Провадження №1-кс/127/4048/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , про продовження, в межах кримінального провадження №0001029 від 17.11.2025, строку тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 від 17.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 355 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.12.2025 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, автомобілем марки «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 прибув до готельного комплексу «Кльове місце» за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою самовільного привласнення владних повноважень та звання службової особи для полегшення вчинення нападу, підійшов до адміністратора зазначеного готельного комплексу ОСОБА_7 та представився йому працівником поліції, яким він насправді не був. Ввівши ОСОБА_7 в оману, на екрані свого мобільного телефону ОСОБА_4 продемонстрував йому фото ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та запитав чи ці особи проживають на території даного комплексу.

Будучи впевненим, що ОСОБА_4 є працівником поліції, ОСОБА_7 повідомив йому, що запитувані особи дійсно проживають у готельному комплексі. Тоді, ОСОБА_4 застеріг ОСОБА_7 , щоб той нікому не повідомляв про те, що цих осіб найближчим часом затримають.

Приблизно через 30 хвилин до готельного комплексу «Кльове місце» прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_4 з наміром на вчинення нападу на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Надалі на запитання ОСОБА_4 ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають у будинку АДРЕСА_2 та провів ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до зазначеного будинку.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном увійшли до вищезазначеного будинку та вчинили напад на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Крім того, 10.12.2025 близько 11 години ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 03.02.2026 включно, автомобілями марки «Шкода» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , якою користується ОСОБА_10 , та автомобілі марки «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , прибули до готельного комплексу «Кльове місце» за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А.

Тоді ж, реалізуючи свій намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , представившись працівником поліції, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, увійшли до будинку АДРЕСА_2 вказаного готельного комплексу, де проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Надалі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 дістали предмети, зовні схожі на пістолети, спрямували їх на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та, погрожуючи вбивством, висунули вимогу щодо передачі їм грошових коштів. В цей час ОСОБА_11 здійснював пошук цінностей у приміщенні даного будинку та серед особистих речей потерпілих.

У подальшому ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_9 та завдав їй удар кулаком правої руки в обличчя. В цей час ОСОБА_4 спрямував схожий на пістолет предмет на ОСОБА_8 та, погрожуючи їй вбивством, наказав віддати йому мобільні телефони. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_12 та завдав йому два удари кулаком в ділянку губи та носа, від чого в нього почала йти кров.

Хвилюючись за життя та здоров`я своїх рідних, ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_4 передала йому свої мобільні телефони «Ксіаомі Редмі Нот 4Х» (ІМЕІ: НОМЕР_3 ) з абонентським номером НОМЕР_4 та «ZTE Blade A73» (ІМЕІ: НОМЕР_5 ) без сім карти. Після цього ОСОБА_4 у сумці ОСОБА_8 знайшов ще один її мобільний телефон «Айфон 14 Про Макс» (ІМЕІ: НОМЕР_6 ) з абонентським номером НОМЕР_7 , а також мобільний телефон ОСОБА_9 «Айфон 12 Про Макс» (ІМЕІ: НОМЕР_8 ) з абонентським номером НОМЕР_9 , забравши їх.

Не виявивши у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_10 виліз на ліжко у кімнаті та завдав ОСОБА_8 удар ногою в ліву скроневу область. Це побачив її син ОСОБА_12 та намагався захистити ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 завдав йому удар кулаком в обличчя.

Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 залишили будинок.

Крім того, 10.12.2025 близько 13 години ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на території готельного комплексу «Кльове місце» за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А, з метою полегшення вчинення нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , перемістивши потерпілих поза їх волею до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 . Тоді ж, реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_10 , погрожуючи вбивством, висунув ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вимогу проїхати у зазначений будинок, де ОСОБА_12 мав написати боргові розписки на ім`я дружини ОСОБА_10 ОСОБА_13 .

На виконання цієї вимоги та вказівок ОСОБА_10 ОСОБА_8 , хвилюючись за життя своїх рідних, сіла на праве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Шкода Супер Б» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на ліве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля. У цей же час ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Прибувши до домогосподарства по вул. Тяжилівській у м. Вінниці, ОСОБА_4 , діючи на виконання єдиного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , висунув ОСОБА_8 вимогу віддати йому паспорт громадянина України та довідку про реєстраційний номер облікової картки платника податків, повідомивши, що наступного дня ОСОБА_8 має передати йому свої майнові права на автозаправну станцію ТОВ «Респек Тор». На виконання цієї вимоги ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 відповідні документи.

Далі ОСОБА_10 , погрожуючи фізичною розправою, висунув ОСОБА_12 вимогу написати боргові розписки на ім`я його дружини ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про протиправні наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , також прибула до вищезазначеного вказаного домогосподарства.

Виконуючи вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 написав на ім`я ОСОБА_13 розписку про нібито отримання ним грошових коштів у сумі 265830 тис. доларів США, та дві аналогічні розписки на суму 197 тис. доларів США кожна.

Крім того, 10.12.2025 близько 13 години ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , перебуваючи на території готельного комплексу «Кльове місце» за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, погрожуючи вбивством, висунув ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вимогу проїхати у будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_12 мав написати боргові розписки на ім`я дружини ОСОБА_10 ОСОБА_13 .

На виконання цієї вимоги та вказівок ОСОБА_10 ОСОБА_8 , хвилюючись за життя своїх рідних, сіла на праве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Шкода Супер Б» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на ліве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля. У цей же час ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Прибувши до домогосподарства по вул. Тяжилівській у м. Вінниці, ОСОБА_4 , діючи на виконання єдиного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , висунув ОСОБА_8 вимогу віддати йому паспорт громадянина України та довідку про реєстраційний номер облікової картки платника податків, повідомивши, що наступного дня ОСОБА_8 має передати йому свої майнові права на автозаправну станцію ТОВ «Респек Тор». На виконання цієї вимоги ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 відповідні документи.

Далі ОСОБА_10 , погрожуючи фізичною розправою, висунув ОСОБА_12 вимогу написати боргові розписки на ім`я його дружини ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про протиправні наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , також прибула до вищезазначеного вказаного домогосподарства.

Виконуючи вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 написав на ім`я ОСОБА_13 розписку про нібито отримання ним грошових коштів у сумі 265830 тис. доларів США, та дві аналогічні розписки на суму 197 тис. доларів США кожна.

Після цього ОСОБА_14 автомобілем «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 відвіз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до відділення «ПриватБанку» біля ринку «Мрія» у мікрорайоні «Тяжилів» у м. Вінниці та висадив їх з автомобіля.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлені органом досудового розслідування дату та час, але не пізніше 10.12.2025, діючи умисно, в супереч вимогам Постанови Верховної Ради України № 2471XIIвід 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання огнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 з наступними змінами та доповненнями, маючи умисел направлений на незаконне носіння холодної зброї за невстановлених обставин придбав мисливський ніж загального призначення, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, помістив вищезазначений ніж, до кишені водійський дверцят автомобіля марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_11 , яким ОСОБА_4 користується з метою легкого доступу до нього.

Надалі, 10 грудня 2025 року, у період часу із 19:21 по 21:38 працівниками поліції було проведено обшук автомобіля марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_11 , який знаходився по вул. Олега Антонова у м. Вінниця, в ході якого у водійських дверцятах даного автомобіля було виявлено та вилучено мисливський ніж загального призначення, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії.

У ході досудового розслідування, 10.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та 11.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (розбій) та у вимозі передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області до підозрюваного ОСОБА_4 13.12.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 08.02.2026 року без визначення розміру застави. У подальшому, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_15 від 04.02.2026 року дію даного запобіжного заходу продовжено до 04.04.2026 включно.

У подальшому, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (розбій); у вимозі передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану; у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечних діянь; у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Разом з тим, слідчий у клопотанні вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України;

- показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України;

- протоколами впізнання осіб за фотознімками із потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , відповідно до яких останні впізнали ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , як осіб, що вчинили стосовно них зазаначені кримінальні правопорушення;

- протоколами проведення обшуків за місцями проживання осіб, які причетні до вчинення зазначених кримінальних правопорушень та в автомобілях, якими користуються останні в ході яких було виявлено речі, предмети та документи, які являються речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні;

- виписками із медичних карт амбулаторних хворих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 від 11.12.2025, де зазначено, що на тілі останніх наявні тілесні ушкодження;

- протоколами затримання підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 4 місяців, тобто до 11.04.2026 року.

Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового розслідування кримінального провадження необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а саме: встановити та допитати в якості свідків у кримінальному провадженні осіб які володіють інформацією про обставини вчинених кримінальних правопорушень; розсекретити матеріали, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у зазначеному кримінальному провадженні; повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри; здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлено, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна відповідно, а тому може в будь-який момент покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, потерпілих та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором просив суд, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2026 року без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Додатково вказав, що запобігти наявним ризикам передбачених ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, оскільки вважає підозру оголошену підозрюваному необґрунтованою, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведеними. Вказував на ряд медичних діагнозів (про що представив перелік медичних документів), які, на переконання захисника, вказують на неможливість подальшого перебування підозрюваного під вартою. Зокрема вказував на першу групу інвалідності підозрюваного по зору, а також те, що він має певні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори (проживає у фактичних шлюбних відносинах, тощо). На запитання суду повідомив, що зазначені медичні діагнози уже були наявні у підозрюваного станом на час обрання йому запобіжного заходу без альтернативи визначення застави та були предметом розгляду судів як першої так і апеляційної інстанцій.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

В рамках вказаного провадження, 11 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2025 по справі №127/38933/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком 60 днів, тобто до 23 години 41 хвилини 08 лютого 2026 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

19 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України.

За наслідками апеляційного перегляду вказаної ухвали слідчого судді, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2025 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0001029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 за ознаками ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2026 року по справі 127/3314/26 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001029 від 17.11.2025 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України та ОСОБА_14 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, вирішено продовжити до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.04.2026 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 року по справі 127/3496/26 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

27 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, якщо заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2025 року по справі №127/38933/25, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, встановлено наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а саме, як зазначено у вказаній ухвалі: «….Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_4 оголошено про підозру, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою…»

Крім того, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2025, якою ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0001029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 за ознаками ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін, встановлено наступне:«…Висновки щодо доведеності ризиків та застосування виключного запобіжного заходу.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення чи спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Під ризиками, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що можливе призначення в майбутньому кримінального покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, у певній мірі може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним будуть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. У даному ж провадженні у сукупності із тяжкістю інкримінованих злочинів та значного суспільного резонансу суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи його продовження, суд зазначає про те, що із доданих до клопотання письмових доказів (довідки про наявність судимостей та ухвали слідчого судді) убачається, що ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України та у цьому провадженні до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у значному розмірі 663 835 гривень, яка втім, внесена, та підозрюваний є таким, щодо якого діє запобіжний захід у виді застави. Безперечно ОСОБА_4 є не несудимим, проте такі дані характеризують особу підозрюваного та дозволяють спрогнозувати його поведінку, яка втім, свідчить про імовірне вчинення нових кримінальних правопорушень. Отже ці дані із високою імовірністю стверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того письмовим доказами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу (показаннями потерпілих та змісту оголошеної підозри) установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів саме із застосуванням психологічного та фізичного тиску на потерпілих та ця обставина безумовно підтверджує ризик подальшого незаконного тиску на учасників провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За приписами ст. 187 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею враховано вік підозрюваного, наявність місяця проживання та соціальні зв`язки. Втім, навіть з урахуванням цих даних про особу ОСОБА_4 на даному початковому етапі досудового розслідування до останнього необхідно застосувати винятковий запобіжний захід, оскільки менш суворі, навіть домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним процесуальних рішень….»

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 року по справі 127/3496/26, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , встановлено наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а саме, як зазначено у вказаній ухвалі: «…Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою…..»

Суд бере зазначене до уваги та вказує, що на дату розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ризики констатовані вище переліченими ухвалами, не зменшилися та продовжують існувати, оскільки усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на можливий тривалий строк такого позбавлення, ОСОБА_4 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання суду сама по собі суворість покарання за інкримінований злочин може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З матеріалів клопотання та пояснень прокурора в судовому засіданні встановлено, що існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних та/або свідків чи потерпілих, що свідчить про наявні ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, є підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

З огляду на викладене є підстави вважати, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу та його продовження на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також суд звертає увагу, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактичні обставини, які зазначив у клопотанні слідчий та вказав в судовому засіданні прокурор, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З огляду на викладене суд констатує, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підозра, в розумінні закону є обґрунтованою.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуюче викладене та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави. За наведених обставин, не визначення підозрюваній особі застави на даному етапі кримінального провадження, буде відповідати завданням кримінального судочинства.

Також суд враховує, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2026 року по справі 127/3314/26 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001029 від 17.11.2025 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України та ОСОБА_14 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, вирішено продовжити до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.04.2026 року.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , продовжений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 року по справі 127/3496/26 закінчується 04 квітня 2026 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор, завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні на даний час необхідно встановити та допитати в якості свідків у кримінальному провадженні осіб які володіють інформацією про обставини вчинених кримінальних правопорушень, розсекретити матеріали, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у зазначеному кримінальному провадженні; повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри, здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність обставин, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який на даному етапі досудового розслідування відсутні.

Посилання захисника на медичні діагнози підозрюваного, зокрема те, що він є інвалідом І групи по зору, не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки такі діагнози існували на момент обрання запобіжного заходу та його продовження. Вони (діагнози) враховані як судами першої так і апеляційної інстанції при вирішенні питання застосування запобіжного заходу та вони не стали підставою для визначення будь якої альтернативи.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2026 року, включно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2026 року, включно.

Встановити строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного до 11.04.2026 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя