Справа № 369/5732/22
Провадження №1-в/369/15/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в режимі відео конференції подання начальника Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп, про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп, який набрав законної сили 21.10.2022.

25.12.2025 року начальник Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що орган з питань пробації не отримував від засудженого ОСОБА_4 , документів про сплату штрафу, а з виконавчої служби надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.11.2025 року.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає що дане подання не підлягає задоволенню.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 , та представник органу пробації не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду подання відповідно до вимог частини п`ятої статті 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання органу пробації, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки, у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24.12.2015, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України зокрема підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2022, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 26 КВК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1