Номер провадження 1-кс/205/2618/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який перебуває на посаді номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, стосовно якого 19.04.2021 року було спрямовано обвинувальний акт до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 185 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

27 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

27 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 76, 77, 105, 106, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27 грудня 2022 року (більш точно час під час досудового розслідування не встановлено), тобто в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та лікарів, без поважних причин, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , а вільний час використовував на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

Під час незаконного перебування поза межами підрозділу військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 до органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, правоохоронних органів з питань подальшого проходження військової служби не звертався, приховував свою належність до Збройних Сил України, хоча мав об`єктивну можливість вчинити вказані дії та повернутись до виконання обов`язків з військової служби.

23 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження останнього, у спосіб, передбачений КПК України, а саме в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручено для передачі, за останнім місцем роботи (служби) підозрюваного - представнику військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, «23» вересня 2024 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування належних і допустимих доказів, зокрема матеріалами службового розслідування, показаннями свідків та іншими процесуальними документами.

14.10.2025 та 21.04.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська постановлено ухвали про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу, строк дії яких на даний час сплив.

Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються актуальними, а саме:

ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років;

ризик незаконного впливу на свідків, які проходять з підозрюваним службу в одній військовій частині, у тому числі шляхом тиску чи залякування, що зберігає актуальність до моменту безпосереднього допиту свідків у суді (ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК України);

ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи службовий статус підозрюваного, можливість узгоджених дій з іншими військовослужбовцями, а також імовірність симуляції хвороби чи самокалічення з метою уникнення кримінальної відповідальності;

ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану вже містить ознаки іншого складу злочину (ч. 4 ст. 402 КК України), а прагнення уникнути відповідальності свідчить про потенційну небезпеку втечі.

З урахуванням наведеного, а також необхідності забезпечення балансу між правами підозрюваного та безпекою суспільства, прокурор обґрунтовано вважає, що досягнення мети, визначеної ст. 177 КПК України, можливе виключно шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд клопотання за їх відсутності не подавали, що свідчить про відсутність процесуальної активності сторони обвинувачення під час судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП у Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001178 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

З поданих матеріалів убачається, що 14.10.2023 та повторно 21.04.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська були постановлені ухвали про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу. На момент звернення із новим клопотанням строк дії зазначених ухвал сплив.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 11.12.2025 у задоволенні клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що клопотання мало суто формальний характер, не містило фактичних даних про здійснення реальних, достатніх та пропорційних заходів з розшуку підозрюваного. Матеріали, подані стороною обвинувачення, не підтверджували, що орган досудового розслідування вжив усіх передбачених законом дій із встановлення місця перебування ОСОБА_4 , а відсутність таких доказів виключає можливість повторного обмеження свободи особи шляхом застосування заходу у вигляді затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує положення ст. 187 КПК України, відповідно до якої таке клопотання розглядається за обов`язкової участі підозрюваного. Застосування тримання під вартою за відсутності особи можливе лише за умови наявності чинної ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу та підтверджених належними доказами даних щодо ухилення особи від слідства чи суду.

У поданому клопотанні слідчим та прокурором не наведено нових фактичних обставин, які б свідчили про зміну ситуації після винесення попередньої ухвали від 11.12.2025 та підтверджували б необхідність повторного звернення до одного й того ж заходу.

Зокрема, у матеріалах: не наведено документальних доказів проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення місця перебування підозрюваного; відсутні дані щодо проведення слідчих або оперативних дій, які б свідчили про реальний та активний розшук особи; подана інформація містить лише загальні формулювання про «переховування», що не підтверджені жодними фактичними доказами.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що подане клопотання має формальний характер, не містить належного та достатнього обґрунтування необхідності застосування примусового заходу та не відповідає вимогам статті 184 КПК України щодо змісту і доказового наповнення.

Оскільки участь підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, а сторона обвинувачення не забезпечила та не обґрунтувала можливість такої участі, слідчий суддя дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 184, 187, 190 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5