Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду в м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мазники, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

УСТАНОВИВ :

На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення перебуває вказане кримінальне провадження, чергове судове засідання у якому призначене на 24.11.2025.

21.11.2025 на адресу Вищого антикорупційного суду надійшли заява заставодавця ОСОБА_8 про повернення застави та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави (т. 23 а.с. 110-117 зворот).

24.11.2025 у судовому засіданні головуючою суддею було роз`яснено автору клопотання положення ч. 5 ст. 201 КПК України щодо порядку та строку розгляду таких клопотань та з`ясовано його позицію щодо тлумачення ним вказаних норм, нагальності розгляду поданого ним клопотання, на що захисник повідомив, що вказане клопотання не потребує розгляду у цьому судовому засіданні, та просив розглянути його через 30 днів після прийняття рішення від 17.11.2025 про продовження строком на два місяці дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , яке розглядалося за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для погодження позиції зі своїм захисником, у задоволенні якого ухвалою колегії суддів, постановленою на місці та занесеною до журналу судового засідання від 24.11.2025, було відмовлено, оскільки ст. 322 КПК України вказана підстава для відкладення судового засідання не передбачена; відкладення засідання з вказаної обвинуваченим причини призвело б до безпідставного непроведення судового засідання за наявності відведеного для нього часу; ініціатор клопотання сам прохав провести розгляд клопотання пізніше.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відкладення судового засідання, останній заявив відвід колегії суддів, посилаючись на її упередженість у розгляді вказаного кримінального провадження, та прохав про відкладення розгляду справи для подачі заяви про відвід у письмові формі.

Ухвалою колегії суддів, постановленою на місці та занесеною до журналу судового засідання від 24.11.2025, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відкладення розгляду справи та відповідно до ст. 80 КПК України запропоновано заявити відвід в усній формі. При цьому суд роз`яснив положення ч. 4, 5 ст. 80 КПК України, аналіз яких дає підстави стведжувати, що при наявності відводу він має бути мотивованим та своєчасним.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 заявив усно відвід колегії суддів, мотивуючи його тим, що:

суд не надав йому часу поспілкуватись із захисником для визначення позиції стосовно розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу;

суд неналежно веде судовий процес, порушує вимоги КПК України щодо судового процес та вбачається, що у колегії суддів вже заздалегідь сформована позиція щодо його винуватості;

суд не надає можливості досліджувати докази безпосередньо у суді відповідно до положень ст. 23 КПК України;

суд не надає слова стороні захисту щоб обґрунтувати та аргументувати свою правову позицію щодо доказів сторони обвинувачення (перериває та не надає можливості пояснити докази, оголосити клопотання);

висловлювання головуючого у сторону обвинуваченого свідчать про її упередженість;

суд необґрунтовано відмовляє у задоволенні клопотань сторони захисту, суд не надає можливості зібрати і подати суду належні та допустимі докази;

суд з 08.08.2025 не розглядає клопотання обвинуваченого про тимчасовий доступ до речей та документів, саме до журналу реєстрації відвідувачів НАБУ (Вх. № 35951/25 від 08.08.2025); клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000581 (Вх. № 35846/25 від 08.08.2025) та інших клопотань, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Таким чином порушено право на захист, оскільки без цих доказів сторона захисту не може планувати свої подальші дії, будувати захист без отримання цих доказів про які вони клопочуть, докази можуть бути втрачені;

головуюча суддя спонукала обвинуваченого до одноособового розгляду кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлений ним відвід колегії суддів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 відвід колегії суддів.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого відводу колегії суддів. Зазначив, що процес ведеться до відповідно до норм КПК України та до встановленого порядку дослідження доказів. В ході судового розгляду кримінального провадження стороною захисту було подано значну кількість клопотань, серед яких частина була розглянута як першочергові, а щодо іншої частини захистом було визнано, що вони є передчасними, а відтак сторона захисту не наполягала на їх невідкладному вирішенні. Щодо незгоди захисту з процесуальними рішеннями, то це не є підставою для відводу суду і неупередженість судді відповідно до позиції, викладеної у рішеннях Європейського суду з прав людини, вона презюмується поки не буде доведено протилежного. На сьогодні протилежного не доведено, тому вважає, що відвід заявлено необґрунтовано та він не підлягає задоволенню.

Мотиви та висновки суду

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

З наведених обвинуваченим доводів щодо заявленого відводу колегії суддів ОСОБА_6 зазначив обставини, які викликають сумнів у їх неупередженості без посилання на норми КПК України. Разом з цим, такі доводи обвинуваченого частково відповідають положенню п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів має визначити, чи є наведені факти такими, які можуть свідчити про наявність обставин, що виключають участь колегії суддів в цьому кримінальному провадженні з підстав, визначених як ч. 4 ч.1 ст. 75 КПК України так і інших підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі «Білуха проти України»). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Безсторонність (неупередженість) суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Для ідентифікації наявності суб`єктивного критерію до уваги беруться такі особисті переконання, висловлювання та інші аспекти поведінки судді, які були продемонстровані ним публічно та які можуть бути витлумачені, як ознаки його упередженості у конкретній справі або щодо конкретної особи. Зазвичай, особиста безсторонність судді презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Для констатації ж об`єктивного критерію належить з`ясувати, чи існують, окрім поведінки судді та інших аспектів, пов`язаних з його особистістю, такі об`єктивні факти та обставини, які викликають сумнів у безсторонності всього суду або його складу. Здебільшого об`єктивний тест стосується ієрархічних зв`язків між суддею та іншими особами у справі.

Оцінивши крізь призму названих критеріїв доводи обвинуваченого, покладені в обґрунтування твердження про упередженість колегії суддів, суд не знайшов підстав для висновку, що колегія продемонструвала особисту суб`єктивну зацікавленість або упередженість у цьому кримінальному провадженні.

Довід про те, що суд не надав обвинуваченому часу поспілкуватись із захисником для визначення позиції стосовно розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу судом відхиляються, оскільки клопотання про оголошення короткої перерви з вказаною метою ним не заявлялось, а заявлене клопотання про відкладення судового розгляду було відхилене із належним мотивуванням. Ба більше, навіть після відхилення клопотання про відкладення судового засідання, обвинувачений не заявляв клопотання про оголошення перерви в вказаною ним метою, а одразу зявив відвід.

Аргументи обвинуваченого про те, що колегія суддів неналежно веде судовий процес, порушує вимоги КПК України щодо судового процесу, не надає можливості досліджувати докази безпосередньо та не надає стороні захисту обґрунтувати та аргументувати свою правову позицію щодо доказів сторони обвинувачення, є абстрактними та надуманими, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки судовий процес здійснюється відповідно до вимог чинного кримінального процесуального кодексу України та встановленого порядку дослідження доказів. При цьому судом створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечено рівність сторін у змагальному процесі, кожній із сторін надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом, тому такі доводи обвинуваченого є необґрунтованими.

На даний час судом лише розпочато досліження документів сторони обвинувачення. Таке дослідження здійснюється в порядку, передбаченому ст. 23, 358 КПК України, а саме у спосіб оголошення прокурором. Надалі оголошені документи пред`являються для ознайомлення обвинуваченому, який вказує на таку необхідність. У разі заявлення клопотань, передбачених ч. 3 вказаної статті, або про очевидну недопустимість доказів, вони вирішуються судом невідкладно. Надалі стороні захисту надається можливість надати зауваження, звернути увагу на на ті чи інші відомості, які мають значення для встановлення фактів і обставин провадження. Однак, через подання обвинуваченим чисельних об`ємних аналогічних, повторних, не передбачених КПК України клопотань, вони оголошуються головуючим суддею у обсязі, зрозумілому для їх вирішення.

Так само необґрунтованими суд визнає доводи заяви про відвід в частині твердження обвинуваченого про некоректні висловлювання головуючої судді під розгляду кримінального провадження. Такі висловлювання носять інформаційний, подекуди жартівливий характер, ніяким чином не можуть стосуватись оцінки доказів чи формулювання висновків про винуватість обвинуваченого, а відтак вони не можуть свідчить про упередженість складу суду.

Разом з цим, твердження обвинуваченого про порушення його права на захист та про заздалегідь сформовану позицію суду є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, та зводяться до незгоди із процесуальними діями та рішеннями колегії суддів, а також із організацією проведення судового процесу.

