Справа № 347/2718/25
Провадження № 1-кп/347/198/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження №0000327 від 04.12.2025року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Косів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, вчителя фізичної культури Косівського ліцею імені Ігоря Пелипейка Косівської міської ради, ФОП, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням службового становища, за наступних обставин:

03.12.2025 близько 21:00 год. працівниками Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в м. Косів за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «ТОYОТА RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час спілкування поліцейським ОСОБА_5 виявлено зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння водія та запропоновано ОСОБА_4 пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду останній відмовився та був доставлений до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлюючи настання для себе негативних правових наслідків за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виник умисел на надання неправомірної вигоди працівнику поліції за непритягнення до адміністративної відповідальності.

Надалі водій ОСОБА_4 , близько 21:40 год, перебуваючи у службовому кабінеті Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, реалізовуючи свій злочинний умисел на надання працівнику поліції неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, запропонував та надав поліцейському Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , який відповідно до п.1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, неправомірну вигоду в розмірі 4000 гривень за невчинення дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який від отримання такої вимоги відмовився.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що 03.12.2025 в м. Косів він керував автомобілем марки і моделі «ТОYОТА RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції через порушення вимог Правил дорожнього руху України. Після зупинки, під час надання працівникам поліції документів - працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, після чого був доставлений до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Усвідомлюючи, що за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння його можуть позбавити права керування транспортними засобами, тому задля уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, він запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 4000 гривень, які відмовились від її одержання та повідомили про вчинення кримінального правопорушення. Свою вину у вчиненому визнає повністю, щиро кається, стверджує, що не в повній мірі усвідомлював про такі наслідки його дій. Просить суворо його не карати та призначити штраф у мінімальному розмірі.

Крім, повного визнання вини самим обвинуваченим, його винність доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Судом досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію паспорта ОСОБА_4 та інформацію про особу, згідно яких останній народився 22.04.1988 в м. Косів Косівського району Івано-Франківської області та є громадянином України;

- витяг з реєстру територіальної громади від 31.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 ;

- характеристику на ОСОБА_4 №89/04-08/2 від 09.12.2025 року, згідно якої останній за місцем проживання характеризується позитивно;

- характеристику на ОСОБА_4 №662/02-10 від 09.12.2025 року, згідно якої останній за місцем роботи характеризується позитивно;

- довідку про склад сім`ї, за змістом якої ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ;

- довідку про судимість №7-05122025/26012, якою підтверджується, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

- довідки КНП «Косівської ЦРЛ» № 545 та №416 від 08.12.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_4 не знаходиться на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті даного медичного закладу;

- копію листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 6052 від 08.12.2025 року, за змістом якого ОСОБА_4 перебуває на обліку військовозобов`язаних, на військову службу по мобілізації не призивався, користується правом на відстрочку;

- копію наказу №73-к від 29.08.2024 року, яким ОСОБА_4 02.09.2024 року прийнятий на роботу на посаду вчителя фізичної культури Косівського ліцею ім.І.Пелипейка;

- довідки про доходи ОСОБА_4 №160 від 18.12.2025 року, згідно яких його заробітна плата за вересень-грудень 2024 року становить всього 57982,21 грн.; за січень-грудень 2025 року всього становить 184159,17 грн.;

- витяг з державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, згідно якого ОСОБА_4 з 18.02.2020 року є підприємцем;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із перекладом, за змістом якої ОСОБА_4 є його батьком.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Також, суд враховує досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, із вищою освітою, працевлаштований, щиро розкаюється у вчиненому, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

За змістом ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Отже, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, його майновий та сімейний стан, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальнї відповідальності, повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро розкаявся, стверджує, що у подальшому подібних дій не допускатиме, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є:

- грошові кошти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, які поміщено до пакету № 5467369 через уповноважену особу Косівського РВП ГУНП в області передано на зберігання до департаменту регіональної каси перерахунку у м. Івано-Франківськ філії АТ КБ «Приватбанк»; оптичний носій «DVD-R диск» із відеозаписами, який поміщено в паперовий конверт та опечатано зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 2 та п.4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За правилами п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.96-1, 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази грошові кошти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, які поміщено до пакету № 5467369 через уповноважену особу Косівського РВП ГУНП в області передано на зберігання до департаменту регіональної каси перерахунку у м. Івано-Франківськ філії АТ КБ «Приватбанк».

За правилами п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, речовий доказ оптичний носій «DVD-R диск» із відеозаписами, який поміщено в паперовий конверт та опечатано підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України: суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст.124 КПК України).

Отже, процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/109-25/17379-ДД від 08.12.2025 року у даному кримінальному провадженні у сумі 5348,40 гривні підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 469, 472-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та речові докази грошові кошти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, які поміщено до пакету № 5467369 та через уповноважену особу Косівського РВП ГУНП в області передано на зберігання до департаменту регіональної каси перерахунку у м. Івано-Франківськ філії АТ КБ «Приватбанк» - конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні оптичний носій «DVD-R диск» із відеозаписами, який поміщено в паперовий конверт та опечатано, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів у сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім гривень) 40 копійок на розрахунковий рахунок UА0009266, код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Івано-Франківській області (Косівський район)/24060300, код отримувача 37951998.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1