УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/13528/25

Провадження № 1-кс/712/4722/25

14 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м.Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві про закриття кримінального провадження № 0000045 від 30.05.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві про закриття кримінального провадження № 0000045 від 30.05.2024.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 20.07.2023 та 21.02.2024 співробітники ювенальної поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно проникли до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме перелізли через паркан та проникли спочатку у двір, а потім до будинку, вибивали двері, знищували майно, погрожували синові ОСОБА_6 та його дружині, намагалися викрасти дитину ОСОБА_7 , тим самим вчинили дії передбачені ч.2 ст. 162 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.05.2024 у справі №711/4054/24, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 03.05.2024 щодо можливих протиправних дій співробітників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області було задоволено та зобов`язано внести відомості до ЄРДР.

30 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2024.

30.06.2025 старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000045 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.162 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні співробітників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області складу кримінального правопорушення.

З постановою заявниця не згідна, вважає, що слідчий в ній зазначає завідомо неправдиві відомості, з метою приховання кримінального правопорушення.

Заявниця в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні просила відмовити у скарзі за неробгрунтованістю.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000045 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.05.2024 у справі № 711/4054/24, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 03.05.2024 щодо протиправних дій співробітників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області було задоволено та зобов`язано внести відомості до ЄРДР.

30 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

30 червня 2025 року старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_8 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000045 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.162 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні співробітників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області складу кримінального правопорушення.

30 червня 2025 року старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_8 прийнято постанову про виправлення описок у постанові про закриття кримінального провадження №0000045 від 30.05.2024р.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. (ч.1 ст.304 КПК України).

Частиною першою статті 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Заявниця в ході судового розгляду стверджувала про те, що копію оспорюваної постанови про закриття кримінального провадження отримала у вересні 2025 року, після чого звернулась до суду з даною скаргою 02.10.2025р.

Враховуючи вказані доводи заявниці та відсутність в матеріалах кримінального провадження документального підтвердження вручення заявниці копії оспорюваної постанови, суд доходить висновку, що заявниця звернулась до суду з даною скаргою в межах встановленого ст.304 КПК України процесуального строку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Із постанови від 30 червня 2025 року про закриття кримінального провадження, з урахуванням постанови про виправлення описки, вбачається, що закриваючи кримінальне провадження №0000045 старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_8 виходив з того, що в ході досудового розслідування кримінального провадження будь-яких фактичних даних щодо можливого протиправного проникнення 20.07.2023 та 21.02.2024 співробітниками Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на територію домоволодіння громадянина ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі власника, із застосуванням насильства або погрозою його застосування, не здобуто, сама заявниця - ОСОБА_3 доказів протиправних дій співробітників поліції, спричинення їй та її сину - ОСОБА_10 моральної, фізичної чи майнової шкоди не надала, враховуючи, що інші шляхи здобуття належних та допустимих доказів відсутні, слід прийти висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказаний висновок слідчий обгрунтовує у співставленні з проведеними в ході досудового розслідування наступними слідчими та процесуальними діями наступним чином.

Допитаний в якості свідка т.в.о. начальника УКР ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 пояснив, що станом на 21.02.2024 він займав посаду інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. 20.07.2023 його безпосередній керівник ОСОБА_4 попрохала завезти її в АДРЕСА_2 , з метою встановлення обставин конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 з приводу дитини, яку тимчасово вилучили з родини ОСОБА_13 . На місці ОСОБА_4 поспілкувалася з ОСОБА_12 , яка займає посаду начальника служби у справах дітей Білозірської сільської ради, та надалі вони разом вибули до місця проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , цього ж села.

При наближенні до двору загавкала собака і ОСОБА_14 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 вийшли на вулицю. ОСОБА_4 представилася та показала службове посвідчення, пояснила причини приїзду. ОСОБА_16 запропонував їм пройти до будинку, однак ОСОБА_4 відмовилася та запропонувала надати письмові пояснення на вулиці. Однак ОСОБА_6 відмовився надавати пояснення за межами будинку та наполіг щоб вони прошли до будинку, де надав пояснення. ОСОБА_4 попередила ОСОБА_6 , що в разі встановлення факту вчинення ним хуліганських дій, зокрема застосування нецензурної лексики поруч з Білозірською сільською радою, його можуть притягнути до адміністративної відповідальності, після чого вони залишили домоволодіння. Двері до будинку ОСОБА_17 ніхто з них не вибивав, правила етичної поведінки поліцейських не порушувалися.