Щодо порядку розгляду поданих обвинуваченим та його захисниками клопотань, серед яких клопотання про тимчасовий доступ до різних речей та документів, призначення експертизи тощо, то суд зауважує, що на стадії підготовчого провадження обвинуваченим подано ряд клопотань різного роду, які були вирішені за результатом підготовчого провадження. Після призначення судового розгляду обвинуваченим та його захисниками було також подано чисельні клопотання. Головуючим з`ясовано, які з цих клопотань є невідкладними та які підлягають вирішенню в підготовчій частині судового розгляду та поступово їх вирішив. Щодо інших клопотань, то захист вказав, вони є передчасними до вирішення, а відтак судом було узгоджено позицію щодо того, що захист на власний розсуд буде ініціювати перед судом необхідність вирішення тих чи інших клопотань, по ходу розгляду кримінального провадження. Вподальшому обвинувачений ОСОБА_6 повідомляв суд, які клопотання підлягають вирішенню з огляду на долучення судом документів, які дають можливість оцінити обгрунтованість клопотання. Відповідно з ініціативи захисту судом вживались організаційні заходи для розгляду вказаних обвинуваченим клопотань, як то виклик володільців майна, та вказані клопотання знаходили своє вирішення. Такий спосіб організації розгляду клопотань узгоджуються із положеннями ч. 3 ст. 26, 350 КПК України згідно яких суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, та після заслуховування думки сторін. Вирішення заявлених клопотань ініціативно судом та за межами судового засідання є неприпустимим. З вказаних підстав наведений довід заяви про відвід відхиляється.

Також не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого про те, що головуюча суддя схиляла обвинуваченого до одноособового розгляду цього кримінального провадження, оскільки такі твердження обвинуваченого є хибними з огляду на те, що головуюча суддя під час розгляду клопотання обвинуваченого про колегіальний розгляд роз`яснила організаційні питання, повідомила про завантаженість суддів, що знаходяться у колегії та порядок розгляду таких справ колегією суддів, що є прямим обов`язком судді. В контексі положень ч.3 ст. 28 КПК України, спосіб здійснення судом своїх повноважень є критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження. Відтак на розсуд обвинуваченого було винесено питання щодо такого способу (одноособово чи колегіально), адже вказане прямо впливає на тривалість строків розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, подане обвинуваченим клопотання про колегіальний розгляд було розглянуто невідкладно в день його подання та задоволене.

Підставою для заявлення колегії суддів відводу є те, що суд необґрунтовано відмовляє у задоволенні клопотань сторони захисту, що фактично свідчить про незгоду обвинуваченого із прийнятими судовими рішеннями.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі незгоди із судовими рішеннями учасниками провадження має застосовуватися інститут оскарження рішень у порядку, визначеному процесуальним законодавством. Сама по собі незгода із судовим рішенням не може бути підставою для відводу колегії суддів. В іншому ж випадку будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Разом з тим, суд вказує, що насправді має місце і задоволення клопотань захисту, у випадку їх обгрунтованості.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу. Неупередженність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. Таким чином, при вирішенні питання по відвід колегії суддів з підстави його упередженості думка особи, яка ставить під сумнів неупередженість суду є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи дійсно сумніви такої особи є об`єктивно виправданими.

Зважаючи на те, що незгода із рішеннями суду не є доказом упередженості суддів, колегія суддів такий мотив заяви про відвід визнає необґрунтованим.

Більше того, колегія суддів вважає, що заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 відвід колегії суддів поданий не своєчасно та в порушення положень ч. 4 ст. 80 КПК України, оскільки наведені ним обставини були давно йому відомі.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 не наведено жодних конкретних доказів існування обставин, які обґрунтовано могли би свідчити про необ`єктивність чи упередженість колегії суддів Вищого антикорупційного суду, а тому заява про відвід колегії суддів є необгрунтованою та такою, що ґрунтується винятково на особистих переконаннях та суб`єктивних припущеннях останнього, мотивами вказаного відводу є незгода із процесуальними діями, рішеннями суду, а також з способом ведення та організацією судового процесу.

На відставі викладеного у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити.

Керуючись ст. 80, 81, 369, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3