Справа № 646/8044/17
№ провадження 1-кп/646/495/2025
УХВАЛА

за результатми розгляду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору

22 жовтня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000089від 17.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке обґрунтоване тим, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 є неконкретним, містить суперечності та неузгодженності.

Так, вступна частина обвинувального акту містить відомості про те, що кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 4 ст. 368-4 КК України, тобто прийняття пропозиції, обіцянки або одержання аудитором, нотаріусом, приватним виконавцем, експертом, оцінювачем, третейським суддею або іншою особою, яка провадить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а також незалежним посередником чи арбітром під час розгляду колективних трудових спорів неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах третьої особи, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб чи поєднані з вимаганням неправомірної вигоди.

При цьому, далі в обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368-3 КК України, а саме одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того, твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 шляхом повідомлення останньому відомостей про неможливість проведення повірки лічильника обліку газу створим умови, які можуть заподіяти шкоду правам та законним інтересам ОСОБА_6 є незрозумілим та неконкретним, оскільки ОСОБА_5 не мав жодного відношення до проведення повірки лічильників обліку газу, так само не конкретизовано яким правам та законним інтересам ОСОБА_6 могла бути заподіяна шкода. Вказані обставини мають важливе значення для розуміння обвинуваченим, таким чином сторона обвинувачення інкримінує йому кваліфікуючу ознаку вимагання.

У підготовчому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та доводи, якими воно обґрунтоване.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вищевказане клопотання захисника ОСОБА_4 .

Прокурор заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить таких недоліків, які б були підставою для його повернення прокурору.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам статті 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України. Оскільки порушено питання про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, суд досліджує дотримання стороною обвинувачення формальних і змістовних вимог до цього процесуального рішення, наявності в ньому таких недоліків, які можуть перешкодити суду проводити судовий розгляд, а не формальної невідповідності обвинувального акта вимогам закону.

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Частиною першою ст. 293 КПК України встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію і копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Виконання прокурором такого обов`язку надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від обвинувачення.

Посилання захисника на різну кваліфікацію в обвинувальному акті, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, стороною обвинувачення зазначено правову кваліфікацію, вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також в обвинувальному акті зазначено статтю КК України щодо кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 .

При цьому, зазначення у вступній частині обвинувального акту, який був вручений стороні захисту, відомостей про те, що кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 4 ст. 368-4 КК України, є опискою, яка не потягла за собою порушення прав обвинуваченого та не є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Що стосується доводів захисника про неконкретність обвинувачення, то згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті викладаються, зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. При цьому будь-яка оцінка судом фактичних обставин пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення на стадії підготовчого провадження буде втручанням в оцінку доказів. Така оцінка можлива лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Щодо інших доводів захисника, то вони стосуються предмету доказування у кримінальному провадженні.

Отже, немає підстав для задоволення вищевказаного клопотання захисника ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для його повернення прокурору судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 291 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000089 від 17.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1