У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001728 від 11.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

17 вересня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001728 від 11.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 11.09.2025 о 12:57 год. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 20 хв. тому біля поліклініки (м. Ужгород, вул. Микола Амосова), з виду знайома особа на ім`я " ОСОБА_5 ", який є військовослужбовцем, нанесла заявнику тілесні ушкодження та відібрала в нього мобільний телефон вартістю 16 тис грн.

Вжитими оперативно-розшуковими заходами було встановлено що до даної події причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відкрито заволодів чужим майном та покинув місце злочину.

В ході особистого обшуку 11.09.2025 під час затримання гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виялено та вилучено:

- 2 штуки бумаги формату А4 де зображено грошові операції, які упаковаші у спец пакет НПУ № ICR 0233463.

- 4 грошові купюри номіналом 1000 гривень, з серійними номерами: АР7004142, БК3362283, ЛЕ0038748, ЯБ3144990 та одну грошову купюру номіналом 500 гривень, що упаковані у спец пакет НПУ № CRI 1125795.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ужгородського РУП від 12.09.2025 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному проводженні, оскільки воно може містити сліди кримінального правопорушення, та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

З огляду на те, що виникла необхідність застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на 2 штуки бумаги формату А4 де зображено грошові операції та 4 грошові купюри номіналом 1000 гривень, з серійними номерами: АР7004142, БК3362283, ЛЕ0038748, ЯБ3144990 та одну грошову купюру номіналом 500 гривень з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування факту таємного викрадення майна орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасового вилучене майно в ході особистого обшуку 11.09.2025 року та підчас затримання громадянина ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, слідчий подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання в якому просив провести розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності та зазначив, що сторона захисту залишає вирішення клопотання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання та додатково подані, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, що Ужгородським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001728 від 11.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугувала усна заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

11.09.2025 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

В ході особистого обшуку 11.09.2025 під час затримання гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- 2 штуки бумаги формату А4 де зображено грошові операції, які упаковані у спец пакет НПУ № ICR 0233463.

- 4 грошові купюри номіналом 1000 гривень, з серійними номерами: АР7004142, БК3362283, ЛЕ0038748, ЯБ3144990 та одну грошову купюру номіналом 500 гривень, що упаковані у спец пакет НПУ № CRI 1125795.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 12 вересня 2025 року вищезазначене майно визнано речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 11.09.2025 року в ході особистого обшуку за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 39, під час затримання особи підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, майно, а саме: 2 штуки бумаги формату А4 де зображено грошові операції, які упаковані у спец пакет НПУ № ICR 0233463 та 4 грошові купюри номіналом 1000 гривень, з серійними номерами: АР7004142, БК3362283, ЛЕ0038748, ЯБ3144990 та одну грошову купюру номіналом 500 гривень, що упаковані у спец пакет НПУ № CRI 1125795, вилучені на законних підставах, мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 39 в ході особистого обшуку, під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- 2 штуки бумаги формату А4 де зображено грошові операції, які упаковаші у спец пакет НПУ № ICR 0233463.

- 4 грошові купюри номіналом 1000 гривень, з серійними номерами: АР7004142, БК3362283, ЛЕ0038748, ЯБ3144990 та одну грошову купюру номіналом 500 гривень, що упаковані у спец пакет НПУ № CRI 1125795.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1