Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1734/25
У Х В А Л А

14.01.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000726 від 23.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веряця Виноградівського району Закарпатської області, адреса проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , у статусі «військовослужбовець, який самовільно залишив військову частину», раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що Ухвалою суду від 24.11.2025 строк дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 22.01.2026, завершується найближчим часом. Однак на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися, а тому існують достатні підстави для продовження строків тримання під вартою обвинуваченого. На досудовому розслідуванні встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України. Обвинувачений може вирішити переховуватися від суду. Злочин, який інкримінується обвинуваченому є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду. Може незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні. ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показань і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання судовому слідству. Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення особливо тяжкого злочину, до нього може бути застосовано виключно покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вбачає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого є обґрунтованою. Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на м`якший.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання прокурора позицію захисту суд вирішив наступне.

25.03.2025 до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000726 від 23.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який передано на розгляд суду у складі головуючий суддя ОСОБА_1 .

У рамках досудового розслідування Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2024 відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, який продовжувався. Строк дії ухвали спливає.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі до 15 років за обтяжуючих обставин.

В пункті 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до ст..201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував, що є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, Встановив існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та застосував запобіжний захід з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та визнав, що тримання під вартою є заходом, співмірним існуючим ризикам, відповідає характеру правопорушення та особі підозрюваного.

Відповідно до ст..177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст..194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторона захисту не довела, що наведені в Ухвалі про застосування запобіжного заходу ризики зникли або зменшилися, чи обставини, які враховані при обранні запобіжного заходу - змінилися. Відтак, доводи сторони захисту суд відхиляє.

Суд визнає високою ймовірність настання ризику ухилення обвинуваченого від суду, вчинення обвинуваченим незаконного впливу на потерпілу та свідків злочину.

З огляду на серйозність висунутого обвинувачення, прокурор довів, а суд переконався, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часу його застосування, обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам.

Усі наведені вище обставини та аргументи, та те, що клопотання заявлене у межах строку дії запобіжного заходу, виправдовують необхідність подальше застосування обраного запобіжного заходу з метою запобігти настанню ризиків, існування яких визнано судом та які визначені ст.177 КПК України.

Тому, клопотання прокурора слід задовольнити, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити у межах 60-денного строку - на строк 31 день до 13.02.2026 включно.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197, 199, ст.ст. 314-316, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 про продовження строку дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу, застосованого Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2024 у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000726 від 23.11.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - на 31 (тридцять один) день.

Строк дії Ухвали до 13.02.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.01.2026.

Головуючий ОСОБА_1