Справа № 375/2216/25
Провадження № 1-кп/375/178/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне обвинувальний акт №0000111, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2025 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , не депутата, не працюючого, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року близько 12 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом шляхом вилову риби з річки Рось за допомогою забороненого знаряддя лову - топтухи.

Після цього, 15 липня 2025 року близько 13 години, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого умислу, взяв у свого знайомого ОСОБА_7 заборонене знаряддя лову - топтуху та прибув на узбережжя річки Рось в с. Бушеве Білоцерківського району Київської області.

В подальшому, 15 липня 2025 року близько 13 години, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою незаконного вилову водних біоресурсів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері раціонального використання водних живих ресурсів, використовуючи заборонене знаряддя лову - топтуху, здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів з річки Рось, а саме: 1 сом, 1 карась сріблястий, 2 ляща, 11 краснопірок, 3щуки, 45 окунів.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному вилученні водних живих ресурсів з природного середовища 15 липня 2025 року з акваторії річки Рось в районі с. Бушеве Білоцерківського району Київської області загальною кількістю 63 екземпляри, ОСОБА_3 завдав шкоду Рокитнянській селищній територіальній громаді Білоцерківського району Київської області у розмірі 179894,00 грн, що є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у нензаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, дав покази, якими підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що 15 липня 2025 року близько 13 години взяв у свого знайомого ОСОБА_8 , знаряддя лову - топтуху та прибув на узбережжя річки Рось в с.Бушеве Білоцерківського району Київської області поблизу свого місця проживання, де використовуючи знаряддя лову - топтуху, здійснив незаконний вилов риби з річки Рось, у кількості, зазначеній в обвинувальному акті. Після чого до нього прибули поліцейські та інсектор рибного господарства і вилучили рибу та приладдя для її вилову. Окрім того, обвинувачений визнав пред`явлений до нього цивільний позов в повному обсязі.

Покази обвинуваченого судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, а саме - у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із статтею 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні та призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за частиною 1 статті 249 КК України, виходячи з вимог статтей 50 та 65, 68 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно сттатті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_3 який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, на військовому обліку не пребуває, не працює, відповідно до характеристики з місця проживання, компроментуючі матеріали щодо ОСОБА_3 відсутні, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та після вчинення кримінального правопорушення, його вік, матеріальне становище, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе при призначенні покарання у виді побаційного нагляду, передбаченого санкцією частини 1 статті 249 КК України.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень частини 2 статті 59-1 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 59-1 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також пунктом 4 частини 3 статті 59-1 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходить із наступного.

У судовому засіданні прокурор обґрунтував суду, що матеріальна шкода складається із вартості незаконно виловленої риби обвинуваченими, що зокрема зазначено у висновку експерта №СЕ-19/111-25/44536-ФХЕД від 25 липня 2025 року.

В судовому засіданні цивільний відповідач/обвинувачений вказав, що заявлений позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до положень частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із частиною 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно положень частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог статті 129 КПК України за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Згідно статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/111-25/44536-ФХЕД від 25 липня 2025 року розмір шкоди, завданої водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби 15 липня 2025 року у річці «Рось» в с. Бушеве Білоцерківського району Київської області, в результаті якого було здобуто свіжу рибу, а саме: сом європейський -1 екземпляр, карась сріблястий -1 екземпляр, лящ - 2 екземпляри, краснопірка - 11 екземплярів, щука - 3 екземпляри, окунь - 45 екземплярів, становить 179894,00 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок); за критерієм визначеними в пункті 12 абзац 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 р. № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», «добування великої кількості водних біоресурсів», внаслідок незаконного, як встановлено слідством, вилову риби 15 липня 2025 року у річці «Рось» в с. Бушеве Білоцерківського району Київської області, в результаті якого було здобуто свіжу рибу, а саме: сом європейський - 1 екземпляр, карась сріблястий - 1 екземпляр, лящ - 2 екземпляри, краснопірка - 11 екземплярів, щука - 3 екземпляри, окунь - 45 екземплярів, становить 179894,00 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок), загальною кількістю - 63 екземпляри, шкода рибному господарству України у сукупності з матеріальними збитками кваліфікується як істотна.

Відповідно до частини 3 статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлюють наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на позицію обвинуваченого щодо визнання цивільного позову у повному обсязі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову у частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого майнової шкоди у сумі 179894,00 грн.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до статтей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

З урахуванням положень статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/111-25/44536-ФХЕД, що становлять 7131 гривня 20 копійок.

У силу частини 4 статті 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18 липня 2025 року на вилучене майно.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись частиною 3 статті 349, статтями 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1-3 частини 2, пункту 4 частини 3 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили- не обирати.

Цивільний позов прокурора, що діє в інтересах держави в особі: Рокитнянської селищної ради Київської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на загальну суму 179894,00 гривні - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, в особі Рокитнянської селищної ради Київської області (код ЄРДПОУ 04358997, юридична адреса: 09601, Київська область, Білоцерківський район, селище Рокитне, вул. Незалежності, буд. 2) на рахунок для зарахування коштів, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37955989, банк отримувача - Казначейство України, МФО899998, р/р UA0010842 шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 179894 (сто сімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведення судової інженерно - екологічної експертизи №СЕ-19/111-25/44536-ФХЕД у сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18 липня 2025 року по справі №375/1690/25.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- 1 сом, 1 карась сріблястий, 2 ляща, 11 краснопірок, 3 щуки, 45 окунів, які передано ОСОБА_3 відповідно до письмової розписки від 15 липня 2025 року - знищити;

- 1 сак для вилову риби, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_10