Номер провадження 1-кс/205/1899/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001018 від 12.08.2025 стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 21.07.2025 Новокодацьким районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

25 вересня 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 12.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні, який в подальшому було продовжено, і який діяв станом на 28.07.2025, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 28.07.2025 у ранковий час, не пізніше ніж 10 година 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 прибув до торгового кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу якого знаходився потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого у задній кишені, одягнутих на ньому штанів, знаходився належний йому мобільний телефон Redmi 13 Midnight Black 6GB 128 GB ROM, IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 . Побачивши у задній кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, у ОСОБА_5 , який стояв позаду нього, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, визначивши при цьому, телефон Redmi 13 Midnight Black, об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, в своїх корисливих інтересах, розуміючи та бажаючи настання суспільно-негативних наслідків у вигляді вибуття з володіння потерпілого його майна, своєю рукою непомітно для потерпілого витягнув з задньої кишені, одягнутих на потерпілому штанів, належний останньому мобільний телефон Redmi 13 Midnight Black, та утримуючи його при собі попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, того ж дня, тобто 28.07.2025 ОСОБА_5 , взявши вищевказаний викрадений мобільний телефон марки Redmi 13 Midnight Black, попрямував до ПТ «ОНІКС» Анохіна, Яценко» розташований за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 10к, заклав його за грошові кошти, тим самим, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/32434-ТВ від 18.08.2025, в розмірі 3682, 50 грн.

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК.

24 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК (а.к. 72-74).

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими підстави необхідності застосування запобіжного заходу, що викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно підозрюваного ОСОБА_5 з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та неможливості їм запобігти інакше, ніж шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора щодо застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просив застосувати його у нічний час доби, оскільки йому потрібно працювати, щоб забезпечувати свою сім`ю.

Заслухавши клопотання слідчого та прокурора, вислухавши думку самого підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі..

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши матеріали клопотання прокурора та вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання прокурора і з такими висновками погоджується слідчий суддя.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК за умисне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів слідує, що наведені в клопотанні прокурора дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема протоколом огляду місця події від 12.08.2025 проведеного за адресою: м. Дніпро вул. Зернова, біля буд. 49., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 20.08.2025, протоколом огляду від 15.08.2025, протоколом огляду від 20.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.08.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 21.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 21.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

При цьому, відповідно до ст. 198 КПК, слідчий суддя зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, а відтак вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним у повному обсязі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, за вказаних обставин підозрюваний може перетнути умовну лінію розмежування з метою переховування.

Крім того, слідчий суддя вважає й доведеним органом досудового розслідування наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК з огляду на ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період іспитового строку за попереднім вироком, вчинив новий умисний злочин, що свідчить про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

В той же час, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ставлення самого підозрюваного до цього, суд вважає, що прокурором не доведено наявності ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В той час, відповідно до ст. 178 КПК, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання та реєстрації.

За вказаних обставин, а також з метою недопущення введення в скрутне матеріальне становище самого підозрюваного ОСОБА_5 та членів його сім`ї, слідчий суддя вважає достатнім, у даному випадку, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, надавши підозрюваному можливість працювати та забезпечувати свою сім`ю, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаних ризиків ,у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001018 від 12.08.2025 стосовно ОСОБА_5 підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 23 листопада 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого або прокурора в період часу з 21 години до 06 години;

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області для постановки ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1