ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/417/26 Справа № 697/2104/24 Категорія: : ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора представника центру пробації засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2026 року, якою задоволено подання Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області. ОСОБА_9 звільнено від покарання призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2024 за ч. 1 ст.309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік по закінченню іспитового строку.

в с т а н о в и л а :

30.09.2025 від Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області надійшли матеріали стосовно ОСОБА_9 для вирішення питання щодо можливості звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком по закінченню іспитового строку.

ОСОБА_9 засуджений вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_9 зобов`язання повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Термін іспитового строку закінчився 27.09.2025.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2026 року, задоволено подання Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області. ОСОБА_9 звільнено від покарання призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2024 за ч. 1 ст.309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік по закінченню іспитового строку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області віл 18.02.2026 відносно ОСОБА_9 скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

2. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Черкаського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відносно засудженого ОСОБА_9 по закінченню іспитового строку.

Вважає, що дана ухвала суду є незаконною, необгрунтованою га невмотивованою та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Засуджений ОСОБА_9 хоча і виконав покладені на нього судом обов`язки під час іспитового строку, проте допустив вчинення систематичних адміністративних правопорушень (у кількості 4-рьох) та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Вказує, що суд у ході дослідження матеріалів подання органу пробації не надав належну правову оцінку та у мотивувальній частині свого рішення формально констатував лише факт їх вчинення та притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, а саме: 18.06.2025 за ч. 1 ст.126 КУпАП, за що на засудженого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн; 18.06.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що на засудженого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн; 17.09.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на засудженого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн; 17.09.2025 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за що на засудженого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн., зазначивши при цьому, що вчинені засудженим адміністративні правопорушення не відносяться до адміністративних правопорушень, передбачених Главою 14 КУпАП, що посягають на громадський порядок.

Крім того, суд першої інстанції не дослідив обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, обмежившись формальним твердженням про те, що відомості про кримінальне правопорушення відносно засудженого ОСОБА_9 за ч.1 ст.382 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2026, тобто після закінчення іспитового строку, що виключає вчинення останнім кримінального правопорушення, не взявши при цьому до уваги та не надавши належну правову оцінку обставинам його вчинення.

Суд не врахував та не взяв до уваги тих фактів (доказів), які могли істотно вплинути на його висновки, про те, що адміністративні правопорушення вчиненні засудженим посягають на громадський порядок, оскільки вони порушують встановлені державою правила безпечної участі у дорожньому русі, які забезпечують безпеку невизначеного кола осіб - усіх учасників дорожнього руху.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, засудженого ОСОБА_9 та представника пробації, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обстави які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на Його висновки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є неправильне застування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України регламентовано, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, зокрема, застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок. (ч. 2 ст. 166 КВК України).

Колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_9 був повністю ознайомленим з обвинувальним вироком суду від 27.09.2024 відносно себе та проінформованим про його зміст у повному обсязі та незважаючи на це, допустив вчинення систематичних адміністративних правопорушень (у кількості 4-рьох), за що на останнього було накладено відповідні адміністративні стягнення, а саме: 18.06.2025 за ч. 1 ст. 126 КУПАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння), накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірах 425 та 17000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік; 17.09.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування) та ч. 2 ст. 130 КУпАП (повторне протягом року керування транспортними засобами особою у стані алкогольного сп`яніння), накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 20400 та 34000 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 3 роки, рішення по яких набрали законної сили.

Незважаючи на встановлені обставини, суд першої інстанції не врахував та не взяв до уваги тих фактів (доказів), які могли істотно вплинути на його висновки, про те, що адміністративні правопорушення вчиненні засудженим, посягають на громадський порядок, оскільки вони порушують встановлені державою правила безпечної участі у дорожньому русі, які забезпечують безпеку невизначеного кола осіб - усіх учасників дорожнього руху.

Так, вчинення ОСОБА_9 адміністративних правопорушень прямо свідчать про те, що останній керував транспортними засобами без документів, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а також керував двічі протягом року у стані алкогольного сп`яніння, після засудження його за кримінальне правопорушення у «сфері обігу наркотичних засобів, свідомо створюючи при цьому небезпеку для невизначеного кола осіб, демонструючи зневагу до суспільних інтересів, чим грубо порушив безпеку дорожнього руху, яка є складовою громадської безпеки, оскільки протиправні дії ОСОБА_9 продовжували свою систематичність та наражали інших учасників дорожнього руху на підвищений ризик дорожньотранспортних пригод, створюючи при цьому загрозу життю та здоров`ю інших учасників руху. Керування транспортними засобами ОСОБА_9 за таких обставин свідчить про свідоме ігнорування засудженим вимог закону та зневагу до загальнообов`язкових правил поведінки у суспільстві, що підриває стан публічної безпеки та правопорядку.

Систематичність вчинення ОСОБА_9 однорідних адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху підтверджує відсутність у засудженого належного реагування на заходи адміністративного впливу та свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що до матеріалів справи долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкрите 17.02.2026 слідчим відділенням відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області кримінальне провадження № 0000059 відносно засудженого ОСОБА_9 , за фактом вчинення останнім під час іспитового строку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме невиконання засудженим постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2025 у справі № 697/1777/25, яка набрала законної сили 29.07.2025, згідно якої ОСОБА_9 було визнано винним у вчиненні 18.06.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, яку засуджений ОСОБА_9 умисно не виконав та 17.09.2025 о 20:50 год. під час дії іспитового строку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаючи про те, що рішення суду від 17.07.2025, яким його позбавлено права керування транспортними засобами набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, маючи реальну можливість його виконувати, всупереч вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності, 111, в с. Маслівка, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних вище обставин, під час дослідження матеріалів справи відносно засудженого ОСОБА_9 , подання органу пробації про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, колегія суддів вважає, що наявні всі необхідні підстави для відмови у його задоволенні та застосування до засудженого ОСОБА_9 в подальшому положень ч. 2 ст. 78 КК України, які є обов`язковими та безальтернативними у даному випадку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2026 року, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора, підлягає до задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. 407, 409, 411, 413, ст. 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2026 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про звільнення ОСОБА_9 , від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -