Справа № 282/1682/25
Провадження № 1-кп/282/87/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Любар Любарського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

-13.09.2007 Любарським районним судом за ч.2 ст.307 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно обрано покарання у вигляді п`яти років і один місяць позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Богунського районного суду від 15 лютого 2011 року звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на строк: 1 рік 6 місяців 10 днів;

-30.10.2014 Романівським районним судом за ч.2 ст.309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки;

-12.06.2015 Любарським районним судом за ч.2 ст.309, ч,4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На основі ст.75 КК України, .від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

-02.02.2016 Любарським районним судом за ч.2 ст.309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На основі ст.71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання по вироку цього ж суду від 12.06.2015 року і до відбування покарання визначити 5 років позбавлення волі, початок строку - 02.02.2016. Постановою Бердичівського міського суду від 12 вересня 2019 року на основі ст.81 КК України звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на строк: 11 місяців 3 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Любарського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000169, з якого слідує, що у достовірно невстановлений слідством день листопада 2025 року близько 17 години 00 хвилин, проходив повз територію кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та зайшов до підсобного приміщення даного кафе- магазину, вхідні двері якого не були замкнені на запірний пристрій, де виявив твердопаливний котел марки «Коростень» сірого кольору, та брухт чорних металів (газову плиту білого кольору на дві комфорки, яка була у несправному вигляді, металеву вивіску із написом «Кафе Сузір`я», два металеві стовпчики квадратної та круглої форми), де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з підсобного приміщення даного кафе- магазину «Сузір`я». В подальшому ОСОБА_4 , покинув територію даного кафе-магазину «Сузір`я», оскільки була світла пора доби, та в той же день близько 00 годин 00 хвилин останній повернувся на територію кафе-магазину «Сузір`я» з метою викрасти вище зазначене майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, під час перебування на території за вище вказаною адресою, у цей день, час та місці, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими для власника майна та інших осіб, діючи свідомо та протиправно, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, руками відкрив вхідні двері підсобного приміщення кафе- магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які не були зачинені, та проник до даного підсобного приміщення, звідки викрав твердопаливний котел марки «Коростень» сірого кольору, вартістю 3699,67 грн., та брухт чорних металів (газову плиту білого кольору на дві комфорки, яка була у несправному вигляді, металеву вивіску ізнаписом «Кафе Сузір`я», два металеві стовпчики квадратної та круглої форми), вартістю 256,22 гри. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном, залишив місце вчинення злочину, чим заподіяв матеріальної шкоди власниці ОСОБА_6 на загальну суму 3955 грн. 89 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

29 грудня 2025 року між прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за згодою потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов9язків, передбачених ст.76 КК України. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому, захиснику, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним, захисником та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник угоду про визнання винуватості підтримав, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК та КК України, не суперечить правам обвинуваченого та не заперечував проти її затвердження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Враховуючи, що укладена між прокурором, обвинуваченим та захисником відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.75 КК України та укладеної угоди, за якою ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на нього судом, суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 3565 грн. 60 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжнийзахід у виді особистого зобов`язання закінчився і підстав для його продовження не встановлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 29 грудня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (висновок експерта №СЕ-19/106-23/10012- ТВ від 10.08.2023).

Речові докази по справі: твердопаливний котел сірого кольору, газова плита білого кольору марки «ЗГА Львів», металевий стовпчик квадратної форми із металевими кріпленнями, металевий стовпчик круглої форми з металевим кріпленням, металева вивіска прямокутної форми із написом «Кафе Сузір`я», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком чинності повернути власнику ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області №282/926/23 від 10.12.2025 на твердопаливний котел сірого кольору, газова плита білого кольору марки «ЗГА Львів», металевий стовпчик квадратної форми із металевими кріпленнями, металевий стовпчик круглої форми з металевим кріпленням, металева вивіска прямокутної форми із написом «Кафе Сузір`я», після набрання чинності вироком суду скасувати.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 судом не встановлено.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1