Справа № 132/1812/25
Ухвала

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали скарги представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 09.06.2025 надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Згідно із цією скаргою адвокат ОСОБА_5 просить скасувати як незаконну постанову заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 02.06.2025 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

В обґрунтування цієї скарги адвокат ОСОБА_5 , серед іншого, зазначила, що нею 30.05.2025 заступнику начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Проведення цієї експертизи доручити судовим експертам КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради. На вирішення експертам поставити такі питання: Чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для ОСОБА_4 .? Чи має ОСОБА_4 зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, якості життя внаслідок психотравмуючого фактору - психологічного насилля та примусу для написання розписки на місці ДТП 31.08.2024? В якому психоемоційному стані перебувала ОСОБА_4 на період написання розписки? Як даний стан вплинув на її поведінку в період написання розписки? Чи була здатна ОСОБА_4 прогнозувати наслідки своїх дій під час написання 31.08.2024 на місці ДТП розписки?

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий ОСОБА_6 , зокрема, вдався до аналізу ч. 2 ст. 355 КК України, наголошуючи на наявності цивільно-правових відносин та необхідності слідчому встановити чи спростувати факт вимоги виконати чи невиконати цивільно-правове зобов`язання із погрозою насильства чи знищення майна, чим продемонстрував упередженість в інтересах осіб, причетних до кримінального правопорушення. В оскаржуваній постанові ОСОБА_6 запропонував потерпілій самостійно звернутися до експертної установи, умисно не взяв до уваги, що на підставі приватного звернення особи експерт не має доступу до матеріалів кримінального провадження, не попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, який у такому разі є висновком спеціаліста.

Матеріали вказаної скарги адвоката ОСОБА_5 згідно із протоколом повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 15.09.2025 передано з канцелярії суду 16.09.2025 для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Відразу після їх отримання розгляд цих матеріалів призначено на 11:45 год. 19.09.2025.

Водночас до суду 19.09.2025 надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відкладення розгляду цих матеріалів на 25-26.09.2025. У зв`язку з цим розгляд матеріалів скарги адвоката відкладено на 14:45 год. 25.09.2025.

У судове засідання з розгляду вказаного клопотання з`явилися: представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та начальник Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 . Слідчий СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, якого належним чином повідомлено про дату і час судового розгляду, до суду не з`явився. Прокурор ОСОБА_3 наполягав на розгляді скарги адвоката на постанову слідчого без участі слідчого, з огляду на те, що слідчий ОСОБА_6 відведений від розслідчування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, а інші слідчі вказаного органу поліції не володіють інформацією щодо кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_5 в цьому питанні покладалася на розсуд суду.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала подану нею скаргу, просила задоволити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення скарги на постанову про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, вказавши, що постанова є законною, підстави для її скасування відсутні, скарга адвоката ОСОБА_5 є необґрунтованою.

Також відділенням поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надано слідчому судді матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025.

Розглянувши скаргу на постанову слідчого, заслухавши думку скаржниці та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною першою статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно із положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено, що заступником начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 у складі групи слідчих проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Це кримінальне провадження зареєстровано на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 25.04.2025 (справа №132/1279/25), якою задоволено скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність працівників відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею, серед іншого, встановлено, що 16.04.2025 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про кримінальне правопорушення, скоєне відносно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №2412 від 16.04.2025 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

У цій заяві та долучених поясненнях ОСОБА_4 наведено, що на місці дорожнього транспортної пригоди, яка сталась ввечері 31.08.2024, брат одного з учасників цієї пригоди ОСОБА_7 ОСОБА_8 , вимагав у ОСОБА_4 10-15 тисяч доларів США, щоб «розійтись». А матір іншого учасника ДТП, водія ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кричала, що ОСОБА_4 потрібно забрати в лікарню і її з місця пригоди ніхто не відпустить, свій автомобіль вона не отримає, якщо ОСОБА_4 не напише розписку, що винувата під диктовку ОСОБА_11 . При цьому вказані події відбувалися в темний час доби в присутності натовпу осіб чоловічої статі, друзів ОСОБА_9 , які прибули на його підтримку.

З матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, вбачається, що постановою заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 02.06.2025 відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у вказаному кримінальному провадженні.

Цю постанову заступником начальника СВ ОСОБА_6 , обґрунтовано зокрема, тим, що слідчий не зобов`язаний забезпечити проведення судово-психологічної експертизи для встановлення психологічного стану потерпілої у цьому кримінальному провадженні, оскільки слідчому необхідно встановити чи спростувати факт вимоги виконати чи не виконати цивільно-правове зобов`язання із погрозою насильства чи знищення майна. Крім того, потерпіла ОСОБА_4 не позбавлена права самостійно звернутися до експертної установи з метою призначення та проведення судово-психологічної експертизи та в подальшому долучити висновок експерта до матеріалів кримінального провадження.

Аналізуючи ці доводи слідчого ОСОБА_6 , наведені в постанові, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 56, ч. 4 ст. 58 КПК України передбачено право потерпілого та/або його представника заявляти клопотання.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ч. 2 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Частиною 1 ст. 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно із положеннями ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Таким чином, з указаних положень КПК України вбачається, що право на залучення експерта мають виключно сторони кримінального провадження.

Водночас Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 02.04.2020 у справі № 161/19398/17 наголосив, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК сторонами кримінального провадження є, зокрема з боку обвинувачення слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених КПК. Такими випадками є: 1) відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК); 2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК).

В усіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України не є його стороною, а тому, згідно із положеннями ст.ст. 242, 243 КПК України не може самостійно ініціювати проведення експертизи.

Отже, заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 у постанові від 02.06.2025 дійшов хибного висновку про те, що потерпіла ОСОБА_4 не позбавлена можливості самостійно звернутися до експертної установи з метою призначення та проведення судово-психологічної експертизи та в подальшому долучити висновок експерта до матеріалів кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вказаний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті ним за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , скасування постанови від 02.06.2025 заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову від 02.06.2025 заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, - задоволити.

Постанову від 02.06.2025 заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1