ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/1312/2026 У Х В А Л А
19.03.2026р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
18.03.2026р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 2 ст. 350 КК України.
Згідно повідомлення, досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України № 4757-IX від 14.01.2026, строк дії в Україні воєнного стану продовжено строком на 90 діб з 03.02.2026.
Також в Україні оголошено загальну мобілізацію Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ, при цьому строки загальної мобілізації в подальшому неодноразово продовжено, у тому числі Указом Президента України № 41/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України № 4758-IX від 14.01.2026.
16 березня 2026 року відповідно до наказу начальника Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області №223 від 16.03.2026 виділено особовий склад поліцейських із числа підпорядкованих підрозділів для участі у проведенні спільних фільтраційно-профілактичних заходів на території м. Миколаєва та Миколаївського району Миколаївської області.
17 березня 2026 року приблизно о 6:00 відповідно до вищевказаного наказу та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна група з оповіщення військовозобов`язаних та перевірки військово-облікових документів у складі: дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 та дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , які перебували в однострої; а також у відповідному військовому обмундируванні з шевронами та знаками розрізнення головного сержанта 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , солдата стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_11 , яким присвоєно військові звання, видано військові квитки та яких наділено службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу за мобілізацією в особливий період, здійснили виїзд на автомобілі «Volkswagen T4»,» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для проведення оповіщення та вручення повісток на території Центрального району м. Миколаєва.
Вказаного дня приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: проспект Героїв України, 79-Б у м. Миколаєві, членами групи оповіщення виявлено особу чоловічої статі, яка за зовнішніми ознаками підпадала під категорію військовозобов`язаних для проходження військової служби в ЗСУ, а саме ОСОБА_6 , у зв`язку з чим прийнято рішення про перевірку військово-облікових документів у останнього. Після чого дільничний інспектор поліції ОСОБА_12 , перебуваючи в однострої встановленого зразка з відповідними розпізнавальними написами «Поліція», вийшов із вищевказаного автомобіля та висловив вимогу про зупинку руху ОСОБА_6 та надання останнім військово-облікових документів для перевірки. ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться поліцейський, усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку, під час якої поводився агресивно та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських та військовослужбовців ТЦК. Після чого працівниками поліції відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_6 застосовано фізичну силу, та останнього поміщено до салону автомобіля «Volkswagen T-4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою встановлення його анкетних даних та військово-облікових даних ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому автомобілі «Volkswagen T-4», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що в указаному автомобілі разом з ним перебувають працівники поліції та військовослужбовці РТЦК та СП, діючи з раптово виниклим умислом на умисне протиправне заподіяння смерті капітану поліції ОСОБА_7 , який сидів перед ним, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, дістав з кишені розкладний ніж, який вважав достатнім знаряддям для реалізації свого злочинного умислу, та усвідомлюючи злочинні наслідки у вигляді настання смерті поліцейського, із силою завдав капітану поліції ОСОБА_7 удар ножем в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`язки печінки.
В цей час злочинні дії ОСОБА_6 були помічені працівниками ТЦК та СП, які перебували поряд, припинили його злочинні дії та доставили потерпілого ОСОБА_7 до КНП ММР «Лікарня швидкої медичної допомоги», де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу та врятовано життя.
