Провадження № 1-кс/489/3745/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

24 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001282 від 26.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю,

встановив:

Згідно з клопотанням, СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом умисного пошкодження 26.11.2025 близько 02.00 год. по АДРЕСА_1 невстановленою особою шляхом підпалу автомобіля «LEXUS GC300», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Слідчий зазначає, що до вказаного правопорушення можуть бути причетні особи, які користуються абонентськими номерами оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_4 , а також абонентськими номерами оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_10 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , у зв`язку з чим виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які перебувають у володінні операторів телекомунікацій.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися. Слідчий в клопотанні зазначив про проведення судового розгляду без його участі.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі дізнавача, а також за відсутності особи, у володінні якої знаходяться документи, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

З клопотання вбачається, що воно складене слідчим ОСОБА_3 та погоджене прокурором ОСОБА_4 .

При цьому, всупереч вимогам ст. 37 КПК України в матеріалах клопотання відсутній відповідний процесуальний документ (постанова про групу прокурорів тощо) про визначення керівником органу прокуратури відповідного прокурора, який здійснює повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні, який би підтверджував, що процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні є саме той прокурор, який погодив дане клопотання.

Натомість наявний в матеріалах клопотання витяг з ЄРДР, в якому наявні дані, зокрема про слідчих та прокурорів, є неналежним документом на підтвердження повноважень слідчого та прокурора, тому що витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Вказані висновки слідчого судді ґрунтуються на висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі 758/6173/22 та постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15.

Також, всупереч положенням ч. 5 ст. 163 КПК України слідчим не доведено, що документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки матеріали клопотання не містять належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказані у клопотанні абонентські номери використовувалися особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, а також, що вказані абонентські номери виходили на зв`язок в зоні дії ретрансляційних антен, розташованих в районі місця вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, наявний в матеріалах клопотання рапорт поліцейського не може бути єдиним належним та допустимим доказом на підтвердження викладених у клопотанні відомостей про те, що ймовірно причетні до вчинення кримінального правопорушення особи користувалися вказаними в клопотанні абонентськими номерами, оскільки рапорт є внутрішнім документом працівників органів Національної поліції та не є доказом відповідно до положень КПК України, а викладені у ньому дані мають підтверджуватися іншими належними, допустимими та достовірними доказами.

Натомість, відповідно до ст. 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання. За таких обставин, проведені в ході досудового розслідування слідчі та розшукові заходи, направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення, мають бути зафіксовані у передбачений законом спосіб.

Крім того, клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування підстав надання дозволу на тимчасовий доступ до документів для отримання відомостей за період, починаючи з 01.01.2023, враховуючи той факт, що пошкодження майна відбулося в конкретну дату 26.11.2025, та слідчим не доведено, що відомості, починаючи з 01.01.2023, мають доказове значення у даному провадженні.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріплених в ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор, серед іншого, не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Натомість згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, встановлені в ході розгляду клопотання обставини вказують, що клопотання про тимчасовий доступ не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а додані до нього документи не містять обов`язкових відповідно до ст. 132 КПК України відомостей для вжиття подібних заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя відповідно до ст. 132, 163 КПК України зобов`язаний відмовити в задоволенні такого клопотання.

Керуючись статтями 132, 163, 164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001282 від 26.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1