Справа № 743/1278/25
Провадження №1-кп/743/111/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у селищі Ріпки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000132 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, такого, що утриманців не має, особою з інвалідністю, народним депутатом та депутатом органів місцевого самоврядування не є, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого: ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

На стаціонарному блокпосту (КП) по вул. Шевченко, поблизу будинку № 1 у селищі Ріпки, Чернігівського району, Чернігівської області, 24.08.2025 р. близько 08 години 00 хвилин представниками ПСУ був зупинений транспортний засіб, а саме маршрутне таксі «Чернігів-Ріпки», для перевірки документів у осіб, які перебували в транспортному засобі, та під час перевірки виявили ОСОБА_7 , який являється особою, що ухиляється від проходження військової служби, ОСОБА_6 будучи одягненим у формений одяг Збройних сил України, перебуваючи в салоні маршрутного таксі «Чернігів-Ріпки», висловив законну вимогу до ОСОБА_7 , вийти з транспортного засобу для надання військово-облікового документа. У подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться військовослужбовець, що здійснює функції представника влади та уповноважений на перевірку військово-облікових документів в осіб чоловічої статті віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов?язків, ігноруючи його законну вимогу пред?явити військово-обліковий документ, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення службової діяльності працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вийшовши з маршрутного таксі на блокпосту (КПП) по вул. Шевченко, поблизу будинку № 1 у селищі Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, 24.08.2025 р. близько 08 години 05 хвилин, застосував не менше одного разу у напрямку обличчя ОСОБА_6 газовий балончик, що має сльозогінну і дратівливу дію «Терен 4-М», чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді опіків рогівки та кон?юктивального мішка обох очей І ступеню та які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 350 КК України.

У судовому засіданні 18.11.2025 р. обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 24.08.2025 р. близько 08 години їхав у маршрутному таксі до села Хмільниця на роботу та мав із собою газовий балончик, який придбав для відлякування диких тварин та собак, оскільки до роботи йому треба було йти пішки ще 2 кілометри.

На блокпосту у селищі Ріпки у маршрутне таксі зайшла дівчина та почала перевіряти документи. Перевіривши паспорт обвинуваченого, вона вийшла та у «маршрутку» зайшов працівник ТЦК. Підійшовши до обвинуваченого, він наказав вийти з маршрутки та повідомив, що його кудись повезуть. Після цього обвинувачений вийшов з маршрутки та побіг в сторону «станції». Спіткнувся і впав. У цей час його наздогнав працівник ТЦК і обвинувачений «пирскнув» у нього балончиком і побіг далі. Після цього працівник ТЦК продовжував його наздоганяти і обвинувачений ще двічі використав балончик. Почув кілька пострілів у повітря, але не зупинився та продовжував тікати. Після того, як йому вдалося відірватися від осіб, що його переслідували, він все ж був затриманий працівниками ТЦК та доставлений до відділення поліції.

Обвинувачений повідомив суд, що розумів механізм дії вмісту балончика на організм та знав, що його вміст має властивість розсіюватись у повітрі. Застосував балончик, бо злякався, що його відвезуть до ТЦК та будуть морити голодом до тих пір, поки він не підпише контракт на військову службу, оскільки неодноразово чув про таке від своїх знайомих. Попросив вибачення у потерпілого.

У судовому засіданні 18.11.2025 р. потерпілий після вибачення обвинуваченого висловився, що пробачає останнього та повідомив суд, що на його думку, позбавляти обвинуваченого волі за скоєне не є доцільним.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На виконання положень вказаної норми суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім частини письмових доказів та характеризуючих даних особи обвинуваченого, що узгоджено стороною захисту та обвинувачення, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин у провадженні та суд переконався у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 350 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв?язку з її службовою діяльністю.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

При призначенні покарання суд враховує досудову доповідь органу пробації, що надійшла до суду 30.10.2025 р. за вх. № 5152/25, згідно якої орган пробації дійшов висновку, про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення повторного правопорушення орган пробації оцінює як середній, ризик небезпеки для суспільства як середній.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, за положеннями ст. 50 КК України метою покарання, крім кари, є виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про можливість застосування положень ст. 75 КК України у даному кримінальному провадженні суд враховує, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 демонструє законослухняну поведінку.

Суд також враховує думку потерпілого та наявність пом`якшуючої вину обставини, яка свідчать про те, що постзлочинна поведінка ОСОБА_4 спрямована на залагодження своєї провини.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає такими, що заслуговують на увагу, висновки органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Надання можливості обвинуваченому виправитись у період іспитового строку відповідатиме меті покарання та сприятиме налаштуванню обвинуваченого на законослухняну поведінку.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування реального покарання, з огляду на що на підставі ст. 75 КК України останнього слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні слід залишити у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: газовий балон «Терен-4М» знищити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1