Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/223/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/3130/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 лютого 2026 року в кримінальному провадженні № 0000562 за ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, громадянину України не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05 серпня 2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. 24.12.2020 року Київським апеляційним судом вирок від 05.08.2020 року скасовано та засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

-25 вересня 2023 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст.391 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження № 0000562 від 19.05.2023 року стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.2 ст.255-1 та ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_7 в порядку ст.331 КПК України звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 вказуючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 лютого 2026 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 04 квітня 2026 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою визначити йому запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від суду, впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на ряд рішень Європейського суду з прав людини та норми кримінально процесуального закону обвинувачений ОСОБА_5 стверджує про відсутність законних підстав для подальшого тримання його під вартою.

Крім того, адвокат зазначає, що при вирішенні питання про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не враховано, що він має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітніх дітей, тобто міцні соціальні зв`язки.

Вважає, що при таких обставинах, висновки суду про продовження строку тримання його під вартою є необґрунтованими, а ризики, передбачені положеннями ст. 177 КПК України недоведеними.

Окрім того, даною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , однак в даній частині ухвала Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 лютого 2026 року ніким з учасників не оскаржується.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 не доставлений, оскільки згідно наявної в матеріалах кримінального провадження відповіді з СІ, обвинувачений ОСОБА_5 02 березня 2026 року буде приймати участь у судовому засіданні в Подільському районному суді м. Кропивницького, від адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.422-1 КПК України, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує, може переховуватись від суду, впливати на свідків та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов правильного висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує може переховуватись від суду, впливати на свідків, які наразі судом не допитані, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість подальшого його тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання прокурора повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання адвоката на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими, умисними, а тому існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може уникати від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тяжкістю покарання, а також перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 405, 406, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 лютого 2026 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в кримінальному провадженні № 0000562 за ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307 КК України на 60 днів, а саме до 04 квітня 2026 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4