Справа № 583/447/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. м. Охтирка

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000075 від 28 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000075 від 28 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2026 року близько 20 год 30 хв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Фольксваген Гольф, ДНЗ НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Батюка в м. Охтирці, неподалік будівлі ПрАТ «Охтирський пивоварний завод» за адресою: м. Охтирка, вул. Батюка, 23, не впорався з керуванням та допустив виїзд на ліве узбіччя з послідуючим зіткненням з деревом. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Також отримав тілесні ушкодження водій автомобіля Фольксваген Гольф, ДНЗ НОМЕР_1 у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом мітелкового відростку справа.

29 січня 2026 року було проведено огляд події на ділянці автодороги по вул. Батюка в м. Охтирці, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб «Volkswagen Golf» ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 15 січня 2026 року, власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; пакет № 1 зі змивами з правої руки трупа громадянина ОСОБА_5 ; пакет № 1 зі змивами з лівої руки трупа громадянина ОСОБА_5 ; пакет № 3 бинт /контрольний зразок/.

Враховуючи те, що вилучений автомобіль є речовими доказами, на ньому збереглися сліди злочину, підлягає вилученню як предмет злочину, тому орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Volkswagen Golf» ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 15 січня 2026 року, власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_6 кожен окремо подали заяви про розгляд клопотання без їх участі / а.с. 28/.

Власника автомобіля ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про розгляд клопотання слідчого було повідомлено його батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутністю осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали досудового розслідування, заслухавши пояснення слідчого, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження / ч. 1 ст. 170 КПК України/.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2026 року о 22 год 27 хв за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, зареєстровано кримінальне провадження, яке внесено в ЄРДР за № 0000075 за ч. 3 ст. 286-1 КК України /а.с. 4/.

Під час огляду місця події вилучено вказане у клопотанні слідчого майно, що підтверджено відповідним протоколом огляду місця події від 28 січня 2026 року /а.с. 16-22/.

Постановою слідчого від 29 січня 2026 року це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні /а.с. 7-9/.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вилучені під час проведення 28 січня 2026 року огляду місця події транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, самі по собі або у сукупності мають доказове значення у кримінальному провадженні

Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, з метою його збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На думку слідчої судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. У цьому контексті слідча суддя враховує, серед іншого, суспільну небезпеку ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку і тяжкість, а також можливість виявлення на відповідному майні відомостей, що мають істотне значення для розслідування відповідного злочину. За таких обставин, слідча суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження не є невиправдано обтяжливими для власника або володільця такого майна.

При цьому, у ході розгляду клопотання слідчою суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб.

З урахуванням вказаного, слідча суддя переконана, що накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Слідча суддя відзначає, що накладення арешту на відповідний транспортний засіб не є припиненням права власності на нього або невідворотнім позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідча суддя, врахувавши ці положення закону, обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173,175 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28 січня 2026 року майно:

транспортний засіб «Volkswagen Golf» ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 15 січня 2026 року, власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування цим майном.

Автомобіль зберігати на штраф майданчику № 2 ЦЗ ГУНП в Сумській області, що розташований за адресою: м. Охтирка Сумської області, вул. Армійська, 1.

Арешт майна є тимчасовим до скасування у встановленому КПК України порядку, заходом забезпечення кримінального провадження.

Покласти обов`язок на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, забезпечити схоронність арештованого майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного

суду Сумської області ОСОБА_1