УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу, в рамках кримінального провадження №0000389 від 16.06.2025, у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, щов провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000389 від 16.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що солдат ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.02.2025 №53, вважається таким, що прибув та облікований як тимчасово прикомандирований військовослужбовець на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.05.2024 №7038 та розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 №6837.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення військового стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 15.04.2025 № 235/2025, затвердженого Законом України від 16.04.2025 №4356-ІХ.

Статтею 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби та протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким установлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання та побуту особового складу підрозділів, штабів.

Відповідно до ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 25.02.2025 солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , попрямував до міста Вінниці та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до моменту його затримання органом досудового розслідування, тобто до 16.06.2025.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Окрім цього, солдат ОСОБА_4 , 16.06.2025 близько 06:00 год., перебував в приміщенні готелю «Софія», що розташований по просп. Коцюбинського, 16, в м. Вінниця, у номері № 8 разом з ОСОБА_6 , де помітив, належний їй мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi» рожевого кольору та грошові кошти в сумі 900 гривень, після чого в солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, впевнившись, що ОСОБА_6 спить та за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно, з метою особистого збагачення, викрав мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi» рожевого кольору та грошові кошти в сумі 900 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Після чого солдат ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_4 завдав потерпілі ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5958,54 грн.

Так, 16.06.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Прокурор в клопотанні зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованому йому правопорушенню повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допитів, протоколом огляду місця події, повідомленням про підозру тощо.

17.06.2025 слідчим СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

13.08.2025 слідчим СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 вручено повідомлення зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 .

Окрім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 24.12.2012 Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, 75, 76, 104 КК України до 2 років з випробувальним терміном 2 роки; 01.04.2014 вироком Ясинуватського міськрайсуду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 24.12.2020 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі, 12.06.2024 звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби та під час умовно-дострокового звільнення вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення покарання, за яке передбачає позбавлення волі строком від п`яти до десяти років

Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше вчиняв злочини однорідного складу, перебував у місцях позбавлення волі, а також проживає у іншій області, що значно ускладнить контроль за останнім;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 178 КПК України, необхідно врахувати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Так, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор посилається, що у відповідності до ч. 8 ст. 186 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому обрання саме такого запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Враховуючи зазначене, 60-денний строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 13.10.2025, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, тому прокурор звернувся з даним клопотання та просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримав та просив задовольнити, оскільки, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. На запитання суду повідомив, що він судимий, має дочку 9 років, офіційно не працює, не одружений.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 (справа №127/18793/25) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень та встановлено строк дії ухвали суду до 12:14 год. 15.08.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2025 року (справа №127/25467/25) продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 жовтня 2025 року включно, заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 18.06.2025 залишено без змін, у тому ж розмірі.

14.08.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 16.06.2025.

При цьому, підготовче судове засідання по даній справі призначено на 15 жовтня 2025 року об 12:30 год., у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області у залі судових засідань №14, у зв`язку з чим, виникла необхідність у зверненні з клопотанням до слідчого судді про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Оскільки підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області призначено на 15 жовтня 2025 року об 12:30, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано до 13 жовтня 2025 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від прокуратури та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу обвинуваченого, який є судимий, має дочку 9 років, яка не перебуває у нього на утриманні, офіційно не працює, не одружений та який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідальність за санкцією тяжчого з яких передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього утримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити на 60 (шістдесят) днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який застосовано ухвалою у справі №127/18793/25 від 18 червня 2025.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, тобто до 11.12.2025 року.

Встановити строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 11.12.2025 року.

Розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2025 (справа №127/18793/25) залишити без змін.

В разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя