УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000713 від 01.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За змістом обвинувального акта, ОСОБА_6 , 29 липня 2025 року, близько 02 год 30 хв, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчиняючи дії, пов`язані з домашнім насильством щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив фізичне насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, умисно вдарив його один раз кулаком своєї правої руки в область грудної клітки, один раз долонею своєї лівої руки в область правої щоки та один раз долонею своєї правої руки в область лівого ока, чим причинив неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній повіці лівого ока, забою м`яких тканин в лобно-скронневій ділянці голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примирення з потерпілим, вказав, що останній вперше вчинив кримінальний проступок та примирився з потерпілим, просив закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив факт примирення з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що він примирився з обвинуваченим, просив закрити кримінальне провадження і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловила позицію про наявність підстав для закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Заслухавши учасників судового засідання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим передбачені ст. 46 КК України. Так, виходячи з положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, для застосування ст. 46 КК України та прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим необхідною є сукупність таких умов: 1) вчинення особою злочину чи проступку вперше; 2) вчинене діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів; 3) виключається можливість звільнення за вказаною підставою у випадку вчинення корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин, кримінального провадження, відкритого у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила злочин чи проступок, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням, була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності, була реабілітована, була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання, відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 вважається особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд враховує, що вчинене обвинуваченим діяння не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому згідно з усталеною судовою практикою примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Іншими словами, під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК України та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК України у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Виходячи з наведених нормативних положень, суд дійшов висновку, що обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим» (ст. 46 КК України), під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

Вирішуючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні вказав, що примирився з обвинуваченим, не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та продовжувати судовий розгляд в загальному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, який не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілим, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000713 від 01.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8