Провадження №1-кс/359/2099/2025
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

17.10.2025 до суду надійшло зазначене клопотання про скасування арешту майна, згідно заявники вказують, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року в справі № 759/10040/23 в рамках кримінального провадження №00113 від 20.04.2023 року накладено арешт, зокрема, на належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0154 і :05:001:0668.

Вказані земельні ділянки знаходяться у їх власності на підставі договорів купівлі-продажу.

За час здійснення досудового розслідування, яке триває майже півтора роки, ніяких дій з арештованим майном не проводилось, а тому накладення арешту на такий тривалий час є неправомірним, обмежує права заявників, як власників земельних ділянок, тому арешт підлягає скасуванню, адже призводить до обмеження прав щодо користування та розпорядження землею.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не подав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК. Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

На переконання слідчого судді, відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном заявниками ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування у такому арешті майна, зважаючи на тривалий термін здійснення досудового розслідування; підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власниками належним їм майном.

Слідчий суддя враховує, що заявники є добросовісними набувачами земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:0154 і :05:001:0668.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0154, площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 379 від 01.09.2020, у рівних частинах (по 1/3) належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_5 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0154, площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування 1/3 частки земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 і зареєстрованим у реєстрі за № 572 від 13.11.2020.

Таким чином, власниками земельної ділянки із кадастровим номером :05:001:0154 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222270303 від 01.09.2020, № 222269554 від 01.09.2020, № 232397342 від 13.11.2020.

на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за № 1756 від 15.06.2017, ОСОБА_5 придбав земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0161, площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89649570 від 15.06.2017.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за № 1783 від 17.06.2017, ОСОБА_4 придбала земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0146, площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, територія військового радгоспу «Бориспільський», (по схемі розподілу земель № 47). Вказана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89846430 від 17.06.2017.

11.11.2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до уповноважених органів із заявою про об`єднання належних їм земельних ділянок із кадастровим номером :05:001:0161 і з кадастровим номером :05:001:0146. Вказану заяву, посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 і зареєстровано у реєстрі за № 839, № 840 від 11.11.2017.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянку № НВ-018 від 09.01.2018, було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0668, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, внаслідок об`єднання вище вказаних земельних ділянок, утворилася земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0668, площею 0,12 га, яка у рівних частинах (по 1/2) належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158492351 від 05.03.2019 і № 158491896 від 05.03.2019.

Вище вказані договори купівлі-продажу є чинними і ніким не скасовані.

В ході розгляду клопотання не встановлено, що зазначена земельні ділянки були набуті кримінально протиправним шляхом або були об`єктом кримінально протиправних дій.

Внаслідок тривалого розслідування та накладеного арешту, право власності заявників обмежено, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, має для них негативні наслідки.

Так, заявники, позбавлені можливості використовувати земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0668, на якій розташована станція технічного обслуговування, і на якій ФОП ОСОБА_5 здійснює свою господарську діяльність.

Також наразі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як співвласники земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0154, мають намір змінити цільове призначення земельної ділянки із земель «для індивідуального садівництва» на «землі для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу», а накладений арешт може перешкодити заявникам використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, у тому числі побудувати на ній об`єкт нерухомості.

З цих підстав слідчий суддя приймає до уваги доводи заявників, що обмеження їх права власності в даному випадку не є пропорційними завданням та меті кримінального провадження.

Враховуючи викладене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 205, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт з земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0154, належної ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.06.2023 року у справі №759/10040/23; земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0668, належної ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька 1-Г, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.06.2023 року у справі №759/10040/23.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1