ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/729/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представників ССД - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 , провівши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорожець Криворізького р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2020 року почали проживати однією родиною під опікою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В липні 2022 року у зв`язку з військовим вторгненням військ рф на територію України неповнолітній ОСОБА_13 та малолітня ОСОБА_11 разом з опікуном ОСОБА_14 та іншими членами родини переїхали до м. Київ, де стали проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, проживаючи спільно однією родиною, в період часу з вересня 2020 року по липень 2022 року, більш точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , а в подальшому в період з липня 2022 року по 30 червня 2023 року, більш точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_10 , користуючись віковою перевагою, заволодівши довірою потерпілої ОСОБА_11 , чітко усвідомлюючи малолітній вік потерпілої, та те, що остання не здатна протистояти його волі, розуміти наслідки вчинюваних дій, до яких він її спонукає, з метою задоволення статевої пристрасті та зґвалтування потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись єдиним протиправним умислом, спрямованим на зґвалтування малолітньої, застосовуючи психологічний тиск на малолітню, шляхом маніпулювання, прохань, умовлянь, довірливим ставленням, вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_11 , з використанням геніталій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, щиро розкаявся, підтвердив, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, на момент вчинення кримінального правопорушення, він проживав спільно з опікуном ОСОБА_12 та іншими дітьми за адресою: АДРЕСА_3 . Туди вони переїхали після початку повномасштабного вторгнення, у 2022 році. За весь час спільного проживання у нього було близько 6-7 разів статеві контакти з ОСОБА_11 . Зазвичай це відбувалося, у квартирі, у кімнаті ОСОБА_10 , котра знаходиться в кінці коридору біля вбиральні зліва, коли в квартирі не було опікуна, а інші діти були в іншій кімнаті. Він просив ОСОБА_15 щоб вона взяла до рота його статевий орган та задовольнила його статеву пристрасть неприроднім способом. Як саме це робити ОСОБА_10 сам розповідав дівчині, вона не впиралася. Кожен акт продовжувався близько трьох хвилин. Фактів вагінального чи орального проникнення не було. Зазначив, що дуже кається, вважає такі дії не нормальними. На момент вчинення кримінального правопорушення не зовсім розумів протиправність своїх дій, оскільки через складні життєві обставини, сам у малолітньому віці неодноразово був свідком таких дій сексуального характеру, які вчиняла його рідна матір у його присутності.

Обвинувачений ОСОБА_10 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також винність ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст.152 КК України доводиться дослідженими в порядку ст. 358 КПК України письмовими доказами, зокрема:

-Висновком психолога, згідно з яким ,за результатами проведеного опитування неповнолітньої дитини ОСОБА_11 від 29.06.2023р,: «відтворюючи події, дитина не озвучила своїх почуттів, проте невербально проявила занепокоєння, згадуючи найемоційніші моменти проявляє сором?язливість. Особливості взаємостосунків між дівчиною та ОСОБА_16 почалися, коли дівчинці було 7 років продовжували на протязі двох років. За результатами проведеного опитування з неповнолітньою ОСОБА_11 , не було виявлено наявних ознак, які характерні для переживання дитиною психотравмуючих обставин пов`язаних з сексуальним розбещенням через те, що вона не усвідомлює аморальність та злочинність вчинених над нею дій. Проте є ознаки переживання дитиною свого нового досвіду потерпілої, розгубленість»;

-Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_11 N?042/1-290-2023 від 29.06.2023, згідно якого: «При проведенні судово- медичного обстеження ОСОБА_11 будь-яких ушкоджень на шкірі та видимих слизових оболонках на момент огляду не виявлено. Будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів та задне прохідного отвору не виявлено. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_11 не порушена та будова її виключають здійснення статевого акту без порушення цілісності дівочої пліви»;

- Висновком психолога, за результатами проведеного опитування неповнолітньої дитини ОСОБА_17 від 03.07.2023, згідно якого: «Знайомство з ОСОБА_10 відбулося при переїзді до цієї сім?ї три роки тому. Спочатку відносини були спокійними, проте «щось трапилося і ми подралися». ОСОБА_18 сказала, що ОСОБА_10 її «ізнасіловав», проте хлопець не зрозумів що саме це означало. Ожного разу він спробував подивитися, що ОСОБА_10 робив із ОСОБА_19 , побачив як ОСОБА_10 зняв футболку, а ОСОБА_20 одягнена нагнулася. В цей момент ОСОБА_21 помітив хлопця і став погрожувати якщо він розповість про побачене»;

-Висновком психолога, за результатами проведеного опитування неповнолітньої дитини ОСОБА_22 від 03.07.2023, згідно якого:«Особливості взаємовідносин між дівчинкою та ОСОБА_10 почали будуватися три роки тому на спільних інтересах в іграх. В подальшому ОСОБА_23 образився на неї та її сестру та обмежив спілкування. Дівчина не помічала нічого дивного у відносинах ОСОБА_10 з її сестрою та здивувалася, коли стало відомо що саме ОСОБА_10 вчиняв стосовно її сестри. Відносини з сестрою у неї не близькі, сестра нічого їй не розповідає, хоча сама ОСОБА_22 захищає сестру від інших дітей в разі потреби»;

??-Висновком експерта N?081-365-2023 від 19.07.2023, згідно підсумків якого: «на наданих на дослідження простирадлі та наволочці сперма морфологічним методом не виявлена»;

??-Висновком амбулаторної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_10 N?842 від 14.08.2023, згідно якого: «Автобіографічні відомості відтворює загалом послідовно. Про себе розповів, що народився та виховувався в антисоціальних умовах, має молодшу сестру. Його мати зловживала алкогольними напоями, позбавлена батьківських прав. З раннього віку мати разом з дітьми та дідусем бродяжили на території Херсонської області, мешкали в палатці, жебракували. В 2016 році був забраний у матері соціальною службою та поміщений до притулку. З 2018 року перебував у опікунській родині. В 2022 році разом із родиною був евакуйований до міста Києва. Свою провину визнає, не заперечує скоєного. Повідомив, що жалкує про скоєне. ОСОБА_10 у період часу, що відноситься до кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, стійким хронічним психічним розладом не страждав.. У період, що відноситься до кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 за своїм психічним станом на теперішній час здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

- Висновком амбулаторної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_11 N?853 від 16.08.2023, згідно якого: «Підекспертна внаслідок малолітнього вiкy виявляє лише поверхневу інформативність про біологічне значення статевих стосунків та не обізнана в їх особистісному та соціальному значенні та їх наслідків. Це вказує на те, що внаслідок вікових особливостей, обумовлених малолітнім віком, підекспертна під час скоєння відносно неї правопорушення, не могла розуміти значення скоєних відносно неї дій, а отже не могла чинити психологічний опір цим діям. Малолітня потерпіла ОСОБА_11 в період кримінального правопорушення, вчиненого відносно неї, на будь-який психічний розлад не страждала. ОСОБА_11 на теперішній час на будь який психічний розлад не страждає»;

-Протоколом огляду від 30.06.2023 року, згідно якого слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві в присутності понятих , об`єктом огляду є квартири АДРЕСА_4 та кімнати . В ході проведення огляду виявлено та вилучено належні ОСОБА_10 речі, а саме - постільна білизна, обстановка в квартирі порушень не має

Даними клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів від 02.08.2023р. відповідно до якого слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старший лейтинант поліції ОСОБА_24 у приміщенні на території « КНП МЗНПД » в м. Києві по вул. Р. Окіпної . 3 ,здійснив тимчасовий доступ до речей і документів» медична карта Амбулаторного хворого « 138/22 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в прошитому та пронумерованому стані , на 52 арк.

Викладені вище докази, які були досліджені в ході судового розгляду, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, що дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 4 КК України, підтверджена повністю поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 152 ч. 4 КК України правильно як зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий , встановлено, що ОСОБА_10 є особою молодого віку, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікара-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у дитячого лікаря - психіатра з 11.11.2022. ОСОБА_25 наразі навчається у Київському професійному будівельному коледжі , проживає в гуртожитку коледжу. За весь час навчання проявив себе як дисциплінований учень. Мати та батько ОСОБА_10 позбавлені батьківських прав, в дитинстві піддавався фізичному насильству з боку родичів, мав досвід жебракування до вилучення з родини.

Розпорядженням голови Скадовської державної адміністрації від 04.05.2018 ОСОБА_10 встановлено юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації від 23.07.2018 опікуном над ОСОБА_10 призначено ОСОБА_12 .

У секторі ювенальної поліції відділу превенції Дарницького УП ГУНП в м. Києві на профілактичному обліку не перебував.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За наслідками судового розгляду суд вважає , що наявні підстави для застосування судом ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_10 , враховуючи наявність обставин, які пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, якими є: молодий вік обвинуваченого, вчинення злочину через складні життєві обставини.

Враховуючи інформацію про обвинуваченого та кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, із застосуванням положень ст. 69 КК України, покарання слід визначити нижче від найнижчої межі ,передбаченої санкцією ч. 4 ст. 152 КК України.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_10 , його негативне ставлення до вчиненого та наявність декілька обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без відбування покарання, а тому суд, застосувавши положення ст.ст. 75,76. 104 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді, представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченим, як середній, а тому орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства можливе лише за умови виконання пробаційної програми, а тому суд не бачить підстав для звільнення ОСОБА_10 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, які передбаченні ст. 105 КК України.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України слід вирішити питання про включення інформації про обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання ,із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 ( два) роки.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 1998 грн. 00 коп грн. на рахунок проведення судово-медичної експертизи.

Речові докази:

-підковдра та наволочкау, яка помещено до двох окремих паперових конвертів та опечатано, які зберігаються в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП в м. Києві згідно квитанції № 007922 від 30.06.2023 року- знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: