провадження № 1-кп/619/223/25
ВИРОК

іменем України

14 листопада 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0001059 від 22.08.2017 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ветеринарне, Козачо-Лопанської селищної ради, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, такого, що не має судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року, ОСОБА_5 , будучи жителем прикордонного с. Ветеринарне, Козачо-Лопанської селищної ради, Дергачівського району Харківської області, розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок та термін їх перебування на території України, у порушення законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», діючи умисно, погодився на пропозицію ОСОБА_6 , який з метою конспірації своїх незаконних дій знайшов ОСОБА_5 , який згідно його злочинного наміру безпосередньо повинен був незаконно переміщувати осіб через державний кордон України та допомагати досягненню кінцевої мети ОСОБА_6 , а саме організації незаконного перетину особами державного кордону України. ОСОБА_5 був залучений ОСОБА_6 до виконання вказаної функції у зв`язку з тим, що досконально знав особливості місцевості, де повинно відбуватися незаконне переправлення осіб через державний кордон України та орієнтувався у розміщенні місцевих пунктів пропуску через державний кордон України.

Так, 29 вересня 2017 року близько 00-30 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на трасі Е 105 на напрямку Харків (Україна) - Бєлгород (РФ) домовився з ОСОБА_7 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, про організацію незаконного переправлення через державний кордон України до Російської Федерації громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також надали добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, за грошову винагороду у розмірі 1600 доларів США.

В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, з метою конспірації, 03.10.2017 приблизно 17:00 год., перебуваючи на трасі Е 105 на повороті до с. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, отримав від ОСОБА_7 завчасно вручену ОСОБА_7 та ідентифіковану частину грошових коштів направлених на організацію незаконного перетину державного кордону України в розмірі 3000 гривень та осіб, яких необхідно було незаконно переправити до Російської Федерації, а саме ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_6 на власному автомобілі ВАЗ 2108, з метою виконання наміченого плану, направився з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 до с. Ветеринарне, Козачо-Лопанської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області, де з метою організації незаконного переправлення останніх через державний кордон України передав їх ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 , якого завчасно до вчинення вказаного злочину залучив ОСОБА_6 , діючи умисно, згідно відведеної йому функції, спрямованої на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 через державний кордон України, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПСУ у зазначеному районі, направився разом з вказаними особами до лінії розмежування державного кордону України та Російської Федерації. Проте, свій та іншого співвиконавця вказаного злочину злочинний намір до кінця не довів у зв`язку з тим, що 03.10.2017 о 21:00 год. на відстані 20 метрів від лінії Державного кордону України, в районі інформаційного показника № 1376 на дільниці на напрямку н.п. с. Ветеринарне (Україна) - н.п. Наумівка (Російська Федерація), він був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує ч.2 ст.332 КК України - тобто сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що він такий, що не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ст. 332 ч.2 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд виходить із того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС у справі 295/5493/22 від 04.04.2023 року, такий вид покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може застосовуватися як до осіб, які вже обіймають певні посади або здійснюють відповідну діяльність, так і до осіб, які такі посади можуть обійняти в майбутньому, або ж у майбутньому можуть здійснювати відповідну діяльність. Тому обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Заставу у розмірі 80000,00 грн. слід повернути заставодавцю, відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з 03.10.2017 по 08.01.2019 включно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова арешт підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі, з позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України на строк 1 (один) рік

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , заставу в сумі 80000 грн., яка була внесена на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області (розрахунковий рахунок 6674, МФО 820172, , отримувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк отримувача Державна казначейська служба України, призначення платежу застава, справа № 640/15443/17, н/п 1-кс/640/7996/17), згідно ухвали суду від 05.10.2017 (н.с.640/15443/17 н.п.1-кс/640/7996/17).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03.10.2017 по 08.01.2019 включно.

Накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2017 арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить та вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Lenovo A1000m в корпусі білого кольору ІМЕЙ1: НОМЕР_3 , ІМЕЙ2: НОМЕР_4 , з карткою оператора Київстар з номером НОМЕР_5 (н.с. НОМЕР_6 , н.п.1-кс/640/7997/17) - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон Lenovo A1000m в корпусі білого кольору ІМЕЙ1: НОМЕР_3 , ІМЕЙ2: НОМЕР_4 , з карткою оператора Київстар з номером НОМЕР_5 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1