ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6254/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2138/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307, ч.2 ст.309,
ч.2 ст.345 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2025 року звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України, від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Закрито кримінальне провадження №0000366 від 31 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України.

Суд мотивував своє рішення тим, що з моменту вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України, сплили строки, встановлені ст. 49 КК України, підстав для зупинення строку давності та його переривання відсутні, обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та погодився із закриттям кримінального провадження за нереабілітуючих обставин а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав згідно ст. ст. 284, 288 КПК України для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України, від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, закрити кримінальне провадження №0000366 від 31 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України без визначення винуватості або невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих діянь. Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції при закритті справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України, повинен був ухвалити рішення щодо залишення цивільного позову ОСОБА_9 без розгляду та в ухваленому рішенні не визначати винуватість або невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь.

03 листопада 2025 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року без участі обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника. Зазначено, що позиція узгоджена із клієнтом, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Крім того, у судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що потерпілий ОСОБА_9 загинув під час виконання бойового обов`язку, у зв`язку із захистом Батьківщини.

Відповідно до ч.4 ст.405 КК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Зі змісту норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

У зв`язку з викладеним, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе проводити розгляд за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про апеляційний розгляд, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які належним чином повідомлені про апеляційний розгляд та висловили бажання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутністю, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони захисту в частині вирішення цивільного позову, в іншій частині вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У пункті 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням ст. 12 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини 2 ст.345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; а ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту №0000366 від 31 травня 2019 року, ОСОБА_8 28 листопада 2019 року, у період часу з 13:26 до 13:43, перебуваючи поблизу виходу зі станції метро «Архітектора Бекетова» у м. Харкові по вул. Жон-Мироносиць, розуміючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з метою перешкодити виконанню ОСОБА_9 своїх службових обов`язків, не надавши йому можливість пред`явити своє службове посвідчення, відразу наніс ОСОБА_9 два удари кулаками в область обличчя, чим спричинив останньому забиту рану на слизовій оболонці лівої щоки, яка по ступеню тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Також, згідно обвинувального акта, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, в 2019 році, точна дата та час не встановлена, з метою подальшого особистого вживання, з мотивів реалізації особистих потреб, діючи умисно, маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, при не встановлених обставинах, місці та часі придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - «канабіс», загальною масою 11,1138 г, та психотропні речовини, обіг яких заборонений - «МДМА», загальною масою 0,6892 г, та «Лізергід (ЛСД)», загальною 0,000016 г та перевіз на громадському транспорті до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 28 листопада 2019 року.

Вищезазначені наркотичний засіб та психотропні речовини 28 листопада 2019 року в період часу з 16:49 до 18:29 виявлені та вилучені слідчим, в ході обшуку житла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експерта № 3/3359се-19 від 13 грудня 2019 року за результатами проведення судової експертизи «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» вилучені за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , речовини зеленого кольору: масою 7,8935 г, Ц614 г, 1,0589 г, які знаходились в двох полімерних пакетах та у паперовому згортку чорно-жовтого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», маса «канабісу», в перерахунку на суху речовину складає: 7,2406 г, 3,5897 г, 0,9761 г. Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» у складі знайдених речовин складає 13,1138г.

Крім того, вилучені дві таблетки рожевого кольору, масою 0,4132 г, 0,3770 таблетка фіолетового кольору, масою 0,4900 г, таблетка сірого кольору, масою 0,4054 г, містять в своєму складі психотропну речовину - «МДМА», маса в складі наданих на дослідження таблеток, становить: 0,0954, г, 0,0898 г, 2818 г, 0,2222 г. Загальна маса психотропної речовини «МДМА» в складі знайдених таблеток складає 0,6892 г.

Також вилучений фрагмент паперу масою 0,0164 г, який знаходився у полімерній пробці, містить у своєму складі психотропну речовину - «Лізергід (ЛСД)», маса в перерахунку на масу вилученої речовини становить 0,000016 г.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України.

Оскільки в ході судового розгляду, захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України за закінченням строку давності на підставі ст.49 КК України, яке підтримав обвинувачений та погодився на закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин, враховуючи положення ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, зважаючи на те, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України, а саме з 28 листопада 2019 року минуло понад 5 років і перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування положень ст.49 КК України, звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч.2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України, на підставі ч.2 ст.284 КПК України, та вважає, що питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності було здійснено відповідно до вимог КК і КПК України

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо закриття кримінального провадження без визначення винуватості або невинуватості ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції послався лише на відомості пред`явленого обвинувачення, згідно обвинувального акта. При цьому, в резолютивній частині ухвали Київського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2025 року міститься лише рішення суду щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України.

Разом з цим, доводи захисника ОСОБА_7 щодо залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_9 є слушними, з огляду на наступне.

Так, закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у разі постановлення судом ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

При цьому, слід зазначити, що залишення цивільного позову без розгляду за змістом ч.7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому чи його представнику звернутися до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства з цивільним позовом про відшкодування шкоди.

Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду (постанови від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, від 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к, від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, від 10 січня 2022 року у справі №661/2681/18, від 19 грудня 2023 року у справі378/1005/20, від 08 травня 2024 року у справі № 376/2282/21).

Разом з цим, закриваючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.345, ч.2 ст.309 КК України, та звільняючи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції взагалі не вирішив питання щодо цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 підлягає зміні, а апеляційна скарга сторони захисту частковому задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального або кримінального матеріального закону при розгляді клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, які, у відповідності до вимог ст. ст. 409-415 КПК України, були б підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду, колегію суддів не встановлено.

Керуючись положеннями ст. ст. 284, 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 50000 гривень залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій стороні право звернення з цивільним позовом до суду першої інстанції у порядку цивільного судочинства.

В решті ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: