Провадження № 1-кс/712/760/26
Справа № 712/1358/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві, ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000299 від 30.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. архангельськ рф, українця, громадянина України, з вищою освітою, начальника групи планування заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

у с т а н о в и в:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого

у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000299 від 30.01.2026 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді начальника група планування заступника начальника штабу військової частини, у військовому званні «майор», будучи військовою службовою особою, який у розумінні положень ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за військовим званням та за посадою для солдата ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 31, 32, 49, 58, 101, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього, зокрема, вживати необхідних заходів до його зміцнення, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), піклуватися про підлеглих, дбати про здоров`я підлеглих, бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності, постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права, 30.01.2026 близько 10 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, перебуваючи на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , під час шикування особового складу вказаної військової частини, в тому числі, солдата ОСОБА_7 , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія-хіміка 2 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційної, хімічної, біологічної розвідки військової частини НОМЕР_1 , маючи на меті застосування насильства щодо підлеглого ОСОБА_7 , бажаючи продемонструвати останньому та присутнім військовослужбовцям свою владу та перевагу над ними, шляхом застосування насильства підняти у військовому колективі особистий авторитет командира, перевищуючи владу і службові повноваження, діючи з прямим умислом на застосування насильства відносно підлеглого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до потерпілого ОСОБА_7 , наказав останньому стати на коліна перед шеренгою військовослужбовців, після чого підійшов до нього та наніс близько десяти ударів руками та ногами по голові та обличчю ОСОБА_7 , внаслідок чого, останнього виникли тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми головного мозку, після чого останнього було госпіталізовано до КЗ «Черкаська обласна лікарня».

За указаним фактом 30.01.2026 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

31.01.2026 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, фактичний час затримання 18 год. 48 хв.

31.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в застосуванні насильства щодо підлеглого, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями потерпілого ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_15 ; показаннями потерпілого ОСОБА_16 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Указані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Прокурор зазначив, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти існуванню зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Захисник зазначив, що підозра є необґрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею враховано таке.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця проживання за місцем, де вчинено кримінальне правопорушення та не має міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення слідчим та прокурором контролю за поведінкою підозрюваного.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість знищити будь-які речі та документи, які мають значення для досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на: свідків та потерпілих із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які були безпосередньо очевидцями події та обізнані про обставини вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Крім того, свідки в кримінальному провадженні із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 перебувають у відносинах підлеглості з підозрюваним ОСОБА_5 , оскільки останній для них є прямим начальником, у зв`язку з чим, крім іншого, має дисциплінарний вплив щодо них.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним, який обіймає керівну посаду у військовій частині НОМЕР_1 , штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців своєї військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 внаслідок осуду зі сторони співслужбовців вживатиме заходів до неповернення у військову частину, чим вчинить нове кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Крім того, на даний час в цьому ж кримінальному провадженні перевіряється причетність майора ОСОБА_5 до застосування насильства до підлеглих ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , тобто його діяльність носила систематичний характер.

Ураховуючи викладене, достатньо підстав вважати, що в разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 зможе продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість застосування саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Підозрюваний раніше не судимий, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків.

Тому, ураховуючи наявність вищезазначених ризиків, особу підозрюваного, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, викладеними у клопотанні.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ураховуючи, що підозрюваний має раніше не судимий, є учасником бойових дій, його майновий стан, тому слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно із п. 5 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваному 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами цього кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 31 березня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 31 січня 2026 року о 00 год. 45 хв.

Визначити розмір застави 100 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 332800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- не відлучатися з місця дислокації військової частини, де проходить (буде проходити) військову службу без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення,

- за першим викликом слідчого або прокурора з`являтися до органу досудового розслідування.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 03 лютого 2026 року о 9 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1