ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника цивільного відповідача

Дніпропетровське автотранспортне

підприємство 11205 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000463 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2021 рокуза апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Сари-Озек, Гвардійського району, Талди-Курганської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого водієм автобусів в ТДВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» залишено без розгляду.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до положень ст.ст. 100, 124 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

06 травня 2021 року, близько 09 години 30 хвилин, керуючи технічно справним маршрутним автобусом «БАЗ A081.10» реєстраційний номер НОМЕР_1 , маршруту № 127 м. Дніпра, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТДВ «ДАТП 11205», здійснював рух у світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю, проїзної частини проспекту Гагаріна з боку вулиці Лізи Чайкіної у напрямку вулиці Козакова в м. Дніпро Дніпропетровської області.

В цей же час, проїзну частину проспекту Гагаріна в м. Дніпро Дніпропетровської області, у невстановленому для цього місці, перетинав пішохід ОСОБА_11 , який рухався справа наліво відносно напрямку руху автобусу «БАЗ А081.10» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Під час свого руху 06 травня 2021 року, близько 09 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_13 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішоходу, який рухався справа наліво відносно напрямку його руху, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок в районі будинку № 115 по пр. Гагаріна в м. Дніпро Дніпропетровської області, у своїй смузі для руху, за напрямком з боку вулиці Лізи Чайкіної у напрямку вулиці Козакова в м. Дніпро Дніпропетровської області, скоїв наїзд передньою лівою частиною керованого ним автобуса «БАЗ А081.10» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на задню частину тіла пішохода ОСОБА_11 .

Своїми діями водій ОСОБА_13 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_14 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому потиличної кістки справа від середньої лінії, вертикально розташований видовжений; крововиливів під тверду та м`яку мозкові оболонки, розташовані на випуклій поверхні півкуль мозку в ділянках лівої лобної, лівої скроневої та потиличної частках, ділянки геморагічних забоїв речовини головного мозку в обох лобних долях, в середній та базальній частках більш справа, численні вогнищеві крововиливи в ділянках мозку та мозочка, крововиливи в м`які покривні тканини голови в лівій потилично-скроневій та правій потилично-скроневій ділянках; прямі переломи 5-8 ребер справа по задньо-пахвовій лінії 3 крововиливами в міжреберні м`язи; садна потиличної ділянки, синці в області правої вушної мушлі, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на задній поверхні лівого передпліччя (від ліктьового суглобу до тильної поверхні лівої кісті), на боковій поверхні грудної клітини справа, вертикально розташований, на лівій задньо-бічній поверхні тазу, вертикально розташований.

Сукупність встановлених тілесних ушкоджень мають ознаки ушкоджень небезпечних для життя та за цим критерієм відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, що настала 20 травня 2021 року о 14 годині 35 хвилин у КНП «Дніпровська міська клінічна лікарня № 16» ДМР.

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 за ч.2 ст.286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205 посилається на незаконність та невмотивованість вироку суду в частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , Товариства з додатковою відповідальністю Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205.

Вказує, що ст. 257 ЦПК України визначені випадки та підстави залишення позову без розгляду та жодної з підстав визначеної цією нормою для залишення цивільного позову ОСОБА_9 в ході судового розгляду встановлено не було. Зокрема позивач ОСОБА_9 до початку розгляду справи по суті та в ході судового розгляду не подавав суду заяву про залишення його позову до ТДВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» без розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_9 реалізував його право на судовий захист і до початку судового розгляду звернувся з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_7 (в частині відшкодування майнової шкоди) та до ТДВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» (в частині відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП); цивільний позов ОСОБА_16 був прийнятий судом до розгляду.

До виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення вироку позивач ОСОБА_9 не звертався до суду з заявою про залишення його позову без розгляду та суд не встановив будь- яких підстав для цього визначених ст. 257 ЦПК України, про що не вказав у оскаржуваному вироку.

За таких обставин суд першої інстанції мав прийняти рішення по суті цивільного позову згідно вимог ч. 1 ст. 129 КПК України, але не дотримався та порушив дану норму процесуального права і ухвалив судове рішення про залишення позову ОСОБА_9 без розгляду поза межами його дискреційних повноважень та без наявності для того підстав визначених ст. 257 ЦПК України.

Як встановлено судом, власником транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_7 , автобусом «БАЗ А081.10» д.н.з. НОМЕР_1 , є ТДВ «ДАТП 11205», в трудових відносинах з яким перебуває ОСОБА_7 . У зв`язку з викладеним, обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди повинен бути покладений саме на володільця цього джерела підвищеної небезпеки.

Разом з цим, з матеріалів справи встановлено, що автобус БАЗ А081.10 д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія САЛАМАНДРА», поліс №АР/4487672.

Враховуючи, що на час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «БАЗ А081.10» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 та який належить ТДВ «ДАТП 11205» на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА», а цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди був заявлений виключно до ТДВ «ДАТП 11205», суд дійшов висновку щодо необхідності залишення цивільного позову ОСОБА_9 без розгляду, хоча фактично встановив, що позов в частині відшкодуванни моральної шкоди заявлений до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

Отже відповідальною особою за відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_9 внаслідок смерті його батька ОСОБА_11 за умов ДТП є страховик ПрАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА», а не ТДВ «ДАТП 11205», а відтак суд мав відмовити (вирішити позов по суті) в позові ОСОБА_9 до ТДВ «ДАТП 11205» з підстав його заявлення до неналежною відповідача.

На підставі наведеного апелянт просить вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 23.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК в частині залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» - скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» про стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши:

-представника цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, просив їх задовольнити з підстав, наведених в його скарзі;

- обвинуваченого та його захисника, які погодилися з апеляційною скаргою та не заперечували проти її задоволення;

- прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду без змін;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК, юридична кваліфікація його дій, вид та міра призначеного покарання в поданій апеляційній скарзі представника цивільного відповідача не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не пепрвіряються.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

За змістом приписів ст.ст. 55,124 Конституції України права і свободи людини та громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Частиною 2 статті 127 КПК визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

На підставі ст.128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

Відповідно до ст. 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Залишення цивільного позову без розгляду можливе лише у випадках виправдання обвинуваченого (ч. 3 ст. 129 КПК) або неприбуття в судове засідання цивільного позивача (ч. 1 ст. 326 КПК).

Всупереч наведеному, суд першої інстанції безпідставно залишив цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 без розгляду.

Таким чином, оскаржуваний вирок у частині вирішенні цивільного позову не відповідає вимогам законності й обґрунтованості, через це в зазначеній частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону оцінка інших доводів апеляційної скарги представника цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205 - адвоката ОСОБА_10 не надається, оскільки така оцінка можлива лише після усунення вказаних вище порушень судом першої інстнації.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене вище, ретельно перевірити доводи учасників судового провадження з приводу вирішення цивільного спору, провести судовий розгляд відповідно до положень процесуального закону, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205 - адвоката ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 в частині цивільного позову слід скасувати та призначити в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК скасувати в частині вирішення цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та Товариства з додатковою відповідальністю Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205, та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, але на неї учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4