Справа № 484/165/26
Номер провадження: 1-кс/484/125/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2026 м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції розглянув клопотання старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з заступником керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні № 10000014, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, УБД, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, затриманого 05.02.2026 о 23.45 год., повідомленого про підозру 06.02.2026 о 19 год. 30 хв., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, копії матеріалів кримінального провадження № 10000014, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Первомайського РВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням заступником керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме на теперішній час ОСОБА_5 підозрюється в тому, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на 05.01.2026.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим та притягуючись до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин майнової спрямованості. Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 05.01.2026 ОСОБА_5 прибув до м. Первомайська Миколаївської області, з метою підшукування квартири на території міста, звідки можна вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 05.01.2026 близько 10.30 год. ОСОБА_5 прибув на вул. Гетьмана Мазепи м. Первомайська та безперешкодно зайшов до 2 під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В ході обстеження під`їзду ОСОБА_5 виявив, що власники квартири АДРЕСА_4 , дома відсутні. В цей же час у нього виник прямий злочинний умисел проникнути до вказаної квартири та викрасти звідти будь-яке цінне майно. Відімкнувши за допомогою невстановленого предмету вхідні двері, ОСОБА_5 незаконно проник до зазначеної квартири, яка належала сім`ї ОСОБА_7 . Оглянувши квартиру, ОСОБА_5 на полиці в шафі-купе у спальній кімнаті побачив металевий сейф. Розуміючи, що у сейфі може знаходитись будь-яке цінне майно та грошові кошти, ОСОБА_5 вирішив його викрасти. Реалізуючи задумане, діючи повторно, з прямим умислом та корисливим мотивом, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 в умовах воєнного стану таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме: металевий сейф розміром 30х40 см з кодовим замком, в якому знаходились:

?грошові кошти у сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 126 882, 6 гривень,

?золоті прикраси 585 проби металу:

?браслет жіночій у вигляді пірамідок вагою 15 г. що у відповідності до розпорядження Національного банку України «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» становить 51 366 гривень,

?браслет у вигляді кільця вагою 9 г. загальною вартістю 30 819,6 гривень, браслет жіночій вагою 9 г. загальною вартістю 30 819,6 гривень,

?жіночій перстень «Маркіз» вагою 5 г. загальною вартістю 17 122 гривень,

?10 жіночих перстнів вагою по 5 г. кожний загальною вартістю 171 220 гривень,

?золотий ланцюжок вагою 23 г вартістю 78 761,20 гривень,

?чотири золоті банківські злитки проби металу 999, 9, два з яких по 20 г та два по 10 г загальною вартістю 351 184, 8 гривень,

після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 858175,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, вчинені у великих розмірах, вчинені в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: витягом з ЄРДР № 0000014 від 05.01.2026; рапортом інспектора-чергового Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 05.01.2026; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2026; протоколом огляду місця події від 05.01.2026; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2026; протоколом обшуку від 05.02.2026, в ході якого було оглянуто автомобіль марки HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, виявлено та вилучено золоті вироби; протоколом обшуку квартири від 05.02.2026, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06.02.2026, згідно якого ОСОБА_5 , в порядку ст. 209 КПК України було затримано; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , згідно якого останній, відмовився від дачі показань, на підставі ст. 63 КУ; протоколом огляду речей від 06.02.2026; протоколами пред`явлення речей на впізнання від 06.02.2026, згідно яких потерпіла ОСОБА_8 упізнала свої викрадені прикраси.

Також існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого чи свідка у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Отже, за наведеного, слідчий вважала, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні і більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню перерахованих ним ризиків, тому лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та доводи на його обґрунтування, прокурор вважав клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, так як відсутні достатні докази причетності підозрюваного до даного кримінального правопорушення, а ризики відсутні, так як ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на потерпілу і свідків, є інвалідом 3 групи, потребує лікування, має державні нагороди від Головнокомандувача Збройних Сил України, тому просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в м. Одеса.

Вважаю, що зазначені вище, встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме для підозри у то таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, вчинені у великих розмірах, вчинені в умовах воєнного стану, тобто підозра є обґрунтованою.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на підставі ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція частини статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк на строк від 5 до 8 років.

За викладених обставин, не виключається можливість того, що ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість жорсткого покарання, може уникнути правосуддя, шляхом втечі. Підозрюваний не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, що полегшує його можливість зміни місця перебування без повідомлення відповідних органів, ОСОБА_5 не має на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, які б могли бути стримуючим фактором від втечі. До того ж, ОСОБА_5 раніше неодноразово змінював місце проживання, що свідчить про його мобільність і потенційну можливість ухилення від слідства та суду.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин у період дії воєнного стану, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, вважаю, за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та розмір спричиненого матеріального збитку, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, на думку слідчого судді, застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому застава визначається в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 х 150 = 499200 грн.).

Крім цього, обираючи відносно підозрюваного альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з заступником керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні № 10000014, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Одеса, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, до 05.04.2026 до 23 год. 45 хв. включно.

Одночасно визначається застава розміром 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 499200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) грн., для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_10