Справа № 464/6361/25
пр.№ 1-кс/464/1134/25
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,

у с т а н о в и л а:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за номером мобільного оператора НОМЕР_1 .

У судове засідання слідчий та представник особи, у володінні якого знаходяться документи не з`явилися, слідчий просить розгляд клопотання здійснювати у його відсутності.

Фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Виходячи із положень ст.ст.131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.ч.4, 5 ст.132 КПК України).

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24.07.2025 надійшла заява від директора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , з приводу того, що 24.07.2025 приблизно о 00:16 год, невідома особа, під час дії воєнного стану на території України, проникла у приміщення аптеки " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де із касового апарату, таємно викрала грошові кошти в сумі 8 950 гривень.

Звертаючись до слідчого судді із даним клопотанням, слідчий зазначає, що в ході проведення оперативно-пошукових заходів було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Житомир, місце знаходження якого на даний момент встановити не виявляється можливим, проте такий може користуватись номером телефону НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та підтримує дружні стосунки з гр. ОСОБА_6 .

Підстави, зазначені у клопотанні слідчого, погодженого із прокурором, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України. Подане клопотання не містить належних та достовірних підтверджень факту належності вказаного номеру телефону ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та що таким користувався ОСОБА_6 . Рапорт оперативного працівника, що по своїй суті є повідомленнями керівництву про установлене оперативним шляхом, та не є способами фіксації обставин, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, не може бути єдиною підставою надання тимчасового доступу.

З урахуванням наведеного, стороною кримінального провадження не доведено, доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу, а тому у задоволенні такого слід відмовити. Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів.

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8