Справа № 194/2021/25
Номер провадження 1-кс/194/197/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

15.12.2025 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що 30.09.2025 р. дізнавачем СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000262 від 05.10.2021 р., за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України, копію якої дізнавачем йому не було надіслано, у зв`язку з чим, отримав він її 10.12.2025 р..

Скаржник вказує, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю та спотворенням фактичних обставин, подій, які відбулися 04.10.2021 р. на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Дізнавач свідомо та умисно фальсифікує обставини події, а саме покази свідка ОСОБА_5 , яка в поясненнях наданих 04.10.2021 р. зазначила, що побачила у дворі зв`язаного чоловіка у крові з травмами голови, її зустріла жінка і розповіла, що вдарила свого брата по голові металевою трубою, після чого вона оглянула чоловіка, який був без свідомості. Також свідок ОСОБА_5 спростувала факт неодноразового телефонування поліції, через те, що він поводив себе агресивно. Скаржник зазначає, що в постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що агресивне поводження підтверджується також копією запису телефонної розмови виклику поліції ОСОБА_6 , зокрема його криками з нецензурними висловлювання та погрозами, але дізнавач ОСОБА_7 , не надала повний запис виклику поліції, де на фоні розмови чутно його стони. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 його оговорюють, щоб уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, ними було вигадано фіктивне правопорушення, а матеріали кримінального провадження № 0000262 від 05.10.2021 р. сфальсифіковані правоохоронними органами.

Скаржник також вказує, що дізнавачем ОСОБА_4 не були дотримані положення вимог кримінального процесуального законодавства щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, не проведено слідчі дії в повному обсязі, а саме: не здійснено звернення до лікарні та не отримано всю інформацію щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , діагноз фельдшера ШМД, первинний діагноз лікарні, в якій надавали первинну медичну допомогу та діагноз при госпіталізації до реанімаційного відділення, а також не проведено низку експертиз для з`ясування, чи можливо при таких обставинах, які вигадали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , разом з адвокатом, отримати від труби, яка має округлену поверхню, при вільному падінні з висоти, на яку вказує ОСОБА_6 , наступні ушкодження та наслідки: 04.10.2021 р. швидкою медичною допомогою до цілодобового травмпункту КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ПМР, в тяжкому стані, без свідомості, було доставлено ОСОБА_3 , з діагнозом, встановленого фельдшером ШМД «№ 80. Черепно-мозкова травма. S 18. Рубана рана-поріз L.07», тому вважає постанову дізнавача від 30.09.2025 р., якою закрито кримінальне провадження № 0000262 від 05.10.2021 р. передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, скаржник вказує, що завданням правоохоронних органів ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, включаючи слідчих, дізнавачей та їх керівників, є недопущення до суду жодної кримінальної справи, яка пов`язана з подіями 04.10.2021 р., та де кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

У зв`язку з чим, скаржник просить поновити строк на оскарження постанови від 30.09.2025 р., отриману 10.12.2025 р. про закриття кримінального провадження; скасувати постанову від 30.09.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000262 від 05.10.2021 р., матеріали даного кримінального провадження повернути до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування; направити до Третього слідчого відділу ДБР ухвалу суду щодо підробки документів (фальсифікації) матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000262 від 05.10.2021 р..

Ухвалою слідчого судді від 16.12.2025 р. відкрито провадження за скаргою, призначено розгляд скарги на 18.12.2025 р., витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали кримінального провадження № 0000262 від 05.10.2021 р..

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив скаргу задовольнити, зазначив, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необгрунтованою та незаконною, оскільки у постанові дізнавач посилається на одну з підстав закриття кримінального проваадження на те, що в рамках кримінального провадження № 0000247 від 05.10.2021 р. прийнято законне, обгрунтоване рішення, однак вирок суду по данній справі ще не набрав законної сили. Крім того, дізнавач зазначає у вказаній постанові, що в матеріалах справи міститься запис з відділу служби 102, згідно з якими було встановлено, що покази ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки фельдшер ШМД неодноразово телефонував до поліції та просив пришвидшити наряд поліції, через те, що ОСОБА_3 поводить себе агресивно і це також підтверджується копією запису телефонної розмови виклику поліції ОСОБА_6 , де на фоні розмови чуються крики ОСОБА_3 з нецензурними висловлюваннями та погрозами, однак дізнавачем не проведено технічної експертизи аудіозаписів з лінії 102 щодо того, де там його голос чи дійсно він кричав, висловлювався нецензурними словами, оскільки він був без свідомості в момент цих розмов. З цього приводу не проведено також тимчасовий доступ до інформації про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг ОСОБА_6 .. Не призначено медичну еспертизу щодо тілесних ушкоджень, отриманих ним, а саме: чи могла бути спричинена рубана рана на голові від вільного падіння труби з висоти, на яку вказує ОСОБА_6 чи з прикладанням сили останньою. Підтверджує факт отримання ним постанови про закриття кримінального провадження саме 10.12.2025 р., про це він позначив у самій постанові, долученої до матеріалів скарги.

Начальник СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі, в задоволенні скарги просить відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, витребувані слідчим суддею встановлено, що 30.09.2025 р. начальником СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000262 внесеного до ЄРДР 05.01.2021 р. за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи, долучених скаржником до клопотання, також встановлено, що 10.12.2025 р. ОСОБА_3 отримано постанову про закриття кримінального провадження, інших доказів щодо повідомлення скаржника про винесену начальником СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження скаржником не пропущений, а тому поновленню не підлягає.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000262 внесеного до ЄРДР 05.01.2021 р. за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України, яке за постановою начальника СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2025 р. закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя приходить до висновку про недотримання дізнавачем вимог ст. 110 КПК України при винесенні постанови від 30.09.2025 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У рішенні ЄСПЛ Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно з якою кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що дізнавачем не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в заяві скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування дізнавачем допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а без дослідження дізнавачем всіх обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9, 91-94, 110, 284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене дізнавачем не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даній справі, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів, викладених скаржником.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скаржника про повернення матеріалів даного кримінального провадження для продовження досудового розслідування та направлення ухвали суду щодо підробки документів (фальсифікації) матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження до Третього слідчого відділу ДБР, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Крім того, в частині 1 ст. 36 та в частині 4 ст. 40-1 КПК України закріплено, що прокурор і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, вказані вище вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтується на положеннях КПК України в межах розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки вимога скаржника щодо повернення матеріалів даного кримінального провадження для продовження досудового розслідування не підлягає задоволенню з огляду на те, що скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження є достатнім для продовження досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що заявник не позбавлений самостійно звертатися до ДБР з заявою щодо вчинення посадовими особами будь-якого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7-9, 22, 25-26, 36, 40-1, 91-94, 110, 284, 303, 306-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Постанову начальника СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2025 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України - скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1