Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4968/25
Номер провадження 1-кп/711/204/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001435 від 20.04.2025, що надійшов від Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Райське Новокаховського району Херсонської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001435 від 20.04.2025 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом; та ч.4 ст.186 КК України за відкрите викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану. Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а санкція зазначеної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. 20.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. В подальшому, 21.04.2025 слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 18.06.2025 включно без визначення розміру застави. У подальшому, 16.06.2025 слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 15.07.2025 включно, без визначення розміру застави. 10.07.2025 суддею Придніпровського районного суду м.Черкаси продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 08.09.2025 включно, без визначення розміру застави. У подальшому, 04.09.2025 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 03.11.2025 включно, без визначення розміру застави. 06.10.2025 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 05.12.2025 включно, без визначення розміру застави. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.11.2025 продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 25.01.2026 включно, без визначення розміру застави. Необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та можуть настати, якщо обвинувачений буде залишатись на волі. Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити нове кримінальне правопорушення. Обставини, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики зазначені в п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років (тяжкий злочин), а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання за місцем, де вчинено кримінальне правопорушення та не має міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення прокурором контролю за поведінкою підозрюваного. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, наступним. 22.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2025, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону вказаної військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Не зважаючи на це, вже з 30.03.2025 солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025, був знятий з усіх видів забезпечення вказаної військової частини, у зв`язку із самовільним залишенням розташування останньої. Вказані обставини беззаперечно свідчать про причетність підозрюваного до вчинення в умовах воєнного стану кримінального правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби, зокрема, злочину, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України та безсумнівно можуть свідчити про здатність ОСОБА_5 вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене із застосуванням насильства. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_5 фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, зокрема, зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, а також є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування. Оцінюючи особу обвинуваченого, з урахуванням положень ст.178 КПК України, вважають, що ОСОБА_5 працездатний, раніше не судимий, характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що слугує підставою та є наявністю ризиків для застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. На підставі викладеного, просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 заперечила. Вважає, що ризики на які вказує прокурор значно зменшилися, а тому просила суд змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 КК України та ч.4 ст.186 КК України. Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а санкція зазначеної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.04.2025 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 18.06.2025 включно без визначення розміру застави.

У подальшому, 16.06.2025 слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 15.07.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалами Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2025 , 04.09.2025 та 06.102025 строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 продовжено, без визначення розміру застави.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.11.2025 продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 25.01.2026 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення, має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта , спеціаліста у цьому ж провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані злочини.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.289 КК України, ч.4 ст.186 КК України. Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та у разі доведення винуватості ОСОБА_5 йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що обумовлює ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання за місцем, де вчинено кримінальне правопорушення та не має міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення прокурором контролю за поведінкою підозрюваного.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється тим, що 22.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2025, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону вказаної військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Не зважаючи на це, вже з 30.03.2025 солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025, був знятий з усіх видів забезпечення вказаної військової частини, у зв`язку із самовільним залишенням розташування останньої. Вказані обставини свідчать про причетність підозрюваного до вчинення в умовах воєнного стану кримінального правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби, зокрема, злочину, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України та безсумнівно можуть свідчити про здатність ОСОБА_5 вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 13.03.2026 включно, без можливості внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2026, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1