Провадження №1-кп/748/120/26
УХВАЛА

13 лютого 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

проводячи судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000095 від 28 травня 2025 року, за обвинуваченням : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки залишаються ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачена та захисник заперечували щодо поданого клопотання, вказуючи про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та визначення меншого розміру застави, посилаючись на необгрунтованість зазначених ризиків, відсутність судимостей, щире каяття, незадовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, виконання покладених на неї обов`язків під час дії запобіжного заходу у виді застави.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку судового контролю суд враховує, що як вбачається з обвинувального акту остання обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Ризик, це завжди ймовірність настання того чи іншого факту, тому твердження про те, що прокурором не наведено, а судом не досліджено конкретних та нових обставин для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними. Адже, всі наведені прокурором ризики були встановлені та підтверджені під час обрання запобіжного заходу в ході досудового розслідування, на даний час вони не зникли та продовжують існувати. Будь-яких нових ризиків прокурором не наведено і судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою суд лише перевіряє наявність обставин, які вказують, що раніше встановлені ризики не зменшились, аж настільки, щоб вважати, що їм можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, або не зникли зі сплином часу.

Лише встановлення нових ризиків, зобов`язує суд перевірити докази на їх доведення. Однак, нових ризиків не було заявлено стороною обвинувачення та не встановлено під час вирішення заявленого клопотання.

Суд вважає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишаються актуальними. Залишається ризик ухилення від суду. Також не втратив свою актуальність ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Відсутність фактів неналежної процесуальної поведінки, вчинення іншого кримінального правопорешення не є підставою стверджувати про те, що даний ризик перестав існувати, а лише є свідченням того, що визначений запобіжний захід є дієвим та дійсно запобігає настанню такого ризику. Після встановлення факту того, що обвинувачена ухиляється від явки до суду, вчинила інше кримінальне правопорушення, це вже не буде ризиком, а стане встановленим фактом.

При продовженні запобіжного заходу ОСОБА_3 судом враховується відсутність даних про неможливість подальшого тримання її під вартою за станом здоров`я, дані про її особу, що є раніше не судимою, має зареєстроване місце проживання.

Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу судом не оцінюються зібрані в ході досудового розслідування докази, також на даній стадії кримінального провадження суд не може стверджувати про щире каяття обвинуваченої та визнання нею вини, оскільки врахування даних обставин та оцінка доказів судом здійснюється під час ухвалення вироку. В свою чергу обвинувачена зволікає з наданням показів в судовому засіданні.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу як на це вказує сторона захисту.

Оскільки суд вирішує питання щодо продовження запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні, який був обраний в ході досудового розслідування та з`ясовує чи не зменшились ризики, які були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу, то суд не оцінює процесуальну поведінку обвинуваченої під час виконання нею процесуальних обов`язків у провадженні за підозрою за ч.2,3 ст.436-2 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, в тому числі, передбаченого статтями 109-114-2 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2025 року ОСОБА_3 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн. При визначенні розміру застави судом враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та матеріальний стан обвинуваченої ОСОБА_3 . Чернігівський апеляційний суд в ухвалі від 07.11.2025 вказав, що саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 і виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На даний час судом не встановлено підстав, а стороною захисту не наведено додатково доказів, які б свідчили про необхідність зменшення визначеного розміру застави.

Отже, підлягає продовженню визначений ухвалою Новозаводськогорайонного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2025 року розмір застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн з умовами, що передбачені в даній ухвалі.

Підстав для зменшення визначеного розміру застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмову в задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та зменшення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 183, 199, 331, 371, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 13 квітня 2026 року включно з визначеним розміром застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн з умовами, що передбачені в ухвалі Новозаводськогорайонного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2025 року.У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом, не відлучатися з міста Чернігова без дозволу прокурора та суду, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та зменшення розміру застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1