Справа № 493/1694/25
Провадження № 1-кп/493/276/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000487 від 03.07.2025 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, радіотелефоніста 1 артилерійського взводу артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшого солдата, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року близько 19:20 години ОСОБА_5 , перебуваючи на присадибній земельній ділянці, яка перебуває в його користуванні та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою лопати викопав раніше закопану ним гранату типу Ф-1 у зібраному стані з запалом типу УЗРГМ-2, яку він незаконно зберігав. Після чого ОСОБА_5 переніс вищевказану гранату до паркану домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зухвало, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки, моральності та добропристойності, безпричинно, умисно, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських мотивів, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у порушенні спокою потерпілого та інших мешканців вищевказаної вулиці та домогосподарства, а також пошкодженні майна потерпілого, з мотивів явної неповаги до суспільства, зокрема мешканців, які відпочивали у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 , дістав з кишені верхнього одягу осколкову гранату типу Ф-1 в зібраному стані з запалом типу УЗРГМ-2, після чого вийняв із неї чеку та кинув гранату через паркан на територію подвір`я вищевказаного домогосподарства, де в літній кухні перебував власник будинку ОСОБА_6 , і вона вибухнула.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді радіотелефоніста 1 артилерійського взводу артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, наприкінці лютого 2025 року (точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не вдалося), перебуваючи у с. Вікторівка Ширяївського району Одеської області, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно усвідомлюючи відсутність у нього передбаченого Законом дозволу, у порушення вказаного положення, шляхом знахідки незаконно придбав ручну осколкову гранату Ф-1 у зборі із запалом типу УЗРГМ-2, які в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, що належить до бойових припасів.

Після чого, у квітні 2025 року, точного часу та дати в ході досудового та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 перевіз вищевказані боєприпаси за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав боєприпаси декілька днів. Після чого ОСОБА_5 переніс вказані боєприпаси до домогосподарства, яке перебуває в його користуванні за адресою: АДРЕСА_2 , де закопав їх на городі (прилеглій земельній ділянці до домоволодіння), де в подальшому став зберігати без передбаченого законом дозволу.

02.07.2025 року близько 19:20 години ОСОБА_5 , перебуваючи на присадибній земельній ділянці, яка перебуває в його користуванні та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою лопати викопав раніше закопану ним гранату типу Ф-1 в зборі із запалом типу УЗРГМ-2, яку він незаконно зберігав, та переніс до паркану домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дістав з кишені верхнього одягу осколкову гранату типу Ф-1 в зборі із запалом типу УЗРГМ-2, після чого вийняв із неї чеку та кинув гранату через паркан на територію подвір`я вищевказаного домогосподарства, де в літній кухні знаходився власник будинку ОСОБА_6 , внаслідок чого граната вибухнула.

Після чого, в період часу з 21:05 години 02.07.2025 року до 04:10 години 03.07.2025 року, в ході проведення огляду місця події, а саме території домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено металеві уламки та спусковий важіль, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-25/18746-ВТХ від 13.08.2025 року є осколками та фрагментами ручної осколкової гранати Ф-1, які утворились внаслідок її приведення в дію та вибуху. Ручна осколкова граната Ф-1 є вибуховим пристроєм промислового виробництва.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та пояснив наступне.

Перебуваючи в лавах ЗСУ та проходячи службу у військовій частині, яка знаходилася в АДРЕСА_3 , у травні 2025 року на території військової частини знайшов гранату, яку він забрав та привіз додому в с. Піщана Подільського району Одеської області й закопав у землю на території свого домогосподарства, маючи намір використати її тільки для самооборони.

З потерпілим ОСОБА_6 він проживає в с. Піщана Подільського району Одеської області по сусідству. ОСОБА_6 неодноразово разом із зятем погрожував йому розправою, розпускав про нього плітки та провокував на сварку. Бажаючи його налякати, він 02.07.2025 року викопав гранату з землі і у вечірній час підійшов до домоволодіння ОСОБА_6 . Упевнившись, що на території подвір`я немає жодної людини, витягнув чеку і кинув гранату на подвір`я ОСОБА_6 між будинком, автомобільним гаражем та альтанкою.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 02.07.2025 року у вечірній час до нього додому прийшов сусід ОСОБА_7 пити чай. Вони разом пішли до літньої кухні і почули вибух. Вийшовши на подвір`я, він побачив, що на подвір`ї впала граната між будинком, автогаражем та альтанкою, було багато диму. Також він побачив ОСОБА_5 , який ішов попід городами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, що кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільств , що супроводжується особливою зухвалістю, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмета (по першому епізоду), а також своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу (по другому епізоду).

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В силу ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має задовільну характеристику, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилися експертизи, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , якого затримано 03.07.2025 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі нас строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відносно ОСОБА_5 обчислювати від дати набрання вироком законної сили та відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ним покарання період попереднього ув`язнення з 03.07.2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз в загальному розмірі 16936,60 грн.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 року скасувати.

Речові докази по справі, які перебувають на збереженні у камері схову речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000673 та квитанціями № Б на прийняту зброю і боєприпаси № 39 та № 40 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілому.

СУДДЯ