ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13538/21

Провадження № 11-сс/820/467/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2025 року, в межах кримінального провадження № 0000080, про застосування підозрюваному за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з внесенням застави,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано стосовно підозрюваного за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шистів Володимир-Волинського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 31 жовтня 2025 року включно.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що врахував наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його особу, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить, на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, за вставлених у справі обставин та наявних ризиків, не зможе забезпечити його належну поведінку у даному кримінальному провадженні. Наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, з огляду на встановлені обставини, на переконання слідчого судді, не може бути підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 2 876 600 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апелянт вважає, що в даному кримінальному провадженні не існує обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Інформація, на яку посилається слідчий, не переконає жодного об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Сторона захисту стверджує, що станом на момент підписання наказів про надання дозволу для громадян на розроблення документації із землеустрою в Державному земельному кадастрі, який є єдиною об`єктивною базою даних про земельні ділянки і їх обстеження в державі, була відсутня інформація про належність земельних ділянок до особливо цінних земель.

Крім того, захист стверджує що жодного доказу в підтвердження існування будь-якого з ризиків слідчий не надав. Всі доводи сторони обвинувачення ґрунтуються на припущеннях.

Апелянт звертає увагу на непомірний розмір застави та необґрунтоване визначення її слідчим суддею у розмірі більшому, ніж просив слідчий.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Цих вимог слідчий суддя дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 364 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 364 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, даними:

- рапортів Хмельницької обласної прокуратури і УСР у Хмельницькій області;

- висновків комплексної земельно-технічної, оціночно-земельної та експертизи з питань землеустрою;

- листом-відповіддю ХВ ДУ «Інститут охорони ґрунтів» на запит слідчого про віднесення вказаних земельних ділянок до особливо цінних земель;

- показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інших осіб;

- протоколів тимчасових доступів до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, Чорноострівського ПАЛ, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Управління надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради;

- довідки про результати дослідження «Національного наукового центру «Інститут грунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» у вигляді звіту по договору № 01/24;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з приписами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, в повній мірі, дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Як убачається з матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому, був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить, на даному етапідосудового розслідування, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, за вставлених у справі обставин та наявних ризиків, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, з огляду на встановлені обставини, на переконання суду, не може бути підставою для відмови в обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, отже відносно нього може бути обраний такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що стосовно підозрюваного обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Одночасно, враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільну небезпеку кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий суддя підставно визначив йому заставу у розмірі 950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 2 876 600 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 цієї статті визначено випадки, коли слідчий суддя вправі не визначати альтернативно заставу, що разом з цим є правом, а не обов`язком.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, вважаючи за можливе визначити альтернативний захід заставу, визначив її розмір, який є більшим за максимальний, що передбачений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, належним чином, врахував дані про особу підозрюваного, його матеріальне становище, суть та характер злочину, у вчиненні якого він підозрюється, і який підриває довіру громадян до державних інституцій, свідчить про зловживання владою, суспільну небезпеку, а також шкоду, завдану державним інтересам та визначив розмір застави достатній для забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у разі внесення такої застави.

Доводи сторони захисту про те, що станом на момент підписання наказів про надання дозволу для громадян на розроблення документації із землеустрою в Державному земельному кадастрі, який є єдиною об`єктивною базою даних про земельні ділянки і їх обстеження в державі, була відсутня інформація про належність земельних ділянок до особливо цінних земель, на увагу суду не заслуговують, оскільки не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.

Твердження апелянта про непомірний розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_6 , колегія суддів відхиляє, з огляду на вищевикладені обставини.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий судя правильно визначив, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням відповідного розміру застави, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, на даній стадії, досудового слідства.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд, під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляції захисника апеляційний суд не вбачає.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, а відтак і про можливість зміни запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру висунутої підозри ОСОБА_6 та обставин кримінального провадження.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом застосування, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу є обгрунтованою, крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом застосування йому найсуворішого запобіжного заходу, з визначеним розміром застави є виправданою.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись 405,407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2025 про застосування стосовно підозрюваного за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з внесенням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3