Аналогічні покази надала начальник сектору ювенальної превенції відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та додала, що 21.02.2024 на спеціальну лінію «102» надійшла скарга ОСОБА_17 про те, що два місяці тому ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в сім?ї яких перебував його пасинок ОСОБА_7 , 2012 року народження (має психічні розлади), роздягли його та робили боляче. В чому саме виражалися дії ОСОБА_20 він пояснити не зміг. 3 метою встановлення обставин вона виїхала до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ?я, де вже перебувала слідчо - оперативна група Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, представники соціальної служби та служби у справах дітей Білозірської сільради. Ворота помешкання були відчинені, тому вони безперешкодно зайшли на подвір?я, представилися, показали службові посвідчення та повідомили ОСОБА_17 про ведення постійної відео фіксації всіх дій.

В будинку перебував пасинок ОСОБА_21 - ОСОБА_7 , на столі стояла недопита пляшка горілки та пляшка з - під пива. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп?яніння, мав хитку ходу, різкий запах алкоголю з порожнини рота, підтвердив, що вжив алкогольні напої та продовжував пити пиво під час спілкування. Також ОСОБА_14 повідомив, що його дружина - мати ОСОБА_7 - ОСОБА_15 вже кілька днів відсутня вдома і це не перший випадок. Під час розмови він застосовував у присутності дитини нецензурну лексику, тому йому зробили зауваження. ОСОБА_6 було роз?яснено, що для належного оформлення заяви про неправомірні дії стосовно ОСОБА_7 йому та пасинку потрібно вибути до Черкаського РУП, де психолог зможе поспілкуватися з дитиною, а він подасть заяву та надасть пояснення. ОСОБА_22 відмовився, звертатися з відповідною заявою та повідомив, що самостійно вирішить це питання згодом. У зв?язку з цим ОСОБА_6 було повідомлено, що стосовно нього буде складено адміністративний матеріал за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик ОСОБА_16 комусь зателефонував та почав вимагати, щоб всі вийшли за межі його подвір?я.

Коли всі вийшли на вулицю, ОСОБА_6 почав голосно нецензурно лаятися на працівників сільради, з приводу чого йому зробили зауваження та попередили про адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство. Після цього ОСОБА_22 зайшов у двір, зачинив ворота та спустив з ланцюга собаку. Надалі за вищевказаною адресою прибула ОСОБА_23 , почала кричати, на зауваження не реагувала, неодноразово телефонувала на

«спеціальну лінію 102» та повідомила, що співробітник поліції ОСОБА_24

спричинив їй тілесні ушкодження, хоча він весь час перебував у службовому автомобілі. На місце події прибув відповідальний по Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 , однак ОСОБА_3 від спілкування з ним відмовилася, забрала дитину та поїхала в невідомому напрямку. ОСОБА_6 від написання заяви та спілкування відмовився. В подальшому стосовно нього складено адміністративні матеріали за ст.ст. 173, 183 КУпАП.

Фізична сила та спеціальні засоби, будь - які погрози співробітниками

поліції не застосовувалися. Аналогічні покази надали свідки: ОСОБА_26 - начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради, ОСОБА_27 - провідний фахівець соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільради», ОСОБА_28 - директор КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільради».

Відповідно до протоколу огляду компакт - дисків з відео записами з бодікамер поліцейських, наданих до протоколу допиту свідком ОСОБА_29 встановлено, що на них відображені події 20.07.2023 та 21.02.2024 в домоволодіння ОСОБА_6 . На відео відображені розмови працівників поліції з цивільними особами у дворі, поруч з двором та у приміщенні будинку. Застосування співробітниками поліції фізичної сили, спеціальних засобів, погроз насильством та порушення правил етичної поведінки поліцейськими не встановлено.

03.01.2025 та 19.05.2025 у кримінальному провадженні на адресу

ОСОБА_23 направлено запити про надання наявних речей, документів, відео матеріалів, які перебувають у її володінні, та підтверджують неправомірні дії співробітників поліції 20.07.2023 та 21.02.2024. Відповідь ОСОБА_30 на запити не надано, особисто вона будь - які докази не надала.

Слідчий суддя погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваній постанові та доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим було надано належну правову оцінку обставинам, вказаним у заяві про вчинення кримінального правопорушення, та вмотивовано висновки щодо відсутності в діянні осіб складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 30 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000045 від 30.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_31

Дата проголошення повного тексту ухвали 17 жовтня 2025 року