Справа № 643/5644/26
Провадження № 1-кс/643/2442/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2026

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000743 від 19.03.2026, за ч.3 ст.350 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України , неодруженого, раніше не судимого, маючого вищу освіту, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням із прокурором, 20.03.2026 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова з клопотанням, у якому просив обрати у кримінальному провадженні № 0000743 від 19.03.2026 за ч. 3 ст. 350 КК України запобіжний захід у вигляді безальтернативного тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, сторона обвинувачення зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що 19.03.2026 близько 19 год 10 хв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОРТЦК та СП), спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яким присвоєно військові звання, будучи військовослужбовцями, яким на підставі наказу коменданта Харківської області № 1 від 08.07.2025 «Про призначення уповноважених осіб, яким надано право перевірки документів в осіб на території Харківської області» видано службові посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 № 748 «Про внесення змін до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», будучи, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами, які за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представників влади з виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, 19.03.2026 спільно зі співробітниками Національної поліції України, будучи наділеними службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу за мобілізацією в особливий період, здійснили виїзд на вулицю Михайлика у Салтівському районі м. Харкова для проведення оповіщення та вручення повісток. Прибувши в зазначений день близько 19 год 10 хв на вказану вулицю, біля магазину «Посад» військовослужбовцями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та працівником Національної поліції України було помічено раніше незнайому особу, яка за зовнішніми ознаками відповідала особі призовного віку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані особи, виконуючи покладені на них обов`язки щодо виконання законодавства з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, мали намір підійти до ОСОБА_5 з метою перевірки його військово-облікових документів, однак останній, побачивши мобілізаційну групу, до складу якої входили вищевказані працівники, різко змінив напрямок руху та почав тікати у бік Салтівського шосе в м. Харкові. Своєю чергою ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 почали наздоганяти вказану особу, наголошуючи при цьому, що вони є працівниками ОРТЦК та СП. Їхні дії були помічені ОСОБА_5 , який, достовірно розуміючи, що ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 є військовослужбовцями РТЦК та СП, які перебували у військовому однострої із шевронами та знаками розрізнення, усвідомлюючи, що останні виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір перешкодити виконанню службових обов`язків працівниками РТЦК та СП щодо вручення повісток громадянам та проведення мобілізаційних заходів, пробігаючи по проїжджій частині Салтівського шосе біля буд. 55 у м. Харкові, у той час, коли ОСОБА_7 наздогнав його та намагався зупинити, схопивши за праве плече, ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості працівникам РТЦК та СП у зв`язку з виконанням останніми своїх службових обов`язків, дістав із кишені свого одягу розкладний ніж, який має колюче-ріжучі властивості, та, тримаючи вказаний ніж у правій руці, зупинився і, повернувшись у бік ОСОБА_7 , який наблизився до нього, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, із значною силою правою рукою завдав удару ножем у ділянку грудної клітки ОСОБА_7 , тим самим спричинивши останньому проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням легені. У результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 працівниками швидкої медичної допомоги, викликаними на місце події, було госпіталізовано до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, де йому надано кваліфіковану медичну допомогу.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 350 КК України, а саме в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку зі службовою діяльністю.

О 22 год 40 хв 19.03.2026 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 350 КК України.

Старшим слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням із процесуальним керівником прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_15 . 20.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 350 КК України.

На думку сторони обвинувачення, підозра обґрунтовується такими доказами:

протоколом огляду місця події від 19.03.2026 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 51, під час проведення якого вилучено предмет, зовні схожий на ніж, із маркуванням «RZTK», та балончик дратівливої дії з маркуванням «Кобра 1»;

протоколом огляду місця події від 19.03.2026 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 55;

