальним посиланням на попередні судові рішення щодо запобіжного заходу.

Крім того апелянт зазначає про порушення принципу неупередженості суду, оскільки той самий слідчий суддя неодноразово оцінював обґрунтованість підозри під час розгляду питань про запобіжний захід, що на думку захисту, свідчить про сформовану правову позицію та створює сумніви у безсторонності під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи підозрюваного та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, з доповненнями, які просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, також зазначив, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 19.01.2026 направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для його розгляду по суті пред`явленого обвинувачення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наявних матеріалів судового провадження убачається, що 23.10.2025 адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого суддіБілоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на повідомлення про підозру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000063 від 11.02.2025 року.

22.12.2025 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовлено у задоволенні вказаної скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру від 28.07.2025 у кримінальному провадженні №0000063 від 11.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що доводи на які посилається захисник не можуть мати наслідком скасування підозри, оскільки на даному етапі досудового розслідування матеріали кримінального провадження містять достатньо вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя звернув увагу на те, що виходячи із принципів кримінального судочинства, наявність обґрунтованої підозри не свідчить про наявність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Повідомлення про підозру є важливою процесуальною дією, вимоги до змісту якої, порядок вручення, а також повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри чітко визначені Кримінальним процесуальним кодексом України, однак вона (підозра) не є процесуальним рішенням яким завершується досудове розслідування.

Крім того наявність вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) неодноразово перевірялась слідчим суддею в ході досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу та продовженні його строку.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст повідомлення про підозру, а також дотримання порядку її вручення слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, також зазначив, що 06.11.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000063 від 11.02.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею в ході розгляду вищевказаної скарги, було встановлено, що за своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що у кримінальному провадженні №0000063 від 11.02.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, досудове розслідування закінчено та складено обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , який направлено 19.01.2026 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4