справа № 693/329/19
провадження № 1-кп/691/206/26
У Х В А Л А

02 лютого 2026 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

(участь в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області кримінальне провадження №0000581 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

встановив:

12 червня 2025 року до Городищенського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду про зміну підсудності через неможливість утворити склад суду у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області, надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. У вказаному кримінальному провадженні постановлено ухвалу суду про прийняття судової справи до провадження і призначення підготовчого засідання з викликом учасників процесу до суду.

29 січня 2026 року за вхідним №ЕП-161/26 від прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи врахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, необхідності проведення допиту потерпілої сторони, допиту свідків, наявністю обгрунтованих ризиків у поведінці обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора з підстав неможливості забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого в інший спосіб, остільки немає іншого житла і йому необхідний додатковий час для реєстрації шлюбу із ОСОБА_8 , з метою спільного проживання в її житловому будинку з її згоди, при цьому зазначили, що скарг за місцем утримання немає та є потреба у додатковому лікуванні у лікаря стоматолога.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи вчасно та належним чином повідомлені, до суду не прибули подали заяви з клопотаннями про судовий розгляд кримінального провадження без їх участі.

З врахуванням вище наведеного, колегія суддів, приходить до висновку про розгляд клопотання прокурора у відсутності потерпілих, остільки їх неявка не перешкоджає слуханню, у їх відсутність. При прийнятті такого рішення колегія суддів, орієнтована і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за їх участю, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши сторони кримінального провадження, враховуючи належне повідомлення потерпілих, вивчивши та розглянувши клопотання учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , з наступних підстав.

Частиною 1 статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Розділом II КПК України передбачено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно статті 131 КПК України, віднесені запобіжні заходи.

Так, згідно ч.3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд, зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу і в компетенції суду, згідно ч.1 цієї ж статті, за клопотанням учасників судового провадження обрати, змінити, чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор ОСОБА_5 в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою посилається на те, що згідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_6 , спільно з неосудною особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, вирішив вчинити розбійний напад на проживаючого одиноко пенсіонера ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 . Так, близько 01:00 год. 17 грудня 2018 року, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 спільно з неосудною особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_12 , де незаконно, шляхом розбиття віконного скла веранди, проник у веранду житлового будинку вказаного домоволодіння, до якої в момент проникнення вийшов потерпілий ОСОБА_12 .. Перебуваючи у веранді вказаного будинку ОСОБА_6 спільно з неосудною особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів у верхню частину тіла ОСОБА_12 , від яких останній втративши рівновагу упав на підлогу. В подальшому ОСОБА_6 спільно з неосудною особою, перетягнув ОСОБА_12 з веранди до кімнати будинку де продовжив наносити множинні удари по різним частинам тіла потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: множинних синців та садна лиця, закритого перелому кісток носа, травматичного видалення та вивих двох верхніх середніх різців, множинних синців, саден, забійної рани всіх кінцівок і таза, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/513 від 28.01.2019 року утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення численних ударів руками, ногами та іншими предметами з обмеженою травматичною поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також: забійної рани голови, травматичних крововиливів під м`які та тверду мозкові оболонки, як травматичний комплекс черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними синцями грудної клітки, множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, колапсом обох легень і спричинила гостру дихальну недостатність, які у відповідності до висновку вищевказаної експертизи, виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від багаторазового стиснення грудної клітки та нанесення ударів руками, ногами та предметом з ребром і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Після чого, ОСОБА_6 спільно з неосудною особою, заволодів грошовими коштами в сумі 280 грн., сковородою алюмінієвою, вартістю 105 грн.; каструлею алюмінієвою ємкістю 3 л., вартістю 83 грн.; каструльою алюмінієвою ємкістю 5 л., вартістю 150 грн.; магнітолою «BRAVIS», вартістю 1000 грн.; тюнером супутникового телебачення вартістю 335 грн.; мобільним телефоном «Samsung GT-E1195», вартістю 335 грн.; ложками столовими в кількості 35 шт. по ціні 14 грн. за 1 шт., на суму 490 грн. ; ложками чайними в кількості 2 шт. по ціні 10 грн. за 1 шт., на суму 20 грн.; виделками в кількості 23 шт. по ціні 3 грн. за 1 шт., на суму 69 грн.; черпаком вартістю 79 грн.; кухонною лопаткою вартістю 57 грн.; праскою «BOSH» вартістю 800 грн; феном для волосся вартістю 300 грн.; п/е пакетами в кількості 3 шт. по ціні З грн. за 1 шт., на суму 9 грн.; банкою скляною ємкістю 1 л. вартістю 8 грн.; пельменями в кількості 1 кг вартістю 56 грн.; фарфоровими статуетками в кількості 2 шт. по ціні 250 грн. за 1 шт., на суму 500 грн.; філе м`ясне невстановленої кількості та вартості; ковбасою напівкопченою невстановленої кількості та вартості; салом свинячим невстановленої кількості та вартості; капустою квашеною невстановленої кількості та вартості; пляшкою ПЕТ ємкістю 5 л., заповненою самогоном об`ємом близько 2,5 л. невстановленої вартості, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4676 грн..

