Справа № 138/3597/25
Провадження №:1-кс/138/47/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000504 від 15.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000504 від 15.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 14.10.2025 до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області Департаменту кіберполіції НПУ капітана поліції ОСОБА_5 про те, що у ході моніторингу мережі інтернет, використовуючи веб-ресурс «lesp.ncmec.org», який являється Національним центром з розшуку зниклих та експлуатованих дітей, заснований захисниками прав дітей як некомерційна організація для виконання функцій національного інформаційного центру та ресурсного центру для сімей, жертв, приватних організацій, правоохоронних органів та громадськості з питань зниклих безвісти та сексуально експлуатованих дітей, а також допомоги у пошуку зниклих безвісти дітей, зменшення сексуальної експлуатації дітей та запобігання майбутній віктимізації, було виявлено ряд звітів із ідентифікатором «дитяча порнографія (зберігання, виготовлення)».

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 15.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, а саме 09.01.2026, на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області слідчим було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у житлових та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Xiaomi» модель «Мi А2 lite», ІМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 .

Вилучений об`єкт поміщено у сейф пакет НПУ CRІ 1050677.

Зазначений вище мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема, також, проведення експертиз, слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Мi А2 lite» ІМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 .

Прокурор, слідчий та ОСОБА_6 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Слідчий та прокурора подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять клопотання задовольнити.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя встановив, що 09.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , який проведено на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.12.2025, слідчим виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Xiaomi» модель «Мi А2 lite», ІМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2026 вказаний вище мобільний телефоні визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000504.

Слідчий довів, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000504 від 15.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України - задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Мi А2 lite» ІМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, слідчому та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1