Провадження № 1-кс/947/3356/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , приватного підприємця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.

06 березня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, за процесуальним керівництвом Київської окружної прокуратури міста Одеси, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739 від 03.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

12.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.12.2025 продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.12.2025 року, з можливістю внесення застави у розмірі 1 302 040 (один мільйон триста дві тисячі сорок) гривень.

В подальшому, 02.02.2026 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2026 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

Сторона обвинувачення зазначає, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

Позиція учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів клопотання постанову про продовження строку досудового розслідування та копію повідомлення про підозру ОСОБА_9 . Вимоги клопотання підтримав з наведених у ньому мотивів. Вважав, що саме визначений у клопотанні розмір застави зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного, натомість як більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 надала письмові заперечення, в яких зазначає, що клопотання сторони обвинувачення є необґрунтованим, не містить підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного, а також не відповідає загальним засадам кримінального провадження. Вважає, що підозра необґрунтована, а ризики протиправної поведінки підозрюваного є недоведені. На її думку стороною обвинувачення не обґрунтовано, чому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Просила врахувати особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, має міцні стійкі соціальні зв`язки , виховує двох дітей, одна з яких має інвалідність та потребує постійного догляду, є також батьки похилого віку. Також на думку захисника твердження сторони обвинувачення про суспільний резонанс справи є загальною фразою. З огляду на необґрунтованість та недоведеність ризиків, просила відмовити у задоволенні клопотання, а у разі якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення, посилаючись на які зазначив, що при попередньому продовженні строку дії запобіжного заходу слідчим суддею робився висновок про наявність двох із п`яти ризиків,ю передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризи впливу на свідків. Вважає, що на даний час істотно зменшилися ризики виявлені раніше, що на його думку дозволяє змінити запобіжний захід на нічний або цілодобовий домашній арешт. А в разі задоволення клопотання просив зменшити розмір застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів працездатних осіб, як то передбачено норами КПК України, для тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Вирішуючи питання доцільності тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Частиною 4 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 12.12.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання, вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

13.12.2025 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.12.2025, з визначенням розміру застави 1 302 040 (один мільйон триста дві тисячі сорок) гривень.

В подальшому, 19.12.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2026 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 430 (чотириста тридцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 1 302 040 (один мільйон триста дві тисячі сорок) гривень.

Також, 02.02.2026 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2026 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

Постановою керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 11.03.2026.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано слідчим з дотриманням строків, встановлених ч.1 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує:

По-перше: Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження:

- показання свідка ОСОБА_11 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень;

- протокол обшуку від 11.12.2025 за адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на карабін із написами Tamahawk номер НОМЕР_20, три магазини до нього та 17 предметів схожих на патрони; дозвіл на зброю номер НОМЕР_19 від 14.09.2022; грошові кошти: 100 купюр номіналом 100 доларів США, 96 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом 100 доларів США, 103 купюри номіналом 100 доларів США; мобільний телефон IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою на якій міститься номер НОМЕР_3 ; слоти від сім карток із номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_7 IMEI1: НОМЕР_8 ,ІМЕІ2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_12 IMEI1: НОМЕР_13 ;

- протокол обшуку від 11.12.2025 транспортного засобу марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_14 підозрюваного, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення про тимчасове відрядження на ОСОБА_4 ; грошові кошти у кількості 13 банкнот по 100 доларів США кожна, та 1 банкнота 200 грн, 1 банкнота 100 грн.; банківські картки в кількості 7 шт; твердотільний накопичувач марки «Seagate»; посвідчення учасника громадського формування у чохлі коричневого кольору з надписом «Служба безпеки України» видане на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі перламутно-блакитного кольору з численними покодженнями; автомобіль марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_14 , ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію;

- протокол обшуку від 11.12.2025 за місцем проживання підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук «Lenovo» моделі «20053»; дві коробки білого кольору, в яких наявні по 1 FPV дрони марки «Flight» та 4 пропелери, три невідомі FPV дрони чорного кольору; банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; лист про відрядження на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон Iphon 13 Pro;

- протоколи огляду заявника ОСОБА_11 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі вогнепальної зброї, якими підтверджується факт збуту вогнепальної зброї;

- протоколи за результатами проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 01.07.2025 та 02.09.2025, огляд і виїмка кореспонденції, якими підтверджується зв`язок ОСОБА_9 з ОСОБА_4 , факт збуту вогнепальної зброї, а також інші обставини вчинення кримінальних правопорушень;

- висновки експертів по ряду експертиз за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», якими підтверджується приналежність вилучених у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 до вогнепальної зброї та боєприпасів;

-інші докази в їх сукупності.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

По-друге: ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію. Тому слідчий суддя, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя вважає, що останній за несприятливих для себе обставин з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд з України поза пункти пропуску.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки прокурором не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при продовженні застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи, а також враховуючи той факт, що з часу повідомлення про підозру пройшло достатньо часу, для відшукування всіх речей які мають значення для досудового розслідування.

Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

Прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме органу досудового розслідування необхідно:

- отримати висновки експертів по ряду судових експертиз зброї за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї»;

- отримати висновки експертів по ряду судових експертиз за експертною спеціальністю 9.5. «Молекулярно-генетичні дослідження»;

- встановити інших осіб та перевірити їх на причетність до вчинення вказаного злочину;

- здійснити огляд вилучених мобільних пристроїв, електронних накопичувачів та комп`ютерної техніки, склавши при цьому відповідні протоколи;

- за результатами оглядів, вирішити питання про призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів»;

- отримати ухвали слідчого судді про задоволення/часткове задоволення/відмову у задоволенні клопотань, раніше поданих слідчим в рамках вказаного кримінального провадження про накладення арешту на майно;

- здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні мобільних операторів зв`язку;

- отримати розсекречені протоколи про проведення НСРД та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- отримати запит від прокурора та направити на розсекречення клопотання, ухвали, доручення, що слугували підставою для проведення НСРД у вказаному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 11.03.2026 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до п`яти місяців, тобто до 11.05.2026 року.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжких злочинів, пов`язаного із незаконним придбанням, зберігання вогнепальної зброї та без передбаченого законом дозволу, а також вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Визначаючи розмір застави слідчим суддею приймається до уваги той факт, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «E-Golf» з д.н.з. НОМЕР_14 , VIN: НОМЕР_15 .

В ході обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_14 підозрюваного, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення про тимчасове відрядження на ОСОБА_4 ; грошові кошти у кількості 13 банкнот по 100 доларів США кожна, та 1 банкнота 200 грн, 1 банкнота 100 грн.; банківські картки в кількості 7 шт; твердотільний накопичувач марки «Seagate»; посвідчення учасника громадського формування у чохлі коричневого кольору з надписом «Служба безпеки України» видане на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі перламутно-блакитного кольору з численними покодженнями; автомобіль марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_14 , ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію;

Таким чином на думку слідчого судді, застава у розмірі визначеному законом не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваному.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 5 статті 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зважаючи на тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 роль останнього у його вчиненні, (який за версією слідства безпосередньо за вказівкою ОСОБА_9 здійснює збут зброї замовнику, після чого отримані грошові кошти передає ОСОБА_9 , де останній здійснює розподіл коштів між собою, обставини кримінального правопорушення (торгівля зброї в умовах воєнного стану ), майновий стан (вилучення готівкових коштів у іноземній валюті, є приватним підприємцем, користується автомобілем преміум класу), слідчий суддя доходить висновку, що застава у сумі до вісімдесяти чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

З урахуванням всіх досліджених даних щодо фінансового стану підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги, що підозрюваний не сплатив попередньо визначену суму застави, врахувавши обставини цього кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього в якості альтернативного запобіжного заходу заставу, зменшивши її до 226 (двісті двадцяти шести)розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2026 рік, що складає 752 128 (сімсот п`ятдесят дві тисячі сто двадцять вісім) гривень.

На переконання слідчого судді, з урахуванням тяжкості та специфіки злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 даних про його особу та рівня майнового стану, такий розмір застави на достатньому та необхідному рівні зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не буде непомірним для нього. Визначений розмір застави є розумним з огляду на обставини кримінального правопорушення та майнового стану підозрюваного.

Висновки слідчого судді

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.05.2026, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі " ІНФОРМАЦІЯ_5 ".

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 226 (двісті двадцяти шести) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2026 рік, що складає 752 128 (сімсот п`ятдесят дві тисячі сто двадцять вісім) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_16 , код отримувача (ЄДРПОУ) - НОМЕР_17 , банк отримувача - ІНФОРМАЦІЯ_6 , МФО - НОМЕР_18 , отримувач - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 09.05.2026, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, щодо обставин кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_8 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1