Справа №195/1731/25
Провадження № 1-кп/195/139/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - Полякова ( в режимі ВКЗ із використанням власних засобів),

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ із Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області) ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Томаківка кримінальне провадження № 0000167 від 28.08.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, на початку квітня 2025 року, більш точних дати та часу не встановлено, познайомився із неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, між ними зав`язалися відносини, і ОСОБА_4 , починаючи з травня 2025 року, періодично залишався на ночівлю разом із неповнолітньою ОСОБА_5 за місцем її постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , а з початку серпня 2025 року ОСОБА_4 став проживати на постійній основі з неповнолітньою ОСОБА_5 за вказаною адресою.

Так, приблизно на початку липня 2025 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , реалізовуючи виниклий у нього злочинний умисел, спрямований на природні статеві зносини із неповнолітньою ОСОБА_7 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, шляхом вступу у статеві зносини з останньою, посягаючи таким чином на нормальний фізичний та психічний розвиток ОСОБА_5 , будучи повнолітньою особою, достовірно знаючи про вік неповнолітньої, за взаємною згодою з останньою, з метою задоволення статевої пристрасті, без застосування фізичного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив з нею у природні статеві зносини, а саме: вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням геніталій.

У подальшому, в період часу з початку липня 2025 року до кінця серпня 2025 року, більш точних дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 неодноразово вступав у статеві зносини за взаємною згодою з неповнолітньою ОСОБА_5 , без застосування фізичного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, а саме: вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло потерпілої з використанням геніталій.

Внаслідок статевих відносин між ОСОБА_4 та неповнолітньою ОСОБА_5 , триваючих в період часу з початку липня 2025 року до кінця серпня 2025 року, в один із днів липня 2025 року неповнолітня ОСОБА_5 завагітніла та в період з 27.08.2025 по 28.08.2025 вагітність було перервано.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 155 КК України, як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час судового розгляду між потерпілою та обвинуваченим укладена угода про примирення від 23 жовтня 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, неповнолітня потерпіла, законний представник неповнолітньої потерпілої та обвинувачений уклали цю угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.155 КК України, яка ніким не оспорюється та зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.155 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, застосувавши положення ст.75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. . В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні неповнолітня потерпіла підтвердила суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої також підтвердила суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також просив затвердити угоду про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Неповнолітня потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої також розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд, вивчивши угоду про примирення та матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що укладена між неповнолітьою потерпілою, законним представником неповнолітньої потерпілої та підозрюваним угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.155 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глава 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують покарання. Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Так, обвинувачений є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем мешкання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 394, 424, 473, 474, 476, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про примирення від 23 жовтня 2025 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 і законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 .

Громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки .

На підставі ст.75 КК України звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-оптичний диск білого кольору із записом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.73);

-оптичний диск до протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.167);

-оптичний диск до протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.184);

-абортивний матеріал ОСОБА_5 в одному парафіновому блоці і одному скельці, які поміщенні до паперового конверту НПУ, який знаходиться в камері схову речових доказів ВП №3 Нікопольського РУП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 154/731 від 06.10.2025 року знищити (а.с.130);

-зразки букального епітелію ОСОБА_5 , які поміщенні до паперового конверту НПУ, який знаходиться в камері схову речових доказів ВП №3 Нікопольського РУП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 154/731 від 06.10.2025 року знищити (а.с.130).

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ч. 15 ст.615 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи ч. 7 ст. 474 КПК України; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

09.12.2025