Справа638/3589/25
Провадження № 1-кп/638/1412/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 31.01.2025, № 0000236 від 21.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв, Харківської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, адреси реєстрації не має та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.03.2020 року Київським районним судом міста Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців, на підставі частини четвертої статті 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, 04.04.2025 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 достеменно знаючи про те, що в Україні на підставі Указу Президента України 64/2022 «Про ведення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (N?2102-IX), введений воєнний стан у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, вчинив умисний корисливий злочини проти власності.

Так, ОСОБА_5 29 січня 2025 року приблизно о 21 годині 00 хвилин перебував за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_7 , яка добровільно надала згоду ОСОБА_5 залишитися в неї на ніч. 30.01.2025 у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла спала, у кухонній кімнаті зі столу викрав ноутбук «Lenovo» моделі VI5 IGL Iron Grey (82C30027RA), вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи N? CЕ-19/121-25/3140-ТВ від 12.02.2025 року, 3379 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3379 гривень 00 копійок.

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 23.03.2020 ОСОБА_5 було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років за вчинення злочинів передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України. 10 липня 2024 року ОСОБА_5 звільнено з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 є винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також судом визнано доведеним, що 20 лютого 2025 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний, біля буд. 174/2, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_8 та почав з ним спілкуватися. Під час цього попросив у раніше незнайомого ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон ТМ «Xiaomi», моделі «Redmi 12» для використання в особистих цілях. Потерпілий, який був введений в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_5 , не розуміючи злочинного умислу, добровільно передав ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Xiaomi», моделі «Redmi 12 Midnight Black 8/256 Gb, вартістю 3 790 гривень.

Далі ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати належний ОСОБА_8 мобільний телефон, скориставшись помилковою впевненістю потерпілого в добросовісності його дій, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 790 гривень.

Отже, ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненим повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 обставини вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, не оспорював, свою вину повністю визнав, не заперечував проти того, щоб докази щодо обставин вчинення злочинів, визнані ним не досліджувалися. Прокурори та захисник обвинуваченого також не заперечували проти того, щоб докази щодо обставин вчинення злочинів, які були визнані ОСОБА_5 ,не досліджувалися. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, а ОСОБА_5 підтвердив, що він правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція добровільна, а також суд роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 66 КК України суд вважає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення злочину, що відповідають тим, які викладені в обвинувальному акті та визнані судом доведеними. При цьому потерпілий зазначив, що пробачає обвинуваченого, вважає, що він уже все зрозумів та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, у матеріалах справи є заява потерпілої, у якій вона просить здійснювати судовий розгляд за її відсутності, міру покарання обвинуваченому визначити на розсуд суду. Окрім того, у матеріалах справи наявна розписка, відповідно до якої ноутбук «Lenovo» моделі VI5 IGL Iron Grey (82C30027RA) повернуто їй на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Сторона обвинувачення в межах висунутого обвинувачення не зазначила обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 . Отже, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв, Харківської області, з повною середньою освітою, не працює, неодружений, місце реєстрації відсутнє, раніше неодноразово судимий: востаннє 23.03.2020 Київським районним судом міста Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років за вчинення злочинів передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України; 04.04.2025 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має.

Відповідно до ст. 69-1 Кримінального кодексу України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

ОСОБА_5 у суді вину у скоєному визнав, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; майно, яке вибуло з володіння потерпілих злочинним шляхом одному з потерпілих повернуто, інше зберігається в органах досудового розслідування та буде повернуто за рішенням суду, матеріальних претензій до ОСОБА_5 потерпілі не мають. Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пробачив обвинуваченого, зазначив, що вважає, що він уже все зрозумів та просив його суворо не карати.

Тому суд, зважає на те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень є покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України обмеження волі на строк три роки; за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - п`ять років позбавлення волі.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Відповідно до відповіді з Індустріального районного відділу державної установи "Центр пробації" вирок перебуває у них на виконанні, інформації про сплату призначеного штрафу не надходило.

Цивільні позови не заявлялися.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України - 3 (три) роки обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - 5 (п'ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до призначеного за даним вироком суду покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років приєднати покарання призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2025 у справі № 638/5224/25, у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, призначене ОСОБА_5 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2025 у справі № 638/5224/25, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 08 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання час його тримання під вартою в період з 08 травня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2025 року на ноутбук "Lenovo 82C3", сірого кольору, серійний номер PF3ANLG5, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , скасувати.

Арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2025 року на мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі «Redmi 12» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 чорного кольору, скасувати.

Повернути законному власнику мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі «Redmi 12» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 чорного кольору.

Стягнути із ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз:

1) у сумі 2387 грн 70 коп., відповідно до довідки про витрати на провадення судової товарознавчої експертизи від 12.02.2025;

2) у сумі 1591 грн. 80 коп., відповідно до довідки про витрати на провадення судової товарознавчої експертизи від 04.03.2025.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1