протоколом затримання ОСОБА_5 як підозрюваного у вчиненні злочину від 19.03.2026;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , а до його обов`язків входить оповіщення громадян про Закон України «Про мобілізацію» та здійснення перевірки військово-облікових даних. 19.03.2026 о 06:00 годині він заступив до групи оповіщення у складі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 та працівників поліції. Основним завданням під час перебування у групі оповіщення була перевірка військово-облікових документів в осіб чоловічої статі, які за зовнішніми ознаками досягли призовного віку. Близько 19 год 10 хв, перебуваючи у складі групи оповіщення з семи працівників ТЦК та СП та одного працівника поліції, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вони пересувалися на автомобілі «Renault Trafic II», 2008 року випуску, сірого кольору, з польською реєстрацією, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , та під`їхали цим автомобілем за адресою: м. Харків, вул. Михайлика, 4, поблизу магазину «Посад», де помітили особу чоловічої статі (особа № 1). Після зупинки транспортного засобу працівники ОСОБА_12 та ОСОБА_18 вийшли з автомобіля та направилися до вказаної особи, тоді як інші члени групи залишилися в автомобілі. У цей час з лівого боку від автомобіля було помічено іншу особу чоловічої статі (особу № 2), яка, побачивши службовий автомобіль, почала рухатися у протилежному напрямку. Після того, як він разом з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вийшли з автомобіля, особа № 2 раптово почала тікати. Він разом із ОСОБА_20 побіг за особою № 2 по проїжджій частині, тоді як ОСОБА_19 та ОСОБА_21 рухалися з метою її перехоплення іншим шляхом. Особа № 2 бігла у напрямку магазину «Вина світу», перетинаючи проїжджу частину Салтівського шосе. Під час переслідування, коли особа № 2 перебігала дорогу, він встиг схопити її за портфель, однак остання вирвалася та втекла, залишивши портфель у нього в руках. Через стресову ситуацію подальші його дії з цим портфелем він чітко не пам`ятає. У цей час до місця під`їхав автомобіль, у якому перебували ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які намагалися перекрити шлях руху особі № 2 з метою її зупинки, однак вона оббігла транспортний засіб та продовжила втечу у напрямку Салтівського шосе. Після цього, оббігши автомобіль, він побачив ОСОБА_7 , який тримався за лівий бік. Він одразу підбіг до нього та допоміг сісти до автомобіля. У салоні автомобіля він разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 почали знімати з нього верхній одяг, оскільки не розуміли причини його стану. Після зняття одягу було виявлено значну кількість крові та пошкодження (розріз) на флісовій кофті. Знявши кофту повністю, виявили тілесне ушкодження, яке за зовнішніми ознаками було схоже на ножове поранення. Побачивши рану, почали шукати будинок із зазначеною адресою для можливості виклику швидкої медичної допомоги та повідомлення поліції. У подальшому було прийнято рішення рухатися у напрямку, куди побігла особа № 2, а також інші їхні співробітники. Проїхавши незначну відстань та виїхавши на Салтівське шосе, під час повороту вони побачили ОСОБА_20 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , які на той момент уже затримали особу № 2. Після цього вони зупинилися біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де доповіли про подію керівництву та викликали бригаду швидкої медичної допомоги. Особу № 2 він зможе впізнати за зовнішніми ознаками, зокрема за рисами обличчя, формою голови, статурою та іншими індивідуальними особливостями зовнішності;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.03.2026 о 19:10 год, побачивши працівників ТЦК, побігла у бік Салтівського шосе;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дав аналогічні свідчення свідка ОСОБА_9 , а також повідомив, що бачив, як ОСОБА_5 правою рукою зліва направо завдав удару у верхню ліву частину тулуба ОСОБА_7 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.03.2026 завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та дав аналогічні свідчення;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.03.2026 о 19:10 год, побачивши працівників ТЦК, побігла у бік Салтівського шосе;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та дав аналогічні свідчення;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.03.2026 о 19:10 год, побачивши працівників ТЦК, побігла у бік Салтівського шосе;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та дав аналогічні свідчення;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку 19.03.2026 о 19:10 год зупинили працівники ТЦК на АДРЕСА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та дав аналогічні свідчення;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку 19.03.2026 о 19:10 год зупинили працівники ТЦК на АДРЕСА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та дав аналогічні свідчення;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026, у ході якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку 19.03.2026 о 19:10 год зупинили працівники ТЦК на АДРЕСА_4 ;

повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 350 КК України.

Як зазначено стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що в нього можуть виникнути спроби:

переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а тому, побоюючись суворого покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може вдатися до втечі та переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Відомості про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та працевлаштування відсутні, що свідчить про те, що його ніщо не утримує, а отже наявний ризик втечі.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи, що вчинив особливо тяжкий злочин проти авторитету органів державної влади, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи свою поведінку у момент вчинення кримінального правопорушення та здатність до спричинення тілесних ушкоджень, а також прагнення будь-якою ціною запобігти мобілізації, може умисно вчинити самоушкодження або симулювати хворобу тощо, або вчинити інші обманні дії, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та в подальшому під час судового провадження;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а є наслідком дій свідків вчинення цього злочину та роботи працівників правоохоронних органів. Тому останній, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, матиме змогу вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та в подальшому під час розгляду справи по суті судом.

