ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк подання апеляційної скарги, оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження та скасувати постанову дізнавача ОСОБА_7 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 22.08.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи вимогу про поновлення процесуального строку вказує, що ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності сторін, а її копія надійшла на його електронну адресу лише 02.12.2025 о 19.02 год., тому вважає, що має право подати скаргу до 07.12.2025 включно.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що слідчим суддею допущено грубі порушення норм процесуального права.

Вказує, що у скарзі звертав увагу слідчого судді, що ним не тільки було виявлено неповноту проведення досудового розслідування, але також було встановлено, що ОСОБА_8 була допитана дізнавачем за обставинами, що не мали відношення до суті кримінального провадження. В свою чергу звертає увагу суду, що ОСОБА_8 не обізнана належним чином у сфері права і не могла розуміти, що дізнавач веде допит не в тому напрямку та не за тими обставинами, які вона вказала у своїй скарзі під час звернення до прокуратури про зловживання щодо надання тимчасового житла для ВПО відносно потерпілої та членів її сім`ї, а також зобов`язань щодо оплати послуг за теплопостачання та інших комунальних послуг, вказавши винних на її погляд осіб як співробітників УКГтаБ та співробітників Павлоградської ДРА. ОСОБА_8 не знала, що було неправильним з боку дізнавача обмежиться лише тим текстом, який відображено у допиті.

Також у скарзі зазначено, що в першу чергу необхідно додатково допитати потерпілу про обставини, викладені нею у вищезазначеній скарзі, а після цього виконати необхідний комплекс слідчих і процесуальних дій та оперативно-розшукових заходів, що слідчий суддя залишив поза увагою.

Оскарженою ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що дізнавачем було проведено допит потерпілої ОСОБА_8 17.10.2024, під час якого вона не надала жодних свідчень щодо наявності обману, зловживання довірою чи завдання будь-якої матеріальної шкоди, що виключає наявність складу розслідуваного кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання адвоката про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його задоволення з огляду на те, що скаргу було розглянуто за відсутності заявника та його довірителя, відомості про отримання ними копії оскарженої ухвали у межах строку її апеляційного оскарження відсутні, а відтак доводи апелянта щодо поважності причини пропуску вказаного строку матеріалами справи не спростовуються та заслуговують на увагу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої ухвали, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 4 ч. 6 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Копія постанови про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з матеріалів скарги та досліджених колегією суддів матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.08.2024 року до Павлоградської окружної прокуратури звернулась ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням шахрайських дій стосовно неї та її родини, які виразились у заволодінні житлом, яке належить її родині як внутрішньо-переміщеним особам, а також з інших питань, про що було внесено відомості до ЄРДР за № 0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

За наслідками проведеного досудового розслідування оскарженою постановою дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0000075 від 21.08.2025 року було закрите у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що під час досудового розслідування дізнавачем було проведено ряд слідчий дій, зокрема допитано потерпілу з приводу обставин, в яких вона вбачає вчинення щодо неї злочину, за наслідками яких дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що стало підставою для закриття кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що дізнавач у відповідності до вимог КПК України виконав свої обов`язки щодо з`ясування та оцінки фактичних обставин події, а прийняте ним рішення про закриття кримінального провадження є об`єктивним.

При винесенні оскарженої постанови слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

На переконання колегії суддів, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону та є правильною по суті, оскільки органом дізнання проведено слідчі дії, необхідні для встановлення обставин кримінального правопорушення, в обсязі, достатньому для прийняття об`єктивного рішення у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст. 91-94 КПК України, базувалося на сукупності зібраних доказів, їх повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому дослідженні, оцінці та аналізі, під час здійснення яких дізнавач обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що у розумінні ч. 1 ст. 190 КК України необхідним елементом об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення є заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживанням довірою.

Як було встановлено у межах досудового розслідування та не спростовується апеляційними доводами, потерпіла ОСОБА_8 ознаки вчинення щодо неї кримінального правопорушення вбачає у тому, що 12.01.2024 року близько 11:45 год. у кімнаті звернення громадян від першого заступника ОСОБА_9 при отриманні готових відповідей на її запит, почула, що у зв`язку з великим переміщенням ВПН до м. Павлоград збирають ВПО до автобусу і вивозять назад до Донецької області, а її родину відправлять на фронт, щоб вони загинули. В січні та лютому 2024 року за нею слідкували ззаду, вона це відчувала спиною, тому носила одяг двосторонній та на вулиці переодягалася, носила з собою декілька головних уборів та періодично змінювала зачіску. Жодного матеріального збитку останній завдано не було.

З наведених обставин дізнавач прийшов до правильного висновку про те, що відомості, про які повідомляє заявник, не вказують на вчинення кримінального правопорушення. Також дізнавачем не було встановлено будь-яких інших обставин, які б свідчили про заволодіння шляхом шахрайських дій майном, належним ОСОБА_8 та її родині.

Наведені обставини виключають наявність ознак заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), а відтак і наявність складу вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що дізнавачем здійснено досудове розслідування в належному обсязі, проведено необхідні слідчі дії, в результаті яких не підтверджено обставин,які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують правильності висновків слідчого судді та полягають у незгоді із оцінкою, наданою дізнавачем та слідчим суддею добутим у межах досудового розслідування доказам, а також в особистих упереджених оціночних судженнях апелянта щодо повноти перевірки фактичних обставин справи у межах досудового розслідування, із якими колегія суддів не може погодитись з огляду на вищенаведене.

Твердження адвоката на те, що ОСОБА_8 була допитана дізнавачем за обставинами, що не мали відношення до суті кримінального провадження та те, що остання не могла розуміти, що дізнавач веде допит не в тому напрямку та не за тими обставинами, які вона вказала у своїй скарзі під час звернення до прокуратури про зловживання щодо надання тимчасового житла для ВПО відносно потерпілої та членів її сім`ї, а також зобов`язань щодо оплати послуг за теплопостачання та інших комунальних послуг, вказавши винних на її погляд осіб як співробітників УКГтаБ та співробітників Павлоградської ДРА, спростовуються вищенаведеними та дослідженими у повному обсязі доказами.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що заявник самостійно визначає, в яких саме подіях та обставинах він вбачає ознаки кримінального правопорушення, про яке повідомляє правоохоронні органи. Належить додатково зазначити, що апелянт, формально посилаючись на неповноту допиту ОСОБА_8 дізнавачем, у той же час не вказує, які саме обставини залишилися нез`ясованими, якими саме особами було вчинене кримінальне правопорушення, на розслідування якого він наполягає, та у чому полягає його об`єктивна сторона.

Згідно із положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою, слідчим суддею не допущено порушень норм кримінального процесуального закону, тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4