ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на постанову від 03.02.2023 слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про закриття кримінального провадження № 0000053 від 02.08.2022, -

в с т а н о в и в :

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулася ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України, зі скаргою на постанову від 03.02.2023 слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про закриття кримінального провадження № 0000053 від 02.08.2022

Скарга мотивована тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі Територіальне управління ДБР) здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 02.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України. Листом Територіального управління ДБР від 14.10.2025 № 45567-25/к/11-05- 3562/25чк на адресу Міністерства юстиції України надіслано постанову про закриття кримінального провадження від 03.02.2023 в зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб державної установи «Черкаській слідчий ізолятор» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вказана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України. При проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, повно, всебічно досліджено обставини провадження, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник Міністерства юстиції УкраїниОСОБА_6 05 січня 2026 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вона має ознаки як неповноти судового розгляду, так і невідповідності висновків суду фактичним обставинам, як це визначено статтею 409 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею, в тому числі, не було досліджено обставин, які були викладені заявником ОСОБА_7 у його скарзі до ЄСПЛ, в якій він скаржився на неналежні умови тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор»; не взято до уваги доводи Мін`юсту про те, що обставини щодо неналежних умов тримання під вартою заявника ОСОБА_7 вже встановлено Європейським судом у рішенні у справі «Гранітний та інші проти України» і такі висновки не можуть бути спростовані, або переглянуті, в тому числі і слідчим під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному проваджені.

Слідчий суддя ігнорував те, що в даному випадку, в результаті ігнорування органом досудового слідства висновків Європейського Суду (які були неодноразово викладені в Рішеннях ЄСПЛ та є джерелом права в національному законодавстві України) було завдано шкоди державним інтересам у вигляді збитків істотної шкоди (!).

Не надано правової оцінки тому, що в даному випадку орган досудового розслідування не ефективно розслідував кримінальне провадження, внаслідок проведення якого не було притягнуто до відповідальності винних осіб. При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги те, що не встановлення винних осіб у такій категорії справ позбавляє Міністерство юстиції України можливості звернутися до суду с позовом про відшкодування збитків завданих Державному бюджету України.

Представник скаржника в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі. Прокурор також просив суд розглянути справу без її участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та додаткові документи, надані заявницею, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам кримінально-процесуального законодавства з таких підстав.

У скарзі, поданій слідчому судді зазначалося, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі Територіальне управління ДБР) здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 02.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України. Листом Територіального управління ДБР від 14.10.2025 № 45567-25/к/11-05- 3562/25чк на адресу Міністерства юстиції України надіслано постанову про закриття кримінального провадження від 03.02.2023 в зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб державної установи «Черкаській слідчій ізолятор» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У вказаній постанові слідчий встановив, що під час досудового розслідування доказів про вчинення службової недбалості службовими особами державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», що призвело до спричинення істотної шкоди чи тяжких наслідків, а саме виплати з Державного бюджету України зазначених грошових коштів, не встановлено.

Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження № 0000053 від 02.08.2022, а тому апеляційний суд не ставить під сумнів правильність дослідження доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Досудове розслідування проводилося за заявою Заступника Міністра юстиції України ОСОБА_8 від 14.07.2022 щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини від 22.07.2021 у справі «Гранітний та інші проти України» за заявою ОСОБА_7 № 32797/20, яким встановлено порушення Державою Україна статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зобов`язано сплатити заявнику 7000,00 євро в якості відшкодування матеріальних, моральних та інших витрат. Заявник скаржився на неналежні умови тримання під вартою в установі виконання покарань ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та відсутність ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку із цим. На виконання вказаного рішення з Державного бюджету України на особовий рахунок заявника перераховано 214 672,10 грн. (еквівалент 7000,00 євро), чим неправомірними діями відповідних службових осіб правоохоронних органів завдано шкоду державним інтересам.

Об`єднання у кримінальному провадженні № 0000053 від 02.08.2022 інших матеріалів кримінальних проваджень, на що вказував заявник, не встановлено.

За результатами проведеного досудового розслідування слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 03.02.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000053 від 02.08.2022.

В постанові вказується, що в ході проведення досудового розслідування у якості свідка допитані: заступник начальника з режиму і охорони та оперативної роботи ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», службові особи ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», а саме: заступник начальника СІЗО з інтенданського та комунально-побутового забезпечення начальник відділу інтенданського та господарського забезпечення ОСОБА_10 , заступник начальника СІЗО із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_11 , оперуповноважений оперативного відділу ОСОБА_12 ; витребувані документи з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22.07.2021 за заявою №6057219 та 6 інших (заява ОСОБА_7 № 32797/20 від 14.07.2020) постановлено сплатити відшкодування на користь заявників, у тому числі ОСОБА_7 , в сумі 7000,00 Євро. Судом у рішення зазначено, що заявники трималися під вартою у неналежних умовах…Суд нагадує, зокрема, що при встановленні того, чи були умови тримання такими, що принижують гідність» у розумінні статті 3 Конвенції, серйозний брак простору у в`язничних камерах вважається дуже впливовим чинником та може становити порушення як сам по собі, так і в сукупності з іншими недоліками. Суд також зазначив, що заявники не мали у своєму розпорядженні ефективного засобу юридичного захисту щодо цих скарг. Крім того, судом зазначено, що у заяві № 32797/20 заявник подав інші скарги за положеннями Конвенції, які не відповідали критеріям прийнятності за ст.ст. 34 та 35 Конвенції або не виявляли жодних ознак порушення прав і свобод, гарантованих Конвенцією або протоколами до неї. Отже ця частина заяви була відхилена відповідно до п. 4 ст. 35 Конвенції.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказала, що слідчим, при проведенні досудового розслідування, було вжито всіх засобів, у межах наданих йому повноважень, для встановлення дійсних обставин справи та надано об`єктивну оцінку таким. Наведені скаржником доводи не спростовують висновків слідчого про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, оскільки.

При проведенні досудового розслідування були ретельно перевірені обставини даного провадження, при цьому слідчим проведені перевірки можливих версій та встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, а тому вищевказані твердження апелянта не можуть слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на який вказує слідчий в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Поряд з цим, КПК України серед загальних засад кримінального провадження виділяє змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ст. 91 КПК. Обов`язок доказування цих обставин, за певними винятками, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК). Доказування здійснюється на підставі доказів (ст. 84 КПК).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, які оцінює за своїм внутрішнім переконанням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми, складається обвинувального акт, який направляється до суду (ст. 93, 290, 291, 293 КПК України).

Разом з цим, КПК не визначає перелік обов`язкових доказів чи процесуальних дій проведення яких необхідно здійснити у тому чи іншому провадженні, а надає можливість самостійно обирати та визначати якими доказами сторона обвинувачення буде обстоювати свою позицію та доводити винуватість особи в суді.

У постанові про закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що аналізом зібраних під час досудового розслідування доказів жодних об`єктивних даних, що підтверджені належними доказами, про вчинення службової недбалості за вказаних обставин службовими особами Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», що призвело до вказаних тяжких наслідків, не встановлено. При цьому наведені Європейським судом у своєму рішенні порушення є системними і довготривалими на загальнодержавному рівні ( камери в Україні не відповідали вимогам), про що неодноразово зазначається у рішеннях ЄСПЛ. Тобто, наведені порушення стали можливими внаслідок дії та/або бездіяльності необмеженого кола посадових осіб, в т.ч. органів законодавчої та виконавчої влади, якими не забезпечено належне фінансування та нормативне регулювання даних відносин, шляхів вирішення проблеми тощо.

З урахування викладеного, під час проведення досудового розслідування встановлена відсутність у діянні (як в діях так і бездіяльності) співробітників Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови слідчого, та вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність в діянні працівників Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Суд констатує, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, слід зауважити, що наявність рішень ЄСПЛ саме по собі не є доказом наявності складу кримінального правопорушення, оскільки у відповідних справах встановлювався факт порушення державою зобов`язань за Конвенцією, а не винуватість конкретних посадових осіб. Європейський суд з прав людини не здійснює кримінального переслідування осіб, а встановлює порушення, в тому числі системні, прав людини державою в цілому.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді від 22 грудня 2025 року є достатньо мотивованою і викладені в ній обставини є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами кримінального провадження, які було досліджено в судовому засіданні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Щодо строку на оскарження ухвали слідчого судді від 22 грудня 2025 року.

Апеляційним судом встановлено, що скаржником подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 22 грудня 2025 року з пропуском строку на таке оскарження. Заявниця просила поновити такий строк, оскільки в судовому засіданні участі не приймала, а ухвала слідчого судді надійшла на електронну адресу скаржника 04.01.2026.

Перевіривши вказані доводи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити представнику скаржника строк на оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.01.2025, оскільки копію оскаржуваної ухвали отримано 04.01.2026, а в судовому засіданні представник скаржника участі не приймала.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2025.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: