С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

25 листопада 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС 1-го відділу слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000088, внесеному до ЄРДР 10.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 10.04.2025 за фактом вчинення групою осіб за попередньою змовою ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші) умисних дій, спрямованих на пособництво державі-агресору (Російській Федерації) шляхом організації незаконного імпорту на територію України та експорту на територію рф підшипників виробництва російських підприємств, у тому числі тих, щодо яких запроваджено санкції, з використанням схем обходу митного контролю, криптовалюти та поштових операторів, що тривало з червня 2022 року по 2025 рік включно.

30 червня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлений час, але не пізніше березня 2025 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій та факт обходу санкцій, погодився на пропозицію ОСОБА_5 , отримав 19.03.2025 через оператора поштового зв`язку партію підшипників виробництва держави-агресора та розпорядився ними на власний розсуд.

Згідно з матеріалами кримінального провадження та відомостями державних реєстрів, ОСОБА_7 на праві власності належить майно:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (спільна часткова власність, розмір частки 228/400);

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 ;

-автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 від 07.04.2017).

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки існує ризик його відчуження підозрюваним або третіми особами, що унеможливить встановлення фактичної належності майна під час судового розгляду та подальше застосування спеціальної конфіскації.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів без повідомлення та виклику власника майна, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, це необхідно для забезпечення арешту майна та запобігання можливому приховуванню чи відчуженню майна підозрюваною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України прямо передбачає конфіскацію майна як додаткове покарання, а також наявність ризиків відчуження майна підозрюваним, що унеможливить виконання вироку в частині конфіскації, слідчий суддя вважає необхідним і пропорційним накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Такий захід відповідає завданням кримінального провадження та не порушує принципів пропорційності й необхідності.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (шляхом заборони ОСОБА_7 , а також будь-яким іншим особам, державним та приватним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи розпорядження вказаним майном), а саме накласти арешт на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (спільна часткова власність, розмір частки 228/400);

-квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

-автомобіль Volkswagen Tiguan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ).

2.Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

3.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: