19.02.2026 Справа № 363/7135/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 17.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000032, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Шамраївка Ульяновського району Кіровоградської області, з середньою освітою, працюючого слюсарем у ПП «Автомагістраль», який має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

16 серпня 2025 року близько 21 години 00 хвилин у селі Гаврилівка Бучанського району Київської області ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області. Під час перевірки документів та спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджено результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» 1,93‰. Після цього, з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, діючи умисно, ОСОБА_4 запропонував та надав сержанту поліції ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень за непритягнення його до відповідальності, поклавши зазначені кошти на сидіння службового автомобіля поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро кається у вчиненому, показав суду, що 16.08.2025 року близько 21:00 у с. Гаврилівка Бучанського району Київської області був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем, під час перевірки у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він запропонував поліцейському неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень, поклавши кошти на сидіння службового автомобіля. Обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, засуджує свої дії, зробив висновки, та запевнив суд, що у майбутньому не буде вчиняти протиправних дій, просив суд врахувати його щире каяття призначати покарання у вигляді штрафу, він працює має можливість виконати таке покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також роз`яснено, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду дії з використанням службового становища.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із зазначеної мети та принципів справедливості, співмірності й індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню їх суспільної небезпеки та даним про особу винного. При виборі виду та міри покарання суд ураховує обставини, що його пом`якшують і обтяжують, а також загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює слюсарем у ПП «Автомагістраль», раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, конкретних обставин кримінального правопорушення, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, спосіб його вчинення, мету та мотив діяння, а також те, що обвинувачений уперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Щодо вирішення долі речових доказів грошових коштів, які належать ОСОБА_4 , суд, керуючись вимогами ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації.

Долю інших речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371,374КПКУкраїни,суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 5000 гривень, у кількості 25 купюр, номіналом по 200 гривень, серійні номера: ЕА4565249; АМ9012882; ВЖ6629301; ЗГ3049795; ЕГ3580688; ГИ6346437; ЄЗ0552291; ЕЗ0902246; ЕГ6806021; АЛ9244006; ЕБ9884628; ЕИ4048066; ЕЖ3840416; ЄЖ8120520; ЗА4735729; ДЄ9880531; ЄБ5618409; ЗА4494438; ГЖ6558204; ЕЕ9536222; АР4624854; ЄЄ3828705; ЄЗ3261304; ЄЖ8759166; ЗВ2414758, які поміщено до спеціального пакету №WAR 1977534, передано на депозитний рахунок ГУ НП в Київській області, квитанція № 000135 - конфіскувати в дохід держави;

- два диски із записами відео із бодікамер, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1