Справа № 450/2511/25 Провадження № 1-кс/450/749/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 13.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, -

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2025 року по справі № 450/2511/25 та передати ОСОБА_3 , на відповідальне зберігання речовий доказ, вилучений 12.06.2025 року, а саме транспортний засіб марки BMW моделі RS1000 2021 року випуску червоного кольору.

Вказане мотивує тим, що СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводить досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000475 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.198 КК України. 12.06.2025 року у ОСОБА_3 вилучено транспортний засіб марки BMW моделі RS1000 2021 року випуску червоного кольору та згідно ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2025 року накладено арешт на вище вказаний транспортний засіб. 30.06.2025 року до СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області направлено заяву про передачу на відповідальне зберігання речового доказу проте не отримано жодної відповіді. 08.07.2025 року також направлено до СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області адвокатський запит з метою отримання відомостей про результат розгляду звернення проте не отримано відповіді. Зазначає, що продовження арешту тимчасово вилученого майна значно обмежує права ОСОБА_3 щодо користування та володіння таким майном. Окрім цього, в продовженні тримання майна під арештом не має необхідності. Окрім цього, наголошую, що ОСОБА_3 не повідомлено підозри, що вказує на відсутність у органу досудового слідства доказів вчинення останнім будь-якого кримінального правопорушення. Відповідно підстав для продовження обмеження прав ОСОБА_3 немає, а тривалість досудового слідства не має бути підставою для порушення прав останнього. У зв`язку із наведеним, просить клопотання задоволити.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак остання подала заяву про розгляд клопотання без їх участі, вказала, що вимоги підтримують у повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, думку представника заявника, викладену у поданій нею заяві, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 13.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2025 року клопотання слідчого задоволено; накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000475, а саме: транспортний засіб марки «BMW» моделі «RS1000» 2021 року випуску, червоного кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 » та ключ запалення до такого. Із вказаної ухвали вбачається, що метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб та ключ запалення до такого було недопущення відчуження, знищення або пошкодження власником чи іншими особами вказаних речей, а також для проведення слідчих дій.

З вказаної ухвали також вбачається, що вищевказаний автомобіль та ключі запалювання від вказаного транспортного засобу у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно дост.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти(рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім цього, статтями 7,16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи те, що на даний час ризик відчуження транспортного засобу марки «BMW» моделі «RS1000» 2021 року випуску, червоного кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 », є надто високим, оскільки досудове розслідування у справі ще не закінчено, що в свою чергу може призвести до відчуження майна, а також те, що майно на яке накладено арешт є речовим доказом по справі, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для зняття арешту майна в частині заборони розпорядження цим майном відсутні.

Вказаний висновок узгоджується з усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою заходи щодо арешту (заборони відчуження) майна зазвичай пов`язані зі здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування абзацу 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 185 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява № 19336/04).

Разом з тим, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештований транспортний засіб, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, а також те, що слідчому судді не надано доказів на спростування доводів власника майна та будь-яких заперечень проти клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт в частині користування транспортним засобом марки «BMW» моделі «RS1000» 2021 року випуску, червоного кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 » та ключ запалення до такого, оскільки, потреба в подальшому існуванні такого заходу забезпечення відпала та він є неспівмірним із завданнями кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя, керуючись принципом диспозитивності кримінального провадження, вважає, що клопотання в частині передання майна на відповідальне зберігання ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки такий вид зберігання речового доказу, яким вищевказаний транспортний засіб, що не містить слідів злочину, є габаритним та потребує відповідних умов зберігання, з метою недопущення його пошкодження та зниження вартості, не буде перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та зможе запобігти настанню негативних наслідків останнього, які поклали б на нього індивідуальний та надмірний тягар.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 169, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 13.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,- задоволити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2022 року, в частині користування транспортним засобом марки «BMW» моделі «RS1000» 2021 року випуску, червоного кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 » та ключ запалення до такого.

Передати транспортний засіб марки «BMW» моделі «RS1000» 2021 року випуску, червоного кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », VIN код: « НОМЕР_2 » та ключ запалення до такого на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати вищезазначений транспортний засіб за першою вимогою слідчого, прокурора для проведення слідчих дій.

Роз`яснити ОСОБА_3 відповідальність за зберігання прийнятого майна та зобов`язати останнього зберігати транспортний засіб у стані придатному для використання.

В іншій частині клопотання,- відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1