КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №375/758/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5619/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000024 від 21.01.2025 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, працездатного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 11 год. 40 хв., маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_7 перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , у якої обвинувачений попросив в борг алкогольних напоїв - горілки, на що остання відмовилась надати йому в борг горілки. Після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті останній. Перебуваючи у веранді вказаного домоволодіння, з метою реалізації умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взявши у праву руку молоток, який мав при собі, спрямував його в область голови потерпілої та наніс, тримаючи зазначений молоток у правій руці, два удари по голові ОСОБА_10 , від яких остання впала на підлогу веранди. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 взяв у праву руку кухонний ніж, який мав при собі у кишені одягнутої на ньому куртки, та наніс цим ножем два удари в область шиї ОСОБА_10 справа і зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді двох колото-різаних ран на шиї з ушкодженням органів та судин шиї, що призвело до гострої крововтрати, внаслідок чого остання померла на місці.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: дві поверхневі рани на чолі зліва та в лівій тім`яно-скроневій ділянці, дві колото-різані рани на шиї справа та зліва, колото-різана рана в ділянці лівого надпліччя, поверхнева різана рана на 4-му пальці лівої китиці

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 41/д від 21.02.2025 року смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаних ран шиї з ушкодженнями органів та судин, що призвело до гострої крововтрати. При дослідженні трупа були виявлені тілесні ушкодження: дві поверхневі рани на чолі зліва та в лівій тім`яно-скроневій ділянці, дві колото-різані рани на шиї справа та зліва, колото-різана рана в ділянці лівого надпліччя, поверхнева різана рана на 4-му пальці лівої китиці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у вбивстві потерпілої ОСОБА_10 , тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд кваліфікує за ч. 1 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що суд першої інстанції визнав вчинення злочину з використанням умов воєнного стану обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, проте не зазначив, яким чином введений в Україні воєнний стан полегшив вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення або як він використав найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство. Згідно досліджених доказів під час розгляду кримінального провадження, такі обставини відсутні.

Апелянт зазначає, що вчинення обвинуваченим злочину під час дії воєнного стану не свідчить про наявність у його діях визначеної у ст. 67 КК України обтяжуючої обставини - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, так як ці поняття не тотожні.

З обвинуваченим ОСОБА_7 не було встановлено відеоконференцзв`язок, оскільки за повідомленням представника ДУ «Київський слідчий ізолятор», в СІЗО відсутній інтернет. Враховуючи наведене, вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, ту обставину, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, та з врахуванням позицій як прокурора, так і захисника, апеляційний розгляд проведено у відсутність обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, позицію захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню і перегляду не підлягають та учасниками судового провадження не оспорюються, як і правильність кваліфікація дій обвинуваченого.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване визнання судом першої інстанції обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, якийраніше в силу ст. 89 КК України не судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, за місцем реєстрації не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, на військовому обліку не перебуває, вину визнав повністю, вибачення у потерпілої за вчинені ним дії не просив, позицію потерпілої ОСОБА_12 , яка не прийняла вибачення обвинуваченого, не пробачила його, оскільки він не розкаюється та не вибачався перед нею. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції не встановив, до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до ст. 67 КК України відніс вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції щодо визнання, відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану,оскільки суд може врахувати дану обставину лише у разі використання особою під час вчинення злочину негативних наслідків, спричинених воєнним станом.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження, що спричинили смерть останньої під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, без використання умов воєнного стану.

Жодного обґрунтування того, за оцінкою якого, чи яких саме доказів суд першої інстанції дійшов висновку про те, що інкримінований ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України злочин було вчинено останнім з використанням умов воєнного стану оскаржуваний вирок не містить.

Таким чином, обставина, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, і таке покарання не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року та виключення з мотивувальної частини вироку рішення суду про визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000024 від 21.01.2025 щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку рішення суду про визнання обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3