Провадження №: 1-кп/752/2394/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження за № 0002609 від 02.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, працевлаштованого неофіційно, неодруженого, який має доньку 2009 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, відносно якого на розгляді Дніпровського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70, 71 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 - в режимі відеоконференцзв`язку,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому продовжено.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

02.09.2025 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу потрапив до приміщення магазину «ЄВА», ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ - 32007740), що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 20-А. Під час перебування у вище вказаному магазині ОСОБА_3 на вітрині магазину помітив парфуми «Antonio Banderas 200 мл.», вартість яких становить 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та парфуми «Roccobarocco Last», вартістю 1599 грн. 20 коп., без урахування ПДВ.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення майна, в умовах воєнного стану, а саме: парфумів «Antonio Banderas 200 мл.», вартістю 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та парфумів «Roccobarocco Last», вартістю 1599 грн. 20 коп., без урахування ПДВ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв з вітрини парфуми «Antonio Banderas туалетна вода 200 мл.», вартістю 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та поклав їх в пакет білого кольору, який тримав при собі. Після чого ОСОБА_3 взяв до рук парфуми «Roccobarocco Last», вартістю 1599 грн. 20 коп., без урахування ПДВ та почав рухатись в напрямку виходу з приміщення зазначеного магазину.

Під час того, як ОСОБА_3 проходив через антикрадіжні рамки тримаючи в руках парфуми «Antonio Banderas туалетна вода 200 мл.», дії останнього були помічені співробітником магазину ОСОБА_6 , яка одразу в свою чергу висунула вимогу ОСОБА_3 зупинитись та повернути товар. Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його протиправні дії були помічені співробітником магазину, але маючи на меті корисливий мотив та бажання довести свій злочинний умисел до логічного завершення, проігнорував вимоги ОСОБА_6 щодо повернення товару, не припинив своєї протиправної діяльності, тобто змінив злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито та усвідомлюючи протиправність своїх дій, вибіг з приміщення магазину «ЄВА», ТОВ «РУШ» у невідомому напрямку, тим самим відкрито викрав чуже майно в умовах воєнного стану, яким розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ - 32007740), матеріальної шкоди в розмірі 3 358 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, пояснив суду, що 02.09.2025 приблизно о 12 год 00 хв. був у магазині «ЄВА», йому сподобався аромат парфумів, він вирішив їх викрасти, однак коли виходив з магазину, працівники магазину помітили що він виносить товар, проте він вирішив не зупинятися, в цілому підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини справи. Просив суворо не карати за вчинене. Запевняв суд що такого більше не повториться.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності їхньої позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Водночас, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», при вирішенні питання про наявність рецидиву злочинів або повторності злочинів, коли таку повторність утворює злочин, за вчинення якого винну особу було засуджено раніше, судам необхідно перевіряти, чи не усунуто законом злочинність і караність попереднього діяння, чи не погашено або не знято судимість за цей злочин. Для цього у справі повинні бути дані про засудження такої особи, призначене за цей злочин покарання та його відбуття, а при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК та вчиненні нового злочину за межами встановленого судом іспитового строку - рішення суду, ухвалене відповідно до вимог статті 78 КК. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у такої особи судимості за раніше вчинений злочин, суди мають враховувати положення статей 88, 89, 90, 108 КК та роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 16 "Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості".

Під час судового розгляду було встановлено, що вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року, яким ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70, 71 КК України до 17 (сімнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, було скасовано Касаційним Кримінальним Судом Верховного суду й на даний час це провадження перебуває на розгляді апеляційного суду, тобто вирок не набрав законної сили, з огляду на що така кваліфікуюча ознака як повторність у даному провадженні відсутня.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненого в умовах воєнного стану та кваліфікує такі його дії за ч. 4 ст. 186 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

При цьому суд зазначає, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

4. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, однак відносно якого на розгляді Дніпровського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року, яким ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, неодружений, має доньку 2009 р.н., на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, працював неофіційно, під час судового розгляду негативно оцінив власну протиправну поведінку.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Згідно з ч. 4 ст. 186 КК України, грабіж, вчинений в умовах воєнного стану карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років і відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із його вчиненням, та характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а також враховує дані про особу обвинуваченого, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у межах санкції в мінімальному розмірі, а саме у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

5. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Арешт на майно, вилучене 02.09.2025 під час проведення особистого обшуку затриманого у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_3 , накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2025 (справа № 752/21556/25) - підлягає скасуванню в силу вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки у подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Таким чином необхідно скасувати арешт на: сумку темно-синього кольору марки «Tommy Hilfiger» в середині якої наявні речі, а саме: гаманець темного кольору з банківською картою «Raiffeisen» № НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 220 грн., яку поміщено до спец. пакету №NPU1403251; мобільний телефон марки «Techno Spark», який поміщено до спец. пакету №NPU9038669.

Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню у порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Крім того, оскільки обвинувачений був затриманий 02.09.2025 до і до теперішнього часу перебуває під вартою, слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 починаючи з 02.09.2025 до набрання вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Ураховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, з яким визначився суд, відомості про особу обвинуваченого, існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на що, з метою запобігання ухилення обвинуваченого від покарання та упередження вчинення ним інших злочинів, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 349, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 02.09.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили вироку залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Арешт на майно, вилучене 02.09.2025 під час проведення особистого обшуку затриманого у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_3 , накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2025 (справа № 752/21556/25) - скасувати.

Речові докази, а саме:

- парфуми «Roccobarocco Last», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ "РУШ" - залишити у їх володінні та розпорядженні;

-- сумку темно-синього кольору марки «Tommy Hilfiger» в середині якої наявні речі, а саме: гаманець темного кольору з банківською картою «Raiffeisen» № НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 220 грн., що поміщено до спец. пакету №NPU1403251; мобільний телефон марки «Techno Spark», що поміщено до спец. пакету №NPU9038669, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 204374) - повернути власнику ОСОБА_3 ;

-- dvd-r диск з відеозаписами з камер відео спостереження системи "Безпечне місто", які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20-А, що зберігається у матеріалах кримінального провадження №0002609 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-dvd-r диск з відеозаписами з камер відео спостереження, які встановлені всередині торгової зали магазину "Єва" який розташований за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20-А, що зберігається у матеріалах кримінального провадження №0002609 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - направити не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1