У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000535, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000535, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000535, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за №1772, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , право власності на нежитлову будівлю, площею 135,2 кв.м. перейшло до ОСОБА_5 .

При цьому, право власності на вказану будівлю було зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Подільською у м. Києві держадміністрацією, згідно розпорядження 03/181 від 28.06.1996 року.

Водночас, згідно з інформації Подільської районної в місті Києві державної адміністрації встановлено, що відповідно до законодавства та нормативно-правових актів України документи Подільської районної у м. Києві державної адміністрації за 1996 рік знаходяться на зберіганні в архівному відділі апарату Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

За результатами перегляду документів, у володінні Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, вказане розпорядження від 28.06.1996 № 03/181 не виявлено.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на зберігання до архівного відділу апарату Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не надходило. Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією. Розпорядження про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не видавалось.

Окрім цього, комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 в сховищі КП КМР «КМ БТІ» не існує.

Відповідно до відомостей Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у реєстрі адрес у місті Києві відсутня інформація про присвоєння об`єкту нерухомого майна, зокрема нежитловій будівлі, адреси АДРЕСА_1.

Також, згідно інформації Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контрою міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент не видавав та не реєстрував документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта за адресою АДРЕСА_1 (площею 135,2 кв.м).

Таким чином, вказаний об`єкт є самочинно збудованим, а право власності на нього неіснуючим, а договір купівлі-продажу нежитлової будівлі нікчемним.

Крім того, в невстановлений досудовим розслідуванням часу та місці, однак не пізніше 07.10.2016, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, яка розташована в охоронних зонах, зонах особливого режиму використання земель, шляхом самовільного будівництва споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, та в подальшому здійснення реєстраційних дій в порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням точний час та місці, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, яка розташована в охоронних зонах, зонах особливого режиму використання земель, шляхом самовільного будівництва споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, діючи всупереч вимогам ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, залучивши невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які не були обізнані про його злочинний умисел, самовільно збудував та розмістив об`єкт площею 135,2 кв.м в межах земельної ділянки з кадастровим номером :85:398:0079 за адресою: вулиця Мостицька, вул. Наталії Ужвій, просп. Правди, вул. Вишгородська в Подільському районі міста Києва, яка перебуває в межах охоронних зон, зон особливого режиму використання земель та перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до висновку спеціаліста за результатами проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером :85:398:0079 встановлено, що фактична площа нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 становить 155,6 кв.м, яка повністю розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :85:398:0079.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, а саме у самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, вчиненого щодо земель в охоронних зонах, зонах особливого режиму використання земель.

28.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що зможе забезпечити нормальну процесуальну поведінку підозрюваного та безперешкодне розслідування кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000535, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

Судом встановлено, що 28.11.2025 в межах кримінального провадження №0000535 від 16.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України та вказаних у клопотанні долучено: рапорт прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва в порядку ст.ст. 36, 214 КПК України щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду за участі спеціаліста ОСОБА_8 , на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого було здійснено геодезичні роботи по встановленню зовнішніх меж; висновок спеціаліста № 27-09/2025 від 27.09.2025, за результатами проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером :85:398:0079, встановлено, що фактична площа нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 становить 155,6 кв. м., яка повністю розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :85:398:0079; документи, отримані від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відсутності розпорядження № 03/181 від 28.06.1996 у володінні; документи, отримані від комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо відсутності інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1, у сховищі КП КМР «КМ БТІ»; документи, отримані від Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щодо відсутності інформації про присвоєння об`єкту нерухомого майна, зокрема нежитловій будівлі, адреси АДРЕСА_1; документи, отримані від Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо інформації про те, що Департамент не видавав та не реєстрував документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 та інші документи та матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

З даних, що містяться в долучених до клопотання письмових доказах, вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з цим, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, суд виходить з наступного.

Так, підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, максимальною санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

З врахуванням викладеного, на думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Разом з цим, доказами, які долучені до клопотання стороною обвинувачення не доведений ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки жодних аргументів стороною обвинувачення не наведено та жодних доказів на його підтвердження не долучено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, враховує відомості про особу підозрюваного, який є офіційно працевлаштований, на утриманні має неповнолітню дитину 2010 року народження, з вищою освітою, одружений, раніше не судимий.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), часткову доведеність ризиків, зазанчених у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків, та здійснення обов`язків, пов`язаних з координацію, забезпеченням цивільного захисту населення у м.Києві та ліквідації наслідків ракетних обстрілів.

Керуючись, ст. 176-178, 182, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000535, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України;

утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.01.2026.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали покласти на уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1