Справа № 201/896/26
Провадження № 1-кс/201/238/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 лютого 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 лютого 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.10.2022, перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, будучи обізнаною, що в Україні введено воєнний стан, свідомо, через власні переконання та стійкі проросійські погляди, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, добровільно почала співпрацювати з окупаційною владою російської федерації, та працевлаштувалась до підконтрольного окупаційній владі так званого (далі мовою оригіналу): «Муниципального бюджетного общеобразовательного учереджения «Средняя школа № 64 города Мариуполя»», перереєстрацію якого у подальшому як юридичної особи здійснено 11.07.2024 на так зване «Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение «Средняя школа № 64 Городского округа Мариуполь» Донецкой народной республики, розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Урицького, буд. 92А, в котрому обійняла посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави-агресора, а саме: заступника директора з навчально-виховної роботи.

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, маючи мету, направлену на здійснення дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою зазначеного навчального закладу, займаючи у ньому посаду т.зв. «заместителя директора по учебно- воспитательной работе», згідно з посадовими обов`язками заступника керівника освітньої установи, передбаченими чинним законодавством держави-агресора рф, з урахуванням вимог Федерального закону № 273-ФЗ, ФГОС № 413, а також Наказу Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку рф від 26.08.2010 №761н «Про затвердження Єдиного кваліфікаційного довідника посад керівників, фахівців та службовців, розділ «Кваліфікаційні характеристики посад працівників освіти»» (зареєстрований в міністерстві юстиції російської федерації 06.10.2010 за № 18638), виконує покладені на неї функції.

Також, ОСОБА_6 , будучи на посаді так званого «заместителя директора по учебно-воспитательной работе» Государственного бюджетного общеобразовательного учреждения «Средняя школа № 64 городского округа Мариуполь» Донецкой народной республики», 30.08.2024 погодила та підписала «Рабочую программу курса внеурочной деятельности «Основы психологии и педагогики для 8 класса основного общего образования на 2024-2025 учебный год».

Отже, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невставновлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.10.2022 по теперішній час, перебуваючи на посаді т.зв. «заместителя директора по учебно-воспитательной работе» здійснює впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному навчальному закладі.

На підставі викладеного, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора в закладах освіти, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-матеріалами оперативного підрозділу;

-протоколом огляду Інтернет-ресурсу, згідно з яким встановлено фото матеріали із зображенням ОСОБА_6 на сторінці сайту «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБЩЕОБРАЗОВАТЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «СРЕДННЯ ШКОЛА №64 ГОРОДСКОГО ОКУРГА МАРИУПОЛЬ» ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» серед керівників зазначеного навчального закладу.

- висновком судової портретної експертизи від 17.12.2025 № СЕ-19/104-25/44318-ФП, згідно з яким встановлено, що фото, розміщеному на сайті «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБЩЕОБРАЗОВАТЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «СРЕДННЯ ШКОЛА №64 ГОРОДСКОГО ОКУРГА МАРИУПОЛЬ» ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» та на анкеті ОСОБА_6 зображена одна й та сама особа.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка показала, що вона знайома з ОСОБА_6 , так як раніше працювали в одній школі - № 64 м. Маріуполь, Донецької області та після 24.02.2022 остання залишилась та тимчасово окупованій території у м. Маріуполь та працює заступником директора у цій школі.

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , яка впізнала ОСОБА_6 .

Повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях до будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченко, буд. 7 на 17.01.2026, 19.01.2026 та 20.01.2026, які було розміщено 13.01.2026 у засобах масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» № 9 (8201), та на офіційному сайті «Офісу генерального прокурора», однак, ОСОБА_6 у визначений час не з`явилась та не повідомив причини неявки.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Згідно з матеріалами оперативного підрозділу вбачається, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території м. Маріуполь, Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою слідчого від 21.01.2026, на підставі ст. 281 КПК України підозрювана ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 лютого 2025 рокустосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2026 рокуписьмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, вручено захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 . Таким чином, у зв`язку з неявкою ОСОБА_6 за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості їй безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в газеті «Урядовий кур`єр» № 9 (8201) від 13 січня 2026 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 13 січня 2026 року опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 17 січня 2026 року, 19 січня 2026 року, 20 січня 2026 року, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000054, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваної тощо.

Таким чином, 13 січня 2026 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора в закладах освіти.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судової портретної експертизи № СЕ-19/104-25/44318-ФП від 17 грудня 2025 року; протоколом допиту свідка; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка; протоколами огляду мережі Інтернет; матеріалами, отриманими від співробітників оперативного підрозділу за результатами виконання ними доручення слідчого по кримінальному провадженню; та іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують факт здійснення громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора в закладі освіти «Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение «Средняя школа № 64 Городского округа Мариуполь» Донецкой народной республики, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Урицького, буд. 92А, в котрому остання обійняла посаду заступника директора з навчально-виховної роботи.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Також встановлено, що постановою слідчого від 21 січня 2026 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією м. Маріуполь Донецької області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 на цей час невідомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчій судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 135, 139, 297-1297-5 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 лютого 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 січня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1