Справа № 456/6950/25
Провадження № 1-кс/456/1425/2025
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

11 грудня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Стрий Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

встановив:

Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що в провадженні слідчого відділення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 від 09.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 31 вересня 2025 року № 4643-ІХ з 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, до 03.01.2026.

Разом з цим, 24 лютого 2022 року Указами Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-ІХ оголошено проведення загальної мобілізації, яку востаннє продовжено з 5 листопада 2025 року на 90 діб згідно з Указом Президента №794/2025 від 20.11.2025.

Так, 09 грудня 2025 року близько 17:20 години, військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які прийняли військову присягу та яким присвоєно військове звання спільно з працівником поліції Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, будучи наділеними службовими повноваженнями, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», перебуваючи в групі оповіщення, в складі чотирьох осіб, на службовому автомобілі марки «Фольцваген Пасат» зупинились по АДРЕСА_2 , де військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою перевірки військово-облікових документів підійшли до ОСОБА_5 , в ході спілкування з яким у них виник словесний конфлікт.

Надалі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перед ним військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували у військовому однострої з шевронами та знаками розрізнення, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, маючи намір перешкодити виконанню службових обов`язків працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно наніс один удар сокирою (сокирою-киркою) в область грудей з лівої сторони молодшому сержанту ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, що є легким тілесним ушкодженням. Після чого, ОСОБА_5 з місця події втік у невідомому напрямку.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 , наявні всі підстави для обґрунтованої підозри його в заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, яка виконує громадський обов`язок, у зв`язку з її службовою діяльністю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

09.12.2025 працівником Стрийського РУП ГУНП у Львівській області затримано ОСОБА_5 , в порядку статті 208 КПК в межах кримінального провадження №0001170 від 09.12.2025.

10.12.2025 слідчим СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

В клопотанні слідчий СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з можливістю внесення застави, еквівалентному 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 30 280 гривень, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри, на думку слідчої, стверджується зібраними по справі доказами. В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, встановлено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Окрім цього, підозрюваний не має постійного джерела доходів, непрацевлаштований, неодружений, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді від трьох до п`яти років позбавлення волі. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, вважає недостатнім для запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які можуть бути його знайомими та знищити, сховати або спотворити будь-яких речових доказів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Позиція сторони обвинувачення в суді.

Слідча СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, навівши мотиви зазначені у ньому, просить його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та навела обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу.

Позиція сторони захисту в судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, врахувати, що його батько, із яким він проживає, перебуває на обліку в кардіолога, є людиною похилого віку, 1941 року народження, врахувати, що він має постійне місце проживання та сам прийшов до Стрийського РУП після вчиненого.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просить суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, та врахувати, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Крім цього, підозрюваний сам прийшов до Стрийського РУП, надав визнавальні покази та сприяв органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій.

Установлені судом обставини, положення закону, яким суд керувався та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши слідчу, яка підтримала клопотання, думку прокурора, яка вважає за потрібне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які просять застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 09.12.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України (кримінальне провадження №0001170) /а.с.8/.

10 грудня 2025 року слідчою СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України /а.с. 81-82/.

Слідчий суддя враховує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання, що передбачено п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак, факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Положеннями ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ про що свідчать, зокрема: рапорт ЄО №25225 від 09.12.2025 /а.с. 9/; протокол огляду місця події від 09.12.2025 з фототаблицею /а.с. 10-17/; протокол допиту потерпілого від 09.12.2025 /а.с. 22-24/; протокол огляду предмета від 09.12.2025 /а.с.27/; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.12.2025 /а.с.29-31/; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 09.12.2025 /а.с.32-35/; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.12.2025 /а.с.36-39/; протокол допиту свідка ОСОБА_14 /а.с. 40-42/; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 09.12.2025 /а.с. 43 - 44/; протокол обшуку від 09.12.2025 /а.с. 45-51/; протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 09.12.2025 /а.с. 54-59/; протокол огляду місця події від 10.12.2025 /а.с. 60-62/; протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 10.12.2025 /а.с. 63-66/; протокол допиту підозрюваного від 10.12.2025 /а.с. 71-73/.

Таким чином, на даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчої та прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та часткове існування ризиків, зазначених у клопотанні, однак вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає з батьком похилого віку, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а відтак, належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що існує ризик переховування підозрюваного, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у випадку визнання винним підозрюваного, однак вважає, що наведеного не достатньо для обрання найбільш сурового запобіжного заходу.

Безпідставними суд вважає доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може продовжити вчиняти інші злочини, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний є не судимим, а тому відсутні підстави стверджувати, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки судового рішення про визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, по яких скеровано обвинувальний акт до суду, на даний час не ухвалено.

Не обґрунтовано слідчим та прокурором і наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідства про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема без застосування запобіжного заходу підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який належить до категорії нетяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, проживає з батьком похилого віку, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що в подальшому, за наявності інших, аніж встановлені в даному судовому засіданні обставин, рішення про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту може бути переглянуте судом за клопотанням сторін кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.

Підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Стрий Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без електронних засобів контролю, терміном на 60 діб.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- заборонити ОСОБА_5 покидати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з 11 грудня 2025 року по 08 лютого 2026 року включно.

Виконання даної ухвали доручити Стрийському РУП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 15:00 год. 15 грудня 2025 року.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту надіслати для відома учасникам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1