Справа № 314/255/26
Провадження № 1-кс/314/93/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 08.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.01.2026, до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від мешканця с. Вільноандріївка, Запорізького району Запорізької області, про те, що мешканець Запорізького району Запорізької області за місцем мешкання зберігає наркотичні засоби.

16.01.2026, в ході проведення санкціонованого Вільнянським районним судом Запорізької області обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено вибухові пристрої, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Слідчим відділенням ВнП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2026 за №0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

19.01.2026, матеріали кримінального провадження були об`єднані та зареєстровані за №0000005 від 08.01.2026.

В ході проведення досудового розслідування оперативному підрозділу відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в порядку ст. 40-1 КПК України, було надане доручення на проведення комплексу заходів направлених на розкриття вказаного кримінального правопорушення, зокрема на встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення та встановлення можливих свідків та очевидців даної події.

В подальшому, в ході виконання наданого доручення, оперативним підрозділом відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було допитано в якості свідка заявника, який дав наступні покази, що на даний час він не має офіційного місця роботи, мешкає по АДРЕСА_2 . Так, йому відомий місцевий мешканець ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_3 . Наприкінці грудня 2025 року точної дати не пам`ятає випадково зустрівся з ОСОБА_7 , де останній запросив його до свого домоволодіння, щоб випити кави. Перебуваючи в будинку, а саме в кімнаті кухні він бачив, як останній з шафи дістав полімерний пакет, у якому проглядалася сіро-зелена речовина, після чого поклав його до кишені куртки. У подальшому вийшовши на подвір`я ОСОБА_7 дістав з кишені зіп-пакет у якому знаходився наркотичний засіб «канабіс» та в його присутності почав вживати наркотичний засіб «канабіс» шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою, який складався з двох фрагментів полімерних пляшок.

Про даний факт свідок вирішив розповісти працівникам поліції, щоб останні перевірили дану інформацію та вжили відповідних заходів.

Крім того, в якості свідка був допитаний мешканець с. Вільноандріївка, Запорізького району Запорізької області, який повідомив, що на протязі всього свого життя мешкає в с. Вільноандріївка та серед його знайомих є ОСОБА_6 , якого часто бачить, може випити кави та поспілкуватися. Наприкінці грудня 2025 року перебуваючи в центрі с. Вільноандріївка свідок побачив свого знайомого ОСОБА_7 , який запропонував піти до нього в гості щоб випити горілки.

Перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 , свідок вирішив скористатися туалетом. Та, коли він йшов до туалету то побачив в одній з кімнат поблизу батареї на газеті висушуються гілки зеленої рослини, та він запитав у ОСОБА_7 , що це за рослини, останній йому повідомив, що це «канабіс», який він іноді курить, щоб розслаблятися.

Також був допитаний мешканець с/т «Приозерне» Михайлівська ТГ Запорізького району Запорізької області, який пояснив, що в нього є знайомий гр. ОСОБА_6 , з яким він знайомий з дитинства. Та перебуваючи в нього вдома в с. Вільноандріївці Запорізького району Запорізької області, 25.12.2025 під час святкування свята Різдва Христового в вечірній час доби вони із ОСОБА_7 сиділи на кухні та випивали горілку. Через деякий час ОСОБА_7 дістав із шафи, яка знаходиться в приміщенні кухні металеву баночку із чаю, в якій саме лежала суха сіро-зелена речовина, яка мала різкий запах, це була наркотична речовина «канабіс». В подальшому ОСОБА_7 , взявши пристрій, який виконаний із двох пляшок та почав курити в присутності свідка, свідок натомість курив цигарки.

До матеріалів кримінального провадження був долучений рапорт оперуповноваженого СКП відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 згідно якого, за отриманими ним оперативними даними, було встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігає наркотичні засоби.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо власника домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - інформація відсутня.

Згідно характеристики Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області було встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2026 в ході проведення санкціонованого Вільнянським районним судом Запорізької області обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- паперовий згорток з сіро-зеленою речовиною рослинного походження, який упакований до сейф-пакету CRІ1125117;

- пластикову трубку та два наперстка з нашаруванням коричневої речовини, які упаковані до сейф-пакету CRІ1125116;

- суху рослинну речовину сіро-зеленого кольору, вагою близько 17,5 г, упаковано до картонної коробки, до якої приєднано бирку з пояснювальним написом;

- корпус гранати Ф1 з маркуванням СБ-6-45 61-256 Т, упаковано до картонної коробки;

- бойовий підривач до гранати типу УЗРГМ з маркуванням 55-67 УЗРГМ 583

-74-67, упаковано до картонної коробки.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищеописаного майна.

Забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, так як вказані предмети можуть містити унікальні ідентифікаційні ознаки, що в подальшому може надати змогу встановити об`єктивну істину по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали до клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на паперовий згорток з сіро-зеленою речовиною рослинного походження, який упакований до сейф-пакету CRІ1125117 та суху рослинну речовину сіро-зеленого кольору, вагою близько 17,5 г, упаковано до картонної коробки, до якої приєднано бирку з пояснювальним написом, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Окрім цього, в разі, якщо вказане майно відповідно до висновку експерта буде визнане наркотичним засобом, воно не може бути повернуте його власнику.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в цій частині про накладення арешту на майно є безпідставним та невмотивованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт, не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Що стосується питання про накладення арешту напластикову трубку та два наперстка з нашаруванням коричневої речовини, які упаковані до сейф-пакету CRІ1125116; корпус гранати Ф1 з маркуванням СБ-6-45 61-256 Т, упаковано до картонної коробки; бойовий підривач до гранати типу УЗРГМ з маркуванням 55-67 УЗРГМ 583, -74-67, упаковано до картонної коробки, то слідчий суддя вважає, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, приходить до висновку про задоволення в цій частині клопотання шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст. ст. 100, 167, 169, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- пластикову трубку та два наперстка з нашаруванням коричневої речовини, які упаковані до сейф-пакету CRІ1125116;

- корпус гранати Ф1 з маркуванням СБ-6-45 61-256 Т, упаковано до картонної коробки;

- бойовий підривач до гранати типу УЗРГМ з маркуванням 55-67 УЗРГМ 583

-74-67, упаковано до картонної коробки.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.01.2026