Провадження № 1-кп/369/2264/25
В И Р О К

іменем України

26.12.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке 02 грудня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» (далі постанова КМУ від 02 квітня 1994 року № 217) ОСОБА_3 не пройшов встановлений порядок отримання посвідчення тракториста-машиніста.

До керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій.

Посвідчення є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ України, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби.

Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба.

Однак, у порушення вищенаведених вимог ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за таких обставин.

Так, 01 грудня 2025 року, близько 11 год. 45 хв, у порушення вищенаведених вимог постанови КМУ від 02 квітня 1994 № 217, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом трактором «САТ», за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Тарасівна по вул. Київська, поблизу буд. 1, був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час перевірки документів, діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування спеціальними транспортними засобами, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування, ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пред`явив завідомо підроблений документ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2018 року, на ім`я ОСОБА_2 , тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений працівником СРПП відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Згідно з висновком експерта бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України, оскільки виготовлений не у відповідності до вимог, що пред`являються до даного виду документів.

Згідно з інформацією ГУ Держпродспоживслужби в Київській області посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалось.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 4 ст. 358 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 4 ст. 358 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст.ст. 381 - 382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі вказаного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо та вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст. ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 00 коп.

Речові докази:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6