Крім цього, 17.03.2026 приблизно о 11 годин 30 хвилин за адресою: м.Миколаїв, проспект Героїв України, 79-б ОСОБА_6 під час зупинки його з метою перевірки військово-облікових документів членами спільної групи з оповіщення у складі інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 та дільничного інспектора поліції ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 ; та у відповідному військовому обмундируванні з шевронами та знаками розрізнення- головного сержанта 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_13 , солдата стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_11 , яким присвоєно військові звання, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться поліцейські та військовослужбовці ТЦК, усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку, під час якої вів себе агресивно та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських та військовослужбовців ТЦК. Під час припинення його противоправних дій та застосуванням працівниками поліції відповідно до ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» до ОСОБА_6 фізичної сили, перебуваючи в салоні автомобілю «Volkswagen T-4» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 достовірно знаючи, що в указаному автомобілі разом з ним перебувають працівники поліції та військовослужбовці РТЦК та СП, діючи з раптово виниклим умислом на умисне перешкоджання законної діяльності працівників ТЦК та поліцейських, наділених службовими повноваженнями з проведення мобілізаційної роботи, діставши з кишені ножа, наніс, дістав ніж із кишень та тримаючи його у руці наніс капітану поліції ОСОБА_7 удар ножом в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`язки печінки. В цей час, головний сержант ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з автомобілем «Volkswagen T-4» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 та помітивши злочині дії ОСОБА_6 , спробував надати медичну допомогу потерпілому, на що ОСОБА_6 достовірно знаючи, що перед ним перебувають військовослужбовці ТЦК та СП, наділені службовими повноваженнями з проведення мобілізаційних заходів, бажаючи перешкодити їх діяльності, з силою, утримуючи в руці ніж наніс військовослужбовцю ОСОБА_9 удар ножем в ліву ногу, спричинивши поверхневу колото-різану рану лівого стегна, та при спробі припинити його дій ОСОБА_9 , який спробував вихватити ніж з рук ОСОБА_6 спричинив останньому різану рану лівої кисті. Після чого, його злочині дій були припинені іншими співробітниками поліції та ТЦК та СП.
17.03.2026 о 14 год. 15 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечив обставини правопорушення, викладені у повідомленні про підозру. Пояснив, що на військовому обліку не перебуває. 17.03.2026р. він йшов по вулиці по пр. Героїв України й помітив, що його переслідує невідомий мікроавтобус. Переживаючи за своє життя, ОСОБА_6 підбіг ближче до перехрестя, де встановлені камери спостереження, та зупинився. В цей час ззаду до нього підбігли невідомі особи (один з яких був у форменому одязі) та схопили. На питання ОСОБА_6 незнайомці не представились, а почали тягнути його до мікроавтобуса. ОСОБА_6 вимагав їх пред`явити посвідчення, на що останні грубо лаялись, заламували руки та почали наносити йому чисельні удари, в тому числі в область голови. Захищаючись від вказаного нападу, ОСОБА_6 дійсно почав відбиватись від них із застосуванням власного ножа та наніс поранення двом з нападників.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, оскільки в тій ситуації ОСОБА_6 захищав своє життя й здоров`я, а також з огляду на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні злочинів передбачених ст. 348, ч. 2 ст. 350 КК України, з яких злочин за ст. 348 КК України є особливо тяжким, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному; зважаючи на те, що частина території України досі залишається тимчасово окупованою, ведуться активні бойові дії та ситуація є нестабільною, а частина державного кордону неконтрольована; враховуючи характер злочинів, вчинених громадянином України та пов`язаних із посяганням на життя поліцейського та військовослужбовця під час виконання ними службових обов`язків щодо проведення мобілізаційних заходів; зважаючи на особу підозрюваного, який хоча й раніше не судимий, однак не перебуває на військовому обліку, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, що сприяє його безперешкодному пересуванню й виїзду за межі України, зокрема через неконтрольовані ділянки кордону; з огляду на те, що на даний час підозрюваний заперечує обставини вчинення кримінальних правопорушень, посилаючись на свої дії в умовах самозахисту, незважаючи на пояснення свідків та потерпілих, які вказують про зворотне; зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, направлену на встановлення повного кола осіб-свідків, інших фігурантів, збір доказової бази, а також перевірки пояснень ОСОБА_6 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень з боку працівників ТЦК та поліції під час проведення мобілізаційного заходу, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які в умовах воєнного стану в України є більш ніж вагомими.
При цьому суд враховує, що потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні є працівниками правоохоронного органу та військовослужбовцями, за такого невідомо у який спосіб підозрюваний зможе на них впливати, за такого ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.
Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то зважаючи на те, що підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце мешкання та доволі міцні соціальні зв`язки, в той же час сам факт вчинення даних злочинів не є підставою вважати про стійку антисоціальну поведінку особи, у зв`язку з чим наведений ризик є надуманим.
Таким чином запобігти вказаним вище ризикам, передбаченим п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Окрім того, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та зважаючи на те, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини вчинені із застосуванням насильства, внаслідок якого спричинено тілесні ушкодження працівнику поліції та військовослужбовцю РТЦК, за такого вважає доцільним не визначати розмір застави.
Керуючись ст.ст. 183, 196 КПК України, -
Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.05.2026р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1