Провадження № 1-кс/643/7255/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 про застосування заходів безпеки відносно його сім`ї, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова з заявою про застосування заходів безпеки відносно його сім`ї.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на кримінальне провадження № 0000689 від 17.12.2025 за ч. 2 ст. 397 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється Московським відділенням поліції за фактом вчинення відносно нього та його сім`ї ряду злочинів.

Крім того вказує, що слідчим ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000328 за фактом вчинення злочинів відносно брата заявника ОСОБА_4 .

Також зазначає, що був представником потерпілого ОСОБА_5 , а після смерті останнього є представником потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000140 від 02.06.2025, досудове розслідування в якому здійснюється слідчим ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка перешкоджає ОСОБА_2 здійснювати його адвокатську діяльність, не розглядає клопотання та не проводить необхідні слідчі дії.

Крім того, 17.12.2025 працівники Червонозаводського райвідділу вчиняли щодо нього незаконні дії, що призвело до погіршення стану здоров`я заявника.

Посилаючись на приведені обставини ОСОБА_2 просить винести постанову про застосування до нього, його сім`ї та брата ОСОБА_8 заходів безпеки.

Не дивлячись на те, що з заяви ОСОБА_2 не можливо зрозуміти у межах якого саме кримінального провадження він просить застосувати заходи безпеки, що не дає можливості визначити підсудність поданої заяви, заява ОСОБА_2 підлягає поверненню останньому через порушення вимог Конституції України, Кримінально-процесуального кодексу України та законів України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», Закону України «Про судоустрій і статус суддів», так як складена не державною мовою.

До такого висновку слідчий суддя дійшов через таке: відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до першого речення ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Згідно з ч. 3 ст. 29 КПК України слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, забезпечення права заявляти клопотання та скарги мовою, якою володіють учасники кримінального провадження стосується тих учасників кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою та здійснюється в розпочатому судовому процесі.

ОСОБА_2 є адвокатом, про що зазначає у скарзі та посилається на факти перешкоджання його адвокатській діяльності під час проведення досудового розслідування та у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 397 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, адвокат ОСОБА_2 за своїм статусом та будь-яких інших умов не є тим учасником кримінального провадження, якому має бути забезпечено право подавати клопотання та скарги не державною мовою України.

Крім того, у рішеннях Конституційного Суду України від 14.12.1999 (справа № 10-рп/99) та від 14.07.2021 (справа № 1-р/2021) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно о ч. 1, 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (далі Закон) єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою, що виходить з положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, згідно з Конституцією України, КПК України і зазначеними законами суд як державний орган та його посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою, що не є перешкодою у доступі до правосуддя.

При цьому кримінальним процесуальним законодавством не передбачене залучення перекладача для перекладу слідчому судді заяви, клопотання чи скарги, переданих останньому на розгляд, складених не державною мовою.

Також слід зазначити, що російська мова є іноземною мовою на території України і знання російської мови слідчим суддею, зокрема розуміння змісту документів, нею викладених, не ставить її на чільне місце серед інших іноземних мов і не звільняє особу, яка звертається до суду, від обов`язку перекладу таких документів українською мовою, що сприяє здійсненню судочинства, дотриманню принципів рівності та змагальності сторін й ухваленню справедливого судового рішення.

Ні діючий кримінально-процесуальний кодекс, ні Закон України «Про забезпечення безпеки осіб які беруть участь у кримінальному судочинстві» не містять умов, за яких може бути повернута заява про застосування заходів безпеки, разом з тим ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією з таких засад є мова, якою здійснюється кримінальне провадження, і саме цієї засади заявник не дотримався під час звернення до суду, що на думку слідчого судді є підставою для повернення поданої заяви.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 29, 376, 395 КПК України, ст.ст. 1, 13, 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про застосування заходів безпеки відносно його сім`ї повернути заявнику у зв`язку з її складенням не державною мовою.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в разі усунення викладених в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту отримання її копії безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1