Провадження № 1кп-932-862-25
Справа № 233/5378/24
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хряськ, Маневицького району, Волинської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і тому враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, існує ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду. Також з урахуванням того, що свідки та потерпіла по справі судом не допитані, існує ризик, що обвинувачений може впливати на вказаних осіб. Крім вище викладеного, існує ризик, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується направленням до суду щодо ОСОБА_7 обвинувального акту за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Проти задоволення клопотання сторони захисту заперечував. Також просив не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки тільки тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення не може бути підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Вважає посилання прокурора про направлення до суду щодо ОСОБА_7 іншого обвинувального акту, як на підставу подовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставними, так як вина ОСОБА_7 за тим обвинуваченням у суді на даний час не встановлена. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за останнім місцем роботи. На підставі викладеного, просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю за місцем його реєстрації або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити, оскільки потерпіла до нього претензій не має, він має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, мати інваліда 11-ї групи, яка потребує стороннього догляду. На гауптвахті він не має належних умов, він утримується з особами, які обвинувачуються у державній зраді.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду. Також враховуючи серйозність пред`явленого йому обвинувачення та стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення та потерпіла не допитані судом, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_7 впливу на вказаних осіб, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може впливати на вказаних осіб.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, суд враховує характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли суд продовжує досліджувати докази, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, мати інваліда 11-ї групи, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочину, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження. При цьому, посилання захисту на характеристику ТОВ «УКРНАФТОГАЗРЕСУРС» суд не може прийняти до уваги, так як вказана характеристика давалась у 2018 році, тобто понад 6 років потому.

Твердження обвинуваченого, що на гауптвахті він не має належних умов, він утримується з особами, які обвинувачуються у державній зраді, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як забезпечення належних умов утримання осіб під вартою належить до повноважень адміністрації відповідної установи, органів прокуратури, а також Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. За таких умов, обвинувачений або його захисник, за наявності відповідних підстав, мають право звернутися із відповідними заявами чи скаргами про перевірку умов тримання або фактів впливу до компетентних органів.

У відповідності до ст.183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що спричинило загибель людини.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, а також з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, суд, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 331,350, 370, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобу електронного контролю або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2025 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3