У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №10000125 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Ромни Сумської області, одруженого, з середньою спеціальною освітою, який має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2021 р.н., військовослужбовця, інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи системи охорони локальної ділянки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №10000125 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, у якому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000125 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України щодо підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

23.07.2025 в порядку ст. 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 складено та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

23.07.2025 підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців тобто до 23.10.2025.

В ході досудового розслідування підозрюваним обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в строк досудового розслідування тобто до 23.09.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи сержантом з матеріального забезпечення, діючи спільно із інспектором ОСОБА_4 , у період із 06.06.2025 по 17.06.2025 організували незаконне привласнення та в подальшому продаж дизельного палива у кількості 820 літрів належного ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонному загону.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у привласненні військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: показаннями свідка ОСОБА_8 отриманими в ході допиту свідка 19.05.2025, 07.06.2025, 11.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2025, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 05.06.2025; протоколом добровільної видачі дизельного палива від 05.06.2025; протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів від 10.06.2025; протоколом добровільної видачі дизельного палива; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 13.06.2025; протоколом добровільної видачі дизельного палива від 17.06.2025; протоколами отримання зразків для проведення експертизи 24.06.2025; висновком судової експертизи від 16.07.2025; показами понятих від 25.06.2025, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами та іншими матеріалами в їх сукупності.

Сторона обвинувачення вказує, що після повідомлення про підозру ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 в ході досудового розслідування проведено наступні слідчі, процесуальні та розшукові дії: допитано підозрюваних, які надали інші фактичні обставини кримінального правопорушення; призначено судові експертизи по відібраних в ході обшуку зразках палива з метою порівняння; призначено службові перевірки до ГУ ДСНС в Закарпатській та Івано-Франківських областях з метою встановлення всіх обставин щодо реалізації палива працівниками ДСНС; призначено службову перевірку до НОМЕР_1 прикордонного загону з метою визначення нестач чи надлишку палива; допитано в якості свідка працівника ГУ ДСНС України в Івано-Франківській ОСОБА_10 ; призначено експертизи зброї по вилучених у ОСОБА_7 боєприпасах а також проведено інші слідчі та процесуальні дії.

Також на даний час органом досудового розслідування заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення обставин, які мають значення для досудового розслідування, а саме: допитати всіх працівників ДСНС, які виконували роботи на ВІПС «Бодалово»; пред`явити для впізнання підозрюваних осіб, які їм надавали паливо для продажу та купівлі по талонам (паливним картам); розсекретити матеріали НСРД; внести відомості до ЄРДР за фактом зберігання боєприпасів ОСОБА_7 ; вирішити питання щодо повідомлення нової підозри ОСОБА_7 за ст. 263 КК України, а також за результатами вказаних слідчих та процесуальних дій, провести інші слідчі (розшукові) дії. Завершити досудове розслідування в строк до 23.09.2025 тобто до закінчення строку тримання під вартою підозрюваних стороні обвинувачення не представилось можливим у зв`язку із значною кількістю проведених слідчих та процесуальних дій, не проведення призначених експертиз, тривалість яких згідно законодавства становить 45 днів (за клопотанням експерта 90 днів), а також у зв`язку із тривалістю проведення службових перевірок які передбачають проведення перевірок облікової документації щодо списання палива.

Сторона обвинувачення вважає, що на даний час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України та заявлені ризики не зменшились. Відповідно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_4 , як підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час, встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження не завершене, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 23.10.2025 року. Зазначив, що ризики які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. Завершити досудове розслідування до завершення строку дії обраного запобіжного заходу не можливо із підстав, вказаних у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні подав письмові заперечення на клопотання з додатками, які долучено до матеріалів клопотання. Вказані заперечення підтримав, зазначив що підозра щодо ОСОБА_4 не обґрунтована, ґрунтується на припущеннях та не підтверджена матеріалами досудового розслідування. Вказав, що ним було направлено адвокатські запити до НОМЕР_1 прикордонного загону, на останній з яких отримав відповідь, в якій зазначено що за період з квітня по серпень 2025 фактів нестачі паливно-мастильних матеріалів ВІПС «Бодалово» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не встановлено. ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій спрямованих на привласнення ПММ, належних ДПСУ, а реалізовували дизельне паливо, яке їм надавали працвники ДСНС, що проводили ремонтні роботи дорожнього покриття, неподалік ВІПС «Бодалов. Крім того, наведенні у клопотанні ризики не підтверджені жодними доказами. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №10000125 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, за фактом викрадення, привласнення військовослужбовцем військового майна, а також заволодіння ним шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем, в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

Згідно протоколу про затримання підозрюваного від 23.07.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано о 18 год. 21 хв. 23.07.2025 року, за адресою: АДРЕСА_3 .

23.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за №10000125 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 410 КК України, а саме: у привласненні військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.08.2025 постановлено продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., у межах строку досудового розслідування до 20 вересня 2025 року включно. У разі внесення застави у вказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (с. Бадалово, Берегівський район, Закарпатської області) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суду про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_11 від 18.09 2025 року продовжено строк досудового розслідування №10000125 від 16.05.2025 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, до трьох місяців, тобто до 23.10.2025 року.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст. 183, 193, 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2025, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №8-ОС від 03.01.2025, протокол допиту підозрюваного до 05.08.2025, повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення та рапорт від 16.05.2025, письмова згода на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення негласних (розшукових) дій від 19.05.2025, протокол допиту свідка від 19.05.2025, рапорт від 20.05.2025, протокол огляду та вручення грошових коштів від 05.06.2025, протокол добровільної видачі та огляду від 05.06.2025, протокол допиту свідка від 07.06.2025, протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 10.06.2025, протокол добровільної видачі та огляду від 10.06.2025, протоколу допиту свідка від 11.06.2025, протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 13.06.2025, протокол добровільної видачі та огляду від 17.06.2025, протокол допиту свідка від 18.06.2025, протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 24.06.2025, висновок експерта №СЕ-19/107-25/8360-ФХД від 16.07.2025, протокол допиту свідка від 25.06.2025, протокол допиту свідка від 25.06.2025, протоколи отримання зразків для експертизи від 24.06.2025, витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №593-ОС від 30.07.2024, протокол допиту свідка від 24.07.2025, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 06.06.2025, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 06.06.2025, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 06.06.2025, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 12.06.2025, протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії спостереження за особою, річчю або місцем від 25.06.2025, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 19.06.2025, протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії спостереження за особою, річчю або місцем від 13.06.2025, вважаю, обґрунтованою ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування яких ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 410 КК України була встановлена при обранні та продовженні запобіжного заходу

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

При обранні та продовженні запобіжного заходу було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні ..

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Одне із кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме, що останній раніше не судимий, одружений, на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2021 р.н., військовослужбовець, інспектор прикордонної служби 2 категорії - начальник групи системи охорони локальної ділянки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, у військовому званні «молодший сержант», згідно службової характеристики характеризується позитивно.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025 року складає 3028 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, враховуючи, що ОСОБА_4 тривалий час утримується під вартою, при цьому ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу передбачався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, однак обвинувачений не вніс заставу в розмірі 302 800 грн. 00 коп.., отже його дохід є недостатнім для внесення застави у раніше визначеному розмірі, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Берегівський району, Закарпатської області) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суду про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Приписами ч.1, 3 ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що строки досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 16 лютого 2025 року, та продовжує строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 жовтня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Берегівський району, Закарпатської області) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суду про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 22 жовтня 2025 року (включно).

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1