УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1545/25

25 листопада 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м.Костопіль в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000224 від 06 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно)

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Костопільському районному суді Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №30000224 від 06.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 до судового засідання подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому просить продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу- тримання під вартою строком на 60 днів без без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у разі незастосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків передбачених п.п.1, 3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить суд задовольнити його клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти продовження відносно нього терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного , однак просив суд визначити ОСОБА_3 заставу в розірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки обвинувачений вже значний час перебуває під вартою.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 травня 2025 року включно.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року запобіжний захід відносно ОСОБА_3 продовжено до 28 листопада 2025 року.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 28 листопада 2025 року, судовий розгляд кримінального провадження не закінчено.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, тобто у вчиненні непокори, а саме відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні , у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому інкриміновано злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому у суду є достатні підстави вважати, що у разі визнання ОСОБА_3 винуватим в інкримінованому злочині останній може переховуватися від суду, тобто наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також судом встановлено наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які з ним проходили військову службу в одній військовій частині, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Суд погоджується, що ОСОБА_3 зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може допускати невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликом до суду чим затягувати хід судового розгляду кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також обвинувачений ОСОБА_3 вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_3 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності та неодноразово до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що останній схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України дають підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та забезпечити його належну поведінку. Враховуючи вказане, суд вважає що в разі зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, останній може переховуватися від суду, впливати на свідків, оскільки останні не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання було доведено, що вищевказані ризики, які попередньо були встановлені слідчим суддею при винесенні ухвали від 11 березня 2025 року та Костопільським районним судом при винесені ухвали від 05 травня 2025 року та ухвали від 30 червня 2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися.

З огляду на положення ч.8 ст.176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, суд позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, навіть у випадку, якщо слідчий суддя, суд дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в межах строку, встановленого ст.331 КПК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2,258-258-5,260,261,402-405,407,408,429,437-442.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 21, 31, 35, 75, 80-82, 197, 314, 315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Бугри, Всеволожського району, Ленінградської області , РФ, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовцю військової служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 23 січня 2026 року(включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1