08.10.2025
Справа № 642/398/24
Провадження № 1-кп/642/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 30.09.2022 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого 05.12.2022 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 358 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З обвинувального акту вбачається, що 28.09.2022, приблизно о 17:00 годин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ІЖ 27175» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись тротуаром по вулиці Полтавський Шлях в місті Харкові, зі сторони вулиці Петра Болбочана, в напрямку вул. Холодногірська, в районі будинку № 148, діючи необережно, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася у попутному напрямку, по тротуару, внаслідок чого остання отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України - службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв*язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: такі строки: 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає за вчинення цього кримінального правопорушення покарання у виді штрафу до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років.

Згідно із положеннями ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, оскільки передбачає покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.12.2024 року у справі №505/1346/21.

Так, кримінальне правопорушення, передбаченк частиною ч. 1 статті 286 Кримінального кодексу України є проступком, його було вчинено 28.09.2022, тобто трирічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 03.10.2025 минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави судам необхідно враховувати, що процесуальні дії не можуть припиняти перебіг строків давності. Так в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС від 22 травня 2018 року (справа № 665/2387/14-к, провадження № 51- 240км18), зазначено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок чи злочин певного ступеня тяжкості.

Строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Тому суд зауважив, що якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо неї.

Що ж до можливого зупинення перебігу строків давності потрібно враховувати чи дійсно особа ухилялася від слідства чи суду. Колегія суддів Першої судової палати ККС у постанові від 19 червня 2018 року (справа № 659/234/16-к, провадження № 51-58км17) вказала, що з`ясовуючи, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства і суду. Так у вказаному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВС/ККС № 345/2618/16-к від 19.11.2019).

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Суд зауважує, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно, зокрема від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій. Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення конкретною особою певного кримінального правопорушення. Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними, зокрема у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17, постанові ККС ВС від 27.11.2024 у справі № 757/11993/22.

У постанові від 18 лютого 2025 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду зробив висновок, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним та його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Цивільний позов - відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок, який полягає в тому, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Тому процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Відповідно до ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у звязку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Витрати за проведення комплексної судово авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/18232-ІТ від 24.08.2023 складає 1912 грн. віднести за рахунок держави.

Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового засідання можуть отримати копію ухвали в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.10.2025

Головуючий суддя ОСОБА_8