НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2025 року ЄУ № 322/1683/25 (Провадження № 1-кс/322/378/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретарка судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВн ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2025 за № 0000193, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді зі вказаним клопотанням у якому зазначено, що ОСОБА_5 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, перебуваючи у спальній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту, маючи намір на умисне вбивсто, ножем наніс три удари в область тулуба ОСОБА_6 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього (ЄО №5697 від 11.11.2025).

В період часу з 00 години 03 хвилини по 06 годину 10 хвилин 12.11.2025, старшим слідчим СВ ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 , проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду виявлено та вилучено:

- змив на марлевий тампон та контроль до нього, з лівої кисті руки трупа ОСОБА_6 ;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього, з правої кисті руки трупа ОСОБА_6 ;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього, з ложа трупа ОСОБА_6 ;

- мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_6 ;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні ручки;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні ручки відкриття міжкімнатних дверей з приміщення № 1 до приміщення № 2 (зовнішня сторона);

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні ручки відкриття міжкімнатних дверей з приміщення №1 до приміщення № 2 (внутрішня сторона);

- полімерна пляшка об`ємом 1,5 л з написом «Прозора», з підлоги в кімнаті № 2;

- полімерна пляшка прозорого кольору з підлоги в кімнаті № 2;

- скляна пляшка об`ємом 0,5 л з написом «Green Day», з підлоги в кімнаті № 2;

- підштаники темно-зеленого кольору з кімнати № 2;

- куртка камуфльована (піксель), з кімнати №2;

- полімерна пляшка прозорого кольору з залишками рідини прозорого кольору з кімнати № 2;

- шкіряна обгортка з банківською карткою «Укргазбанку» № НОМЕР_2 , зі столу в кімнаті № 2;

- чотири склянки рюмки зі столу в кімнаті № 2;

- керамічна чашка білого кольору, зі столу кімнати № 2;

- металева чашка зі столу кімнати №2, упаковано до картонної коробки;

- недопалок з фільтром жовтого кольору «Camel» зі столу в кімнаті № 2;

- полімерна пляшка об`ємом 0,5 л прозорого кольору з написом «Прозора» з кімнати № 2;

- полімерна пляшка прозорого кольору з ручкою жовтого кольору;

- скляна пляшка об`ємом 0,25 л з написом «Shustoff» з підлоги під столом в кімнаті № 2,

- предмет, схожий на ніж, з полиці верхнього столу в кімнаті № 2;

- пляшка полімерна «Поляна квасова» з кімнати № 2;

- пляшка полімерна «Оболонь Сітро» з кімнати № 2;

- пляшка полімерна «Прозора», об`ємом 0,5 л, з кімнати №2;

- банка металева «hike» з печі в кімнаті № 2;

- банка металева «BRONX» з печі в кімнаті № 2;

- куртка камуфльована з кімнати №2;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні міжкімнатних дверей з приміщення № 2 до приміщення №3 (ззовні);

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні міжкімнатних дверей з приміщення № 2 до приміщення №3 (внутрішня сторона);

- мобільний телефон «TECHNO» з кімнати № 3;

- кепка камуфльована з кімнати № 3;

- куртка флісова зеленого кольору з кімнати № 3;

- предмет, схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, з полиці шафи в кімнаті № 3;

- виріз з нашаруванням речовини бурого кольору, з ковдри на ліжку в кімнаті № 3;

- мобільний телефон «OPPO», з ліжка в кімнаті № 3;

- змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з лівої сторони дверної лутки між приміщеннями № 3 та № 4;

- змив нашарування речовини бурого кольору на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні підлоги біля ліжка в приміщенні № 4;

- виріз з нашаруванням речовини бурого кольору, з простирадла на ліжку в приміщенні № 4;

- три сліди папілярних візерунків рук, з поверхні скляної банки на столі в кімнаті № 2.

Вилучені об`єкти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та направлені на дослідження до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

На згадані предмети речі та об`єкти слідчий просив накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Слідчий і прокурор будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися причини неявки не повідомили.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання подано слідчим, який включений до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні і погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному провадженні, втім воно (клопотання) не в повній мірі відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Наразі слідчому судді достеменно відомо, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (14.11.2025 слідчим суддею розглядалося клопотання про застосування запобіжного заходу).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні не обґрунтовано існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а також відсутня інформація щодо власника, володільця чи користувача згаданих переметів.

Існує вірогідність того, що власниками чи володільцями певних речей і предметів (одягу, посуду, предметів схожих на ножі, мобільних телефонів, шкіряної обгортки з банківською карткою) можуть бути як підозрюваний, так і свідки, або міг бути загиблий. При таких обставинах виникає питання щодо можливості добровільного надання вказаних переметів органу досудового розслідування і у такому випадку питання щодо зберігання цих предметів має бути вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України, для чого накладення арешту на них не буде потрібним. Відсутність же згоди добровільного надання вказаних предметів органу досудового розслідування, вочевидь може свідчити про існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Втім зі змісту клопотання достеменно не можливо встановити хто є власником чи володільцем тих чи інших речей, чи дійсно у вказаному випадку існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, якщо так, що саме вказує на їх існування.

Змиви, вирізи з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди папілярних візерунків пальців рук, мікрооб`єкти взагалі не відносяться до тимчасово вилученого майна в розумінні ст. 170 КПК України. Такі об`єкти не вилучаються тимчасово у власника або законного володільця, а створюються слідчим в процесі проведення огляду місця події та, відповідно до ч. 2 ст. 105 КПК України, є додатками до протоколу.

Скляні, полімерні і металеві пляшки (якщо вони були відкриті), недопалок по суті є відходами, а відтак ці речі не мають власника чи володільця та долучаються слідчим до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів як майно, що не має ніякої цінності.

За правилом ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи відсутність слідчого і прокурора в судовому засіданні слідчий суддя дійшов висновку про доцільність встановлення максимального строку визначеного положеннями КПК України для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання про арешт майна (вилученого під час ОМП 12.11.2025) повернути прокурору Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали до відома направити СВн ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1