Номер провадження 1-кс/404/3494/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000099 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, про накладення арешту на автомобіль «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано наступним:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 28.05.2024, за ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 367 КК України.

25.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, що він перебуваючи на посаді майстра лісу Новомиргородського лісництва Філії «Оникіївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, упродовж листопада 2023 року березня 2024 року, через несумлінне ставлення, не забезпечив перевірку стану охорони лісу на предмет виявлення порушень та їх фіксуванню, не здійснив заходів щодо попередження, виявлення фактів порушень лісового законодавства, незаконної рубки дерев, не вжив заходів щодо виявлення лісопорушників та притягнення їх до відповідальності, не провів оглядів місць незаконної рубки дерев, не склав актів (протоколів) про лісопорушення на ввіреній йому території, що призвело до проведення у виділі 25 кварталу 70 Новомиргородського лісництва філії «Оникіївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» незаконної порубки 225 дерев не відведених в рубку, у тому числі 147 дерев без наявного клейма відводу, 65 дерев породи дуб не відведених в рубку (по кількості) та 13 дерев породи ясен не відведених у рубку (по кількостям та ступеням товщини), внаслідок чого спричинено шкоду охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів у межах природо-заповідного фонду на загальну суму 4 975 618,19 гривень (чотири мільйони дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч шістсот вісімнадцять гривень дев`ятнадцять копійок), що є тяжкими наслідками охоронюваним законом державним інтересам.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За правилами ч.2 ст. 172 КПК України, власник майна не викликався, оскільки майно не вилучалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

На підставі до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, з заявленим розміром збитку в сумі 4 975 618,19 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України застосування арешту з метою відшкодування шкоди з метою забезпечення шкоди може бути за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч. 8 вказаної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Отже, у випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 367 КК України на нього може бути покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, за рахунок майна, яке йому належить.

Згідно з інформації реєстраційної картки ТЗ власником автомобілю автомобіль «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що встановлено достатньо підстав для накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Обставини та завдання цього досудового розслідування (ст. 2 КПК України) виправдовує ступінь такого тимчасового втручання у майнові права і свободи підозрюваної особи, як накладення арешту з позбавленням її права на відчуження майна.

За таких умов, накладення арешту на майно підлягає задоволенню лише шляхом заборони його відчуження. У даному випадку тимчасове обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, вважаю що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, обґрунтоване і підлягає задоволенню.

На виконання положень ч. 4 ст. 173 КПК України, тимчасово застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження. Не завдасть інших негативних наслідків, які суттєво не позначаться на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, встановити заборону на розпорядження та відчуження автомобілем «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Слідчому Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1