Провадження № 1-кс/734/88/26 Справа № 734/474/26
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2026 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (с-ще Козелець) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000564 від 02.04.2025, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий у кримінальному провадженні, за погодженням з прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, зподальшим утриманням в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що ВП № 1 (с-ще Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 02.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контактом військової частини НОМЕР_1 , який прибув на навчання до військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 2, 215, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів, в умовах воєнного стану, 11.03.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 10 год 15 хв самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується у районі АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини за наявності реальної можливості для цього та по даний час до розташування військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 не повернувся.

У подальшому, 02.02.2026 о 12 год 27 хв ОСОБА_5 затримано у поряду ст. 208 КПК України уповноваженою особою Відділення поліції № 1 (с-ще Козелець) Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

03.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами: матеріалами службового розслідування по факту відсутності на службі військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ; поясненнями осіб, які підтвердили факт відсутності на службі військовослужбовця; іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а відтак встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування даного кримінального правопорушення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили задовольнити.

Підозрюваний проти клопотання не заперечив.

Захисник підтримав думку підзахисного.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Використовуючи статус військовослужбовця, зможе шляхом погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб вплинути на свідків. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, створити штучні докази чи підбурити як цивільних осіб, так і осіб з числа військовослужбовців, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань. Крім того, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За наведених вище обставин, є достатні підстави вважати доведеними зазначені у клопотанні слідчого ризики.

Слідчим суддею перевірялася можливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді триманні під вартою.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, з огляду на положення абз. 8 частини четвертої статті 183 КПК України, вважаю за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, з утриманням в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» за адресою: м. Чернігів вул. Реміснича, 2.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 12 год. 27 хв. 02 лютого 2026 року.

Строк закінчення дії ухвали 02 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя