Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/658/26
Провадження № 1-кп/689/97/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисниці адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 та її законної представниці (матері) ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці кримінальне провадження, відомості про яке 27 січня 2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова-Каховка Херсонської обл., громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, солдата, радіо-телефоніста електрика військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утримані неповнолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не був судимим, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України,

встановив:

27.01.2026 близько 09:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля «Kia Sorento», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі регіонального значення Р-50 сполучення «Ярмолинці-Сатанів» зі сторони с-ща Ярмолинці в напрямку м. Городок Хмельницького р., Хмельницької обл., на 5 км. вказаної автомобільної дороги, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність та з моменту виникнення перешкоди для руху, а саме, автопоїзда у складі сідлового тягача «MAN TGA 15.400» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «TRAILIS D-653» д.н.з НОМЕР_4 , якого він об`єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого створив небезпеку та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Kia Sorento», н.з. НОМЕР_2 із задньою лівою частиною напівпричепа «TRAILIS D-653» д.н.з НОМЕР_4 , який у складі автопоїзда із сідловим тягачем «MAN TGA 15.400» д.н.з. НОМЕР_3 , стояв в попутному напрямку автомобільної дороги на правому узбіччі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_4 вимог ПДР, неповнолітній пасажир автомобіля «Kia Sorento» р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних переломів кісток основи, склепіння і лицьового скелету черепа, епідуральної гематоми основи черепа, забою головного мозку важкого ступеня з внутрішньо-мозковими гематомами у скроневій ділянці головного мозку праворуч, субарахноїдального крововиливу в лівій потиличній долі головного мозку, набряку парехніми головного мозку, забійно-рваних ран правої пара-орбітальної ділянки, повік правого ока, підшкірних гематом пара-орбітальних ділянок, сукон`юктивальних крововиливів обох очей, множинних забоїв і саден шкіри тіла, що за своїм характером, сукупністю відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення ОСОБА_4 вимог пп. 2.3.(б), 12.1. ПДР, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило (заподіяло) тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 КК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого, представника потерпілої та законної представниці на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості, оцінюючи інші наявні у справі документи, що характеризують особу, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями обвинуваченого.

Так, обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті.

Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор дане клопотання підтримав.

Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить усна заява обвинуваченого під час судового розгляду.

ОСОБА_4 пояснив, що 27 січня 2026 орієнтовно о 09 год. віз дружину та доньку на відпочинок, але через ожеледицю не впорався з керуванням та скоїв наїзд на вантажний автомобіль (фуру), що стояв на узбіччі. Дружина в цей час перебувала на передньому пасажирському, а донька на задньому сидінні праворуч. Після ДТП негайно розпочав надавати допомогу доньці: прикрив одягом рану, щоб зменшити кровотечу, розмовляв з нею, аби вона не втратила свідомість. Водночас визвав карету швидкої медичної допомоги. Спочатку лікування доньки відбувалося в Хмельницькій дитячій лікарні, а потім за їх клопотанням її перевели в лікарню в м. Львові. Він купив і продовжує купувати всі ліки на вимогу лікарів. На цей час донька проходить реабілітацію та ряд косметичних процедур, почувається задовільно. Дружина перебуває поруч з нею. Дружину та доньку він забезпечує самостійно. Дружина тимчасово, через необхідність піклування за донькою, не має змоги працювати.

Додав, що після ДТП, з перших хвилин, допомагав слідчому встановити обставини, відповідав на всі запитання, брав участь у слідчих діях на першу вимогу тощо.

Обвинувачений клопотав перед судом не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він, враховуючи відсутність інших військовослужбовців, фактично постійно виконує бойові завдання на транспортних засобах. Крім того, його сім`я проживає у м. Первомайську Миколаївської області, а на час лікування доньки у м. Львові. Відсутність права керувати буде перешкоджати йому здійснювати догляд та допомогу доньці та дружині.

Представник потерпілої ОСОБА_6 та її законної представниці (матері) ОСОБА_7 пояснив, що показання обвинуваченого відповідають дійсності. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законна представниця - мати ОСОБА_7 підтверджують, що жодних претензій до ОСОБА_4 не мають, визнають, що він допомагає всім необхідним для лікування та оздоровлення ОСОБА_6 .

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому, яке слід кваліфікувати за частиною другою статті 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило (заподіяло) потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкція статті передбачає призначення покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років.

За ступенем тяжкості вчиненого правопорушення воно є тяжким злочином (частина п`ята статті 12 КК України).

Суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем несення військової служби характеризується виключно позитивно. Так, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 детально про це зазначає у листі (клопотанні) на адресу суду від 01 травня 2026 року за №813/18696. Серед іншого, підкреслює, що ОСОБА_4 , має військово-облікову спеціальність, яка нагально необхідна у Збройних Силах України; просить призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі для можливості подальшого виконання військових обов`язків. Позитивна службова характеристика також надана командиром 2 десантно-штурмової роти (а.с. 147). Обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів-психіатрів та/або наркологів не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи обставини цієї справи, фактично спільну позицію потерпілої та її законної представниці щодо необхідності збереження за батьком (чоловіком) права користування автомобілем в інтересах їх сім`ї, а насамперед в інтересах видужання та оздоровлення потерпілої, а також звертаючи увагу на суспільний інтерес в ефективному захисті держави її військовослужбовцями, суд вважає за доцільне та необхідне не позбавляти ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, зазначені вище обставини за статтями 66 та 67 КК України, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання та відповідно ухвалює рішення звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені пунктами 1) та 2) частини першої та пунктом 2) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до частини дев`ятої статті 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

З ОСОБА_4 на користь держави суд стягує документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 4457 гривень (д.р. а.с. 38) та 2674,2 гривень (д.р. а.с. 157), що сукупно складає 7131,2 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368 та 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1) та 2) частини першої та пункту 2) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (за наявності таких).

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішити долю речових доказів:

- скасувати арешт ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2026 року у справі №686/2879/26 (1-кс/686/1269/26) та повернути автомобіль «Kia Sorento» н.з. НОМЕР_2 (італійської реєстрації) законному володільцю, у якого його вилучено, - ОСОБА_4 (д.р. а.с 34);

- скасувати арешт ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2026 року у справі №686/2879/26 (1-кс/686/1269/26) та повернути власнику ОСОБА_10 або користувачу ОСОБА_11 вилучений сідловий тягач «MAN TGA 15.400» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «TRAILIS D-653» д.н.з НОМЕР_4 (д.р. а.с 34).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 4457 гривень (д.р. а.с. 38) та 2674,2 гривень (д.р. а.с. 157), що сукупно складає 7131,2 гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення. Відсутні під час оголошення вироку особи мають право отримати копію вироку в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_12