В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 04.11.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Люта, Великоберезнянського району, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, з середньою освітою, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2025 близько 18:00 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Фізкультурна, буд. №18 на подвір`ї магазину «Адель», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затиснувши праву руку в кулак, завдав значну кількість ударів в область голови та правою ногою завдав близько трьох ударів в область тулуба, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівої виличної ділянки, множинних забоїв м`яких тканин голови, які мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також тілесні ушкодження у вигляді «ЗЧМТ, Струс головного мозку», спричиняють розлад здоров`я більше 6-ти днів, але менше 21-го дня і за цією ознакою згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У такий спосіб ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченої ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_4 згідно з якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 04.11.2025 року.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, заяви потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який раніше не судимий, згідно з довідкою КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» не спостерігається у лікарів наркологів, психіатрів та фтизіатрів поліклінічних відділень.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

Речові докази: диск «DVD+R, 4,7 GB, 120 min, 16X» з відеозаписом: «Video», розмір файлу складає 22,9 МВ, тривалість відеозапису 02 хвилини 22 секунди - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1