Провадження № 1-кс/204/3534/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001489 від 26.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001489 від 26.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001489 від 26.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 02:30 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою свого мешкання у квартирі АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у останнього виникла сварка з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 26.12.2025 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 02:30 години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, наніс не менше одного удару невстановленим в ході проведення досудового розслідування предметом, що володів колюче-ріжучими властивостями, в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_6 , заподіявши останньому відповідно до довідки КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР від 26.12.2025, тілесні ушкодження у вигляді: «Проникаючого колото різаного поранення грудної клітини справа. Поранення нижньої ділянки правої легені. Поранення серця правого шлуночка. Правобічний гематоракс, гемоперікард». Із вказаними тілесними ушкодженнями, ОСОБА_6 госпіталізований до лікувального закладу - КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР. 26.12.2025 в період часу з 11 години 39 хвилин по 11 годину 56 хвилин старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проведено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, так на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, у присутності понятих оперуповноваженим СКП ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_7 , проведено особистий обшук, в ході якого було виявлено: джинси синього кольору з речовиною бурого кольору на правій та лівій частині вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ; светр сірого кольору з плямами бурого кольору, вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ; змиви з правої та лівої рук затриманого на окремі марлеві тампони, які разом з контролем марлі, упаковані в окремі паперові конверти НПУ; зріз однієї нігтьової пластини з великого пальця правої руки затриманого, які упаковані в паперовий конверт НПУ. Вищевказані речі вилучені до відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області. Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні оскільки воно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення. Таким чином, в ході проведених слідчих дій було встановлено достатньо підстав вважати, що виявлені джинси синього кольору з речовиною бурого кольору на правій та лівій частині вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ; светр сірого кольору з плямами бурого кольору, вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ; змиви з правої та лівої рук затриманого на окремі марлеві тампони, які разом з контролем марлі, упаковані в окремі паперові конверти НПУ; зріз однієї нігтьової пластини з великого пальця руки затриманого, які упаковані в паперовий конверт НПУ, можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному поводженню. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неявкою учасників судового провадження у судове засідання, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001489 від 26.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Також встановлено, що постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 26.12.2025 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0001489, а саме: джинси синього кольору з речовиною бурого кольору на правій та лівій частині; светр сірого кольору з плямами бурого кольору; змиви з правої та лівої рук затриманого на окремі марлеві тампони; зріз однієї нігтьової пластини з великого пальця руки затриманого.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001489 від 26.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення особистого обшуку, а саме на: джинси синього кольору з речовиною бурого кольору на правій та лівій частині; светр сірого кольору з плямами бурого кольору; змиви з правої та лівої рук затриманого на окремі марлеві тампони; зріз однієї нігтьової пластини з великого пальця руки затриманого, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1