КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3607/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора та, крім іншого, продовжено стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 березня 2026 року (включно), без визначення розміру застави і постановлено утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року у справі №759/13159/25. Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та визначити ОСОБА_6 розмір застави в межах, передбачених ч. 5 ст.182 КПК України.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, такою, що постановлена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Так, прокурором не надано суду відомостей, які б могли підтвердити існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Зауважує, що клопотання прокурора є шаблонним, оскільки посилання на існування ризиків та їх обґрунтування жодного разу за рік не змінювались. Наразі, обставини змінилися, зокрема завершилось досудове розслідування. Апелянт зазначає про те, що втратили актуальність ризики, передбачені п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки всі докази по справі зібрані та передані до суду. Існування інших ризиків на які посилається прокурор у своєму клопотанні, на думку обвинуваченого ОСОБА_6 , є абстрактними та бездоказовими.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що стороною захисту не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі сторін кримінального провадження, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, яке відносить до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Зокрема, в оскаржуваній ухвалі суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявні такі ризики як: обвинувачений, перебуваючи на волі зможе ухилятися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватими у даному кримінальному правопорушенні; знищити, сховати або спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на достовірність їх показань у даному кримінальному провадженні під час судового розгляду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, перешкодити викриттю організатора (керівника) організованої групи; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що висновок про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ґрунтується на об`єктивних даних.

Разом з тим, щодо прохання апелянта про визначення розміру застави, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції виходячи з фактичних обставин інкримінованого правопорушення у сукупності з даними про особу обвинуваченого обґрунтовано не знайшов підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, діючи у межах вимог ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, передбаченого ст.113 КК України.

На переконання колегії суддів, клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4