ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого з начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000500 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівка-1 Куп`янського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

встановив:

Слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил рф силовим способом з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно захопили та фактично здійснили окупацію частини території Харківської області, в тому числі м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, шляхом зосередження навколо вказаного населеного пункту та безпосередньо в ньому, збройних підрозділів рф та встановлення контрольно-пропускного режиму в`їзду та виїзду з вказаного населеного пункту тощо, що тривало до початку вересня 2022 року (не пізніше 13.09.2022).

Після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію України, з 24.02.2022 збройні сили країни агресора - рф безпосередньо здійснили силове захоплення та взяття під контроль будівель і споруд на території міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, що забезпечують діяльність органів державної влади, в тому числі і ВП №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, вул. Дзержинського, 6, з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та з метою створення окупаційної влади, зокрема нового окупаційного правоохоронного органу, та вирішили залучити до співпраці місцевих жителів.

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, у період часу з кінця червня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в кінці червня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, знаходячись на території м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою допомоги державі-агресору та її збройним формуванням створити вертикаль незаконних органів влади, у зв`язку з тим, що така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом, з метою завдання шкоди України, достовірно знаючи, що за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, вул. Дзержинського, 6 знаходиться Відділ поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, а співробітники відділу виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту, погодився на пропозицію військових російської федерації та вирішив добровільно зайняти посаду у новоствореному правоохоронному органі, а саме посаду: «полицейского (водителя) 1 отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции отделения полиции №3 (дислокация г. Волчанск) ВГА Харьковской области».

Після чого, 05 липня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам з метою завдання шкоди Україні, зайняв посаду у новоствореному правоохоронному органі окупаційної влади, а саме посаду: «полицейского (водителя) 1 отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции отделения полиции №3 (дислокация г. Волчанск) ВГА Харьковской области», перебуваючи на якій виконував обов`язки із здійснення патрулювання території м. Вовчанськ, прийняття заяв і пояснень від населення, перевірки документів, перевірки автомобілів, виявлення правопорушень вчинених місцевим населенням у новоствореному правоохоронному органі, розташованому за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, вул. Торгова, 2, а саме за місцем знаходження Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

08 січня 2026 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

20 січня 2026 року слідчим винесено постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Таким чином, було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_6 шляхом вручення письмового тексту повідомлення про підозру посадовій особі Вовчанської міської Військової адміністрації Чугуївського району Харківської області за місцем реєстрації ОСОБА_6 для передачі йому разом із повістками про виклик, шляхом вручення захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 41 від 20.03.2019.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-borisenku-ba-ta povistki-pro-viklik-na-012026-ta-19012026 та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2023 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

1) відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України органами слідства доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

2) відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному відоме фактичне місце проживання допитаних свідків, що дає можливість останньому здійснювати вплив на свідків з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, а також потерпілих. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки та потерпілі вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

3) відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, оскільки останній вчинив особливо тяжкий злочин, що дає органу досудового розслідування вважати, що останній може продовжити вчиняти нові умисні особливо тяжкі злочини, в тому числі.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив кримінальне правопорушення - злочин, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної особи зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього цим Кодексом.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відносяться до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а також зважаючи на вчинене діяння ОСОБА_6 є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, вказав, що існують ризики того, що ОСОБА_6 , буде і далі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також може продовжити злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя заслухав думку слідчого, прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_6 , а також дані про особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_6 , є громадянином України, раніше не судимий, однак, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, що може спонукати підозрювану до переховування від органів досудового слідства та суду, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваної, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 , кримінального правопорушення (злочину), вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи, може продовжити злочинну діяльність, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку та можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Слідчий суддя також зважає, що 20 січня 2026 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Також, слідчий суддя ураховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого з начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000500 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після затримання особи і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу її доставки до місця проведення кримінального провадження, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1