Справа № 458/1241/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 не прибула,

потерпіла ОСОБА_5 не прибула,

представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка Львівської області в дистанційному режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представником потерпілої адвокатом ОСОБА_6 клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2025 № 0000080 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Турка Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, із вищою освітою, пенсіонер, не депутат, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, не військовозобов`язаний, вдівець, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2025 року прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 передано до Турківського районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2025 № 0000080 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.11.2025 справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду 24.11.2025 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду 26.11.2025 року призначено судовий розгляд, визначено дати судових засідань.

Ухвалами суду ОСОБА_8 неодноразово продовжувалися строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній раз згідно ухвали суду від 27.04.2026 року до 27.06.2026 року включно.

Під час розгляду справи встановлено порядок та обсяг дослідження доказів.

В судовому засіданні 06.05.2026 року обвинувачений ОСОБА_8 просив задоволити його клопотання що стосується заміни адвоката ОСОБА_9 , оскільки його сином в його інтересах укладено угоду з адвокатом ОСОБА_10 , просив адвоката ОСОБА_10 допустити до участі в справі як його захисника.

В судовому засіданні 06.05.2026 року прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 не заперечував проти заміни захисника.

В судовому засіданні 06.05.2026 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну захисника ОСОБА_8 і залучення до справи іншого захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , пояснив, що він належним чином здійснював захист ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, однак обвинувачений вправі просити про заміну захисника.

Заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Конституційні приписи, а саме ст. 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Статтею 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

У відповідності дост.54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у журналі судового засідання.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 24.10.2003 року №8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» зазначив, що відмова від захисника можлива на будь-якій стадії процесу лише за ініціативою підсудного. Вирішуючи питання про прийняття такої відмови, суд має з`ясувати, чи не є вона вимушеною (наприклад, у зв`язку з неявкою захисника в судове засідання) і як у подальшому підсудний здійснюватиме свій захист - самостійно чи за допомогою іншого захисника. Установивши вимушеність відмови, суд вживає передбачених законом заходів до забезпечення участі захисника у справі.

Виходячи з цього, реалізація даного права повинна здійснюватися лише за наявності певних умов, а саме: відмова від захисника має бути добровільною і надходити від підозрюваного, обвинуваченого. При відмові від конкретного захисника цим особам має бути надана реальна можливість його заміни іншим захисником. Утім зазначені умови не вичерпують усіх передбачених законом вимог до забезпечення права на захист при відмові підозрюваного, обвинуваченого від захисника.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 заявив про заміну захисника адвоката ОСОБА_9 у присутності останнього, після спілкування з ним, та враховуючи, що захисник не заперечує проти його заміни, суд вважає за необхідне замінити захисника обвинуваченого.

Як вбачається зі ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника.

Як вбачається з долучених адвокатом ОСОБА_10 , останнім додано належні повноваження для захисту прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 .

Таке положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, за якою останній розглядає право вибору адвоката як не абсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення справедливого правосуддя. Європейський суд з прав людини у низьці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все при наданні безоплатної правової допомоги. У цьому випадку основним критерієм є інтерес правосуддя.

У справі «Круассан проти Німеччини» Європейський суд відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 28, Series A № 237 B). У цьому ж рішенні Суд наголошує, що стаття 6 пункт 3 (с) Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисникам на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно.

З урахуванням зазначеної позиції ЄСПЛ, призначаючи адвоката національний суд повинен, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак інтереси обвинуваченого можливо обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

Відповідно до правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України». Так, у п. 80 цього рішення ЄСПЛ зазначив, що: «ані буква, ані дух ст. 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися (увідкритий чи мовчазний спосіб) від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови». Також у п. 65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» ЄСПЛ вказав: «перед тим, яквважати обвинуваченого таким, щовідмовився відважливого права за ст. 6 Конвенції, зогляду нанепрямі ознаки його поведінки слід переконатися, щовін міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки»

Особа (підозрюваний, обвинувачений) без встановлення будь-яких обмежень та умов, керуючись власним волевиявленням, має право відмовитися від захисника або замінити його в будь-який момент кримінального провадження в усній або письмовій формі. Особа, яка відмовляється від захисника, не зобов`язана обґрунтовувати чи доводити суду наявність обставин, які, на її думку, вказують на те, що захисник не здійснює належним чином захист та не виконує свої професійні обов`язки. Якщо обвинувачений відмовився від захисника, а суд залишив таке клопотання без задоволення, то це є порушенням права на захист, що вважається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що необхідно прийняти клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від захисника ОСОБА_9 , що не порушуватиме право обвинуваченого на захист.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 42, 47, ч. 1 ст.54,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_8 про заміну захисника адвоката ОСОБА_9 на адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від захисника ОСОБА_9 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 згідно доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від виконання ОСОБА_9 обов`язків захисника обвинуваченого ОСОБА_8 .

Провести заміну захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2025 № 0000080 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченоного ч. 1 ст. 115 КК України.

Для захисту інтересів ОСОБА_8 залучити захисника ОСОБА_10 .

Копію ухвали негайно надіслати до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, адвокату ОСОБА_9 для відома, а адвокату ОСОБА_10 для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1