Він же, близько 01:00 год. 17 грудня 2018 року спільно з неосудною особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_12 , де незаконно, шляхом розбиття віконного скла веранди, проник у веранду житлового будинку вказаного домоволодіння, до якої в момент проникнення вийшов потерпілий ОСОБА_12 .. Перебуваючи у веранді вказаного будинку ОСОБА_6 , спільно з неосудною особою, у ході нападу, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, грошовими коштами та цінностями ОСОБА_12 , для власного збагачення, наніс декілька ударів у верхню частину тіла ОСОБА_12 , від яких останній втративши рівновагу упав на підлогу. В подальшому ОСОБА_6 спільно з неосудною особою перетягнув ОСОБА_12 з веранди до кімнати будинку де продовжив наносити множинні удари по різним частинам тіла потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: множинних синців та садна лиця, закритого перелому кісток носа, травматичного видалення та вивих двох верхніх середніх різців, множинних синців, саден, забійної рани всіх кінцівок і таза, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/513 від 28.01.2019 року утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення численних ударів руками, ногами та іншими предметами з обмеженою травматичною поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також: забійної рани голови, травматичних крововиливів під м`які та тверду мозкові оболонки, як травматичний комплекс черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними синцями грудної клітки, множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, колапсом обох легень і спричинила гостру дихальну недостатність, які у відповідності до висновку вищевказаної експертизи, виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від багаторазового стиснення грудної клітки та нанесення ударів руками, ногами та предметом з ребром і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Вважаючи свої дії достатніми для позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , після заволодіння майном останнього, ОСОБА_6 і неосудна особа, залишили його на місці вчинення злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 , строку тримання під вартою, колегія суддів, виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вплив на свідків та потерпілих, допит яких не проведено. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Колегія суддів, не вправі на даному етапі судового розгляду, який відбувається в стадії вирішення питання про обсяг та порядок вивчення і дослідження доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження та здійснення правосуддя в умовах роботи суду при відсутності електроенергії в приміщенні Городищенського районного суду Черкаської області згідно до графіку відключень розміщеного в засобах масової інформації від АТ «Черкасиобленерго», оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження, так і не вправі оцінювати покази свідків, які не допитані в судовому засіданні без оцінки доказів в сукупності, як і пояснень потерпілих. На даному етапі колегія суддів, тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

На переконання колегії суддів наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, слід задоволити.

Слід взяти до уваги і усвідомлену позицію обвинуваченого, яку повідомив колегії суддів, про доцільність його перебування під вартою з метою забезпечення участі в судовому засіданні та прибуття до суду, без визначення розміру застави, остільки не зможе в інший спосіб забезпечити належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197, 206, 331, 350, 372 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000581 - задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Жашків Черкаської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, місце реєєстрації АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, утримуючи його в Державній Установі «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою м. Черкаси, вул. Благовісна, №234, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлюється на 60 днів та діє з дати постановлення ухвали, тобто з 02 лютого 2026 року до 02 квітня 2026 року.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_6 під розпис з ухвалою суду.

Ухвала колегії суддів щодо дії продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, надіслати для відому потерпілим та до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду учасниками процесу.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3