Провадження № 1-кс/643/6154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0012766 від 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Білоус, Чернігівського р-н., Чернігівської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012766 від 29.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні «головний сержант», перебуваючи на посаді стрільця-снайпера 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.08.2025 приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись в районі н.п. Старовірівка, Куп`янського району Харківської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойовий наказ відданий на підставі бойового розпорядження командира 2 мб НОМЕР_3 омбр №6дск/924 від 26.08.2025, доведеного до нього в усному порядку, який був виданий уповноваженою особою заступником командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також, ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому, своїми діями головний сержант ОСОБА_5 , вчинив непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокорі - відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 03.09.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025 включно, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», із застосуванням альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 121120 грн.

В подальшому визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, слідчим повідомлено ОСОБА_5 , про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а обвинувальний акт з дотриманням вимог ст. 32, 615 КПК України спрямовано на розгляд Основ`янського районного суду м. Харкова.

Однак, згідно інформації Основ`янського районного суду м. Харкова призначити підготовче судове засідання до закінчення строку дії попередньої ухвали, не вбачається за можливе.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , спливає 01.11.2025 об 14 год. 07 хв., а ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, та не зменшились, провести підготовче судове засідання у суді першої інстанції є неможливим, є необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до проведення першого підготовчого засідання в суді першої інстанції,

На сьогоднішній день ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

З метою запобігання вказаним ризикам, прокурор просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні, зазначив, що станом на день розгляду клопотання підготовче засідання не призначено. На запитання слідчого судді надав відповідь, що правовий зв`язок обвинуваченого з військовою частиною, в якій він проходив службу, на даний час продовжується.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив по причині необґрунтованості та безпідставності заявлених стороною обвинувачення ризиків. Звернув увагу на невиконанні ухвали слідчого судді, якою відповідальну службову особу Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях було зобов`язано організувати проведення медичного огляду особи. Просив змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який, а у випадку задоволення клопотання просила зменшити визначений розмір застави.

Обвинувачений в судовому засіданні позицію свого захисту підтримав, пояснив, що наявні у нього проблеми зі здоров`ям вимагають отримання відповідної терапії на постійній основі, водночас перерва в її отриманні мала місце та становила період тривалістю 28 днів. Просив також врахувати, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а дружина не працевлаштована.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно норми ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті, відповідно до яких, зокрема, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а відтак слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012766 від 29.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 03.09.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025 включно, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», із застосуванням альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 121120 грн.

До Основ`янського районного суду міста Харкова скеровано затверджений прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 27.10.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесено до ЄРДР за № 0012766 від 29.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні станом на 29.10.2025 не призначено.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків встановлених під час обрання запобіжного заходу до ОСОБА_5 , а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони в сукупності з імперативною нормою кримінально-процесуального закону, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань та застосування до особи належної правової процедури, виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`яку, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою у спосіб продовження строку застосованого запобіжного заходу відносно особи обвинуваченого до 27.12.2025 включно.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» (заява № 29761/02) від 10.06.2008, автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява №33977/96) від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони в сукупності з імперативною нормою кримінально-процесуального закону, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань та застосування до особи належної правової процедури, виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`яку, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою у спосіб продовження строку застосованого запобіжного заходу відносно особи обвинуваченого до 01.12.2025, з раніше визначеним розміром застави.

Даних про неможливість за станом здоров`я перебування обвинуваченого в умовах тримання під вартою не встановлено. Проте, у судовому засідання встановлено, що ОСОБА_5 має захворювання, а також періодично втрачає свідомість, що свідчить про доцільність повторно зобов`язати відповідальну службову особу Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях організувати проведення медичного огляду обвинуваченого та за наявності підстав подальше лікування.

Водночас обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану, наявності двох малолітніх утриманців, триваючий правовий зв`язок особи військовослужбовця з військовою частиною, слідчий суддя вбачає за доцільне зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560,00 грн, оскільки такий розмір буде здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 23, 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 27.12.2025 включно.

Строк дії ухвали - до 27.12.2025 включно.

Зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 29.10.2025 у справі № 643/18878/25 (провадження 1-кс/643/6154/25) відносно ОСОБА_5 .

При внесенні визначеної суми застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; зі встановленою періодичністю прибувати до визначеної командуванням військової частини особи з метою контролю за поведінкою військовослужбовця; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід Держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У зв`язку із наявністю у обвинуваченого скарг на стан здоров`я, зобов`язати відповідальну службову особу Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях організувати проведення медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за наявності підстав подальше лікування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.10.2025 о 09.45.

Слідчий суддя ОСОБА_1