ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Провадження № 1-кс/932/344/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт на майно

26 січня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000136 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України

про накладення арешту на майно

установила:

До слідчої судді Шевченківського районного суду м. Дніпра 20.01.2026 року надійшло вказане вище клопотання про накладення арешту на майно. Судове засідання 22.01.2026 не відбулося у зв`язку із вимкненням світла у приміщенні суду.

У клопотанні старший слідчий прохав із метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучені під час проведення огляду 09.01.2026 року:

- на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 12», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператору Водафон НОМЕР_2

- на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 , строк дії до 07/28.

Зазначені речі належать ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 309, 310 КК України, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з раніше судимим громадянином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , інспектором відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також іншими невстановленими особами, в умовах воєнного стану на території України, створив та налагодив збут наркотичних засобів, вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв на території Донецької, Київської та