Справа № 461/7811/25
Провадження № 1-кс/461/5834/25
про тимчасовий доступ до речей і документів
в с т а н о в и л а :
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що фізична особа-підприємець Львівщини здійснюючи свою діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами внесла завідомо неправдиві відомості до технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), як землі сільськогосподарського призначення, хоча фактично такі є землями лісогосподарського призначення та перебували у постійному користуванні Державного підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", з метою використання їх для реєстрації в кадастровому реєстрі та подальшої державної реєстрації речових прав на зазначене нерухоме майно (земельні ділянки).
Вказані земельні ділянки сформовані у ДЗК на підставі технічних документацій землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі протягом травня - серпня 2025 року ФОП ОСОБА_5 , на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 № 215 від 17.05.1995, яке є підробленим.
Зважаючи на викладене, ФОП ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами вніс завідомо неправдиві відомості до вказаних технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), як землі сільськогосподарського призначення, хоча фактично такі є землями лісогосподарського призначення, з метою використання їх для реєстрації в кадастровому реєстрі та подальшої державної реєстрації речових прав на зазначене нерухоме майно (земельні ділянки).
Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об?єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною п?ятою статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Частинами першою та четвертою статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до частини третьої статті 186-1 3К України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: лісогосподарського призначення підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства.
Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (частина шоста статті 186-1 3К України).
Згідно зі статтею 324 цього Кодексу земля, її надра, атмосферне повітря, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об?єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Кожен громадянин має право користуватися природними об?єктами права власності Українського народу відповідно до закону.
У статті 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
Відповідно до ст. 56 Земельного кодексу України, Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.
Громадяни та юридичні особи у встановленому законом порядку можуть набувати у власність для лісорозведення земельні ділянки, а також можуть мати у власності ліси, створені шляхом лісорозведення на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках, а також самозалісені ділянки на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках.
Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
На теперішній час для проведення подальшого досудового розслідування та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у вилучені поземельних книг та проектів землеустрою щодо вище вказаних земельних ділянок.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки це землевпорядна документація, яка розробляється при першому оформленні права власності або користування (оренди) на землю, при зміні цільового призначення землі та ін. Підставою для розробки проекту землеустрою є заява замовника та дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування на розробку проекту відведення.
Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект відведення земельної ділянки є однією із важливих стадій порядку оформлення права власності на земельну ділянку.
Поземельна книга це документ Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: кадастровий номер; площа; місцезнаходження (адміністративно територіальна одиниця); склад угідь; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативно грошова оцінка; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; дата державної реєстрації земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; дані про бонітування ґрунтів.
Поземельна книга ведеться в паперовій і електронній формах.
Первинним носієм інформації про відомості про земельну ділянку, що формується є електронний документ, який містить результати виконаних землевпорядних робіт з формування земельної ділянки.
Поземельна книга в електронній формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа і засвідчується електронним цифровим підписом державного кадастрового реєстратора.
Паперова форма Поземельної книги створюється на підставі її електронної форми шляхом роздрукування останньої за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. При цьому, кожен аркуш Поземельної книги в паперовій формі засвідчується підписом державного кадастрового реєстратора та скріплюється його печаткою. Не завірені підписом і не скріплені печаткою державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в паперовій формі вважаються недійсними.
Необхідність отримання таких документів надасть можливість використовувати їх, як докази у цьому кримінальному провадженні, проведенню комплексної судової земельно-технічної експертизи, судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи, а також унеможливить зміну або їх знищення.
Виходячи з наведеного необхідно отримати тимчасовий доступ до вказаних документів з можливістю їх вилучення на паперових носіях в друковано-рукописному вигляді, так як іншим процесуальним шляхом неможливо отримати первинні відомості для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Вказані документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи щодо вказаних земельних ділянок самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до вказаної документації та її вилучення.
Слідчий у судове засідання не з`явився, просить проводити розгляд клопотання у його відсутності та відсутності прокурора.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, слідча суддя вважає за можливе провести розгляд цього клопотання провести без виклику осіб, у володінні яких перебувають речі, про отримання тимчасового доступу до яких орган досудового розслідування просить надати дозвіл.
Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, у тому числі витяг з ЄРДР, рапорт, слідча суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У пунктах 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч.2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Як передбачено у ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Оскільки тимчасовий доступ, про який просить слідчий, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою даного доступу неможливо, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та дають підстави надати тимчасовий доступ до вказаних речей, з можливістю вилучення їх копій.
Враховуючи зазначене, слідча суддя доходить до висновку про те, що клопотання підставне, обґрунтоване та є таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідча суддя -
п о с т а н о в и л а :
1. Клопотання задовольнити.
3. Виконання ухвали слідчої судді покласти на слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 , слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , старшого слідчого справах відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення.
Ухвала складена у двох примірниках, один знаходиться в матеріалах судового провадження, а другий наданий стороні кримінального провадження, якій надано право на доступ до документів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_9