У зв`язку з наявністю у підозрюваного тілесних ушкоджень слідчим суддею вжито заходів, передбачених ст. 206 КПК України, про що постановлено ухвалу, яку невідкладно звернуто до виконання.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому прокурор, відповідаючи на запитання слідчого судді, повідомив, що органом досудового розслідування документально не підтверджено, що потерпілий на час вищевказаних подій був наділений спеціальними повноваженнями здійснювати функції представника влади з виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Не зміг прокурор відповісти і на питання про причини нібито виконання співробітниками ТЦК службових обов`язків у неробочий час на території непідзвітного їм адміністративного району м. Харкова. На запитання слідчого судді щодо відсутності медичних документів про стан здоров`я потерпілого прокурор повідомив, що відповідну експертизу не проведено, а військовий госпіталь відмовив стороні обвинувачення у наданні відповідних довідок.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Захисник стверджував, що співробітниками ТЦК, і, зокрема, потерпілим, перевищено службові повноваження, вони діяли неправомірно, не мали права ані переслідувати, ані затримувати його клієнта, та долучив на підтвердження своїх слів приклади судової практики з цього питання. Захисник також вказував, що в протоколі затримання зазначено невірний час затримання.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, надані стороною захисту документи, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стандарт обґрунтованої підозри це рівень доказування на досудовому розслідуванні, що передбачає наявність фактів або інформації, які переконали б об`єктивного спостерігача (суддю) в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Це нижчий стандарт, ніж «поза розумним сумнівом», і він не вимагає доведення вини. Проте це не просто припущення, а сукупність наявних доказів (показань свідків, документів, протоколів), які вказують на причетність. Вказаний стандарт базується на практиці Європейського суду з прав людини (справи «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Меріт проти України»), де «обґрунтованість» є необхідною умовою для позбавлення волі. Із зазначених рішень ЄСПЛ убачається, що факти повинні бути такими, що об`єктивно підтверджують можливість вчинення злочину, хоча докази можуть бути ще неповними, проте й вони мають бути зібрані у встановленому законом порядку.

На переконання слідчого судді, наявні факти та інформація, які переконливо свідчать про причетність до вчинення кримінального правопорушення, дотичного до деяких фактичних обставин, зазначених у клопотанні.

З урахуванням початкової стадії кримінального провадження підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, проте лише до ступеня, достатнього для цієї стадії процесу.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або спростувати підозру, що є підставою для затримання.

Водночас слідчий суддя зауважує, що до клопотання не додано доказів виконання потерпілим службових обов`язків, а докази щодо тілесних ушкоджень потерпілого є неналежними та такими, що не мають документальної прив`язки до особи потерпілого. При цьому не перевірено, чи діяв потерпілий у межах своїх службових повноважень, чи мав він право переслідувати особу та затримувати її без участі співробітників Національної поліції (з матеріалів, долучених до клопотання, убачається, що ці дії вчинялися виключно співробітниками ТЦК та СП, а поліцейські перебували осторонь). Негативні відповіді на ці питання можуть істотно знизити кваліфікацію кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , у тому числі до підозри у кримінальному правопорушенні, за яким до раніше несудимої особи неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь імовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які перешкоджатимуть досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя переконаний, що з певною часткою ймовірності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. При цьому підозрюваний не має родини, офіційної роботи, проживає у квартирі матері, власної нерухомості не має, що свідчить про недостатню сталість його соціальних зв`язків.

Разом із тим слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено нічим не підтверджені припущення слідчого, при цьому навіть ці припущення стосуються ухилення підозрюваного від мобілізації, а не перешкоджання кримінальному провадженню.

Не погоджується слідчий суддя і з твердженням сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 не інкримінується корисливий злочин, тому його офіційне працевлаштування не має жодного значення. Підозрюваний у минулому не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності. А обставини затримання підозрюваного та припинення його протиправних, на думку сторони обвинувачення, дій потребують ретельної перевірки в контексті правомірності дій потерпілого. При цьому слідчий суддя зауважує, що з матеріалів, доданих до клопотання, убачається, що підозрюваного затримано о 19:16 19.03.2026, а час, зазначений у протоколі затримання, є невірним.

Під час вирішення питання про вид запобіжного заходу судом враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що він є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, працює у вітчима неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, а також обставини вчинення кримінального правопорушення. Також суд бере до уваги, що підозрюваному працівниками ТЦК та СП, одним із яких є потерпілий, спричинено тілесні ушкодження під час переслідування та затримання. Законність дій військовослужбовців, у тому числі підстави виконання ними нібито службових обов`язків, має бути перевірена слідчим, оскільки це може суттєво вплинути на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених чч. 6, 8 ст. 176 цього Кодексу.

Надані слідчим докази, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, можна вважати такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 на даному етапі розслідування, а також ризик можливості втечі.

Однак слідчий суддя не може погодитися з тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеному ризику. З огляду на це, а також ураховуючи норми ч. 4 ст. 194 КПК України, суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчій суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з моменту затримання тобто з 19:16 19.03.2026, заборонивши йому без дозволу слідчого, прокурора чи суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків:

-необхідної евакуації;

-з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю;

-пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я.

Зобовязати СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області в особі слідчого цього відділу ОСОБА_4 негайно доставити (організувати доставлення) підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання, де виконується запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, де звільнити його з-під варти.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

-не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали направити до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, для виконання за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися до його житла у будь-який час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у термін 5 днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено о 16:55 годині 24.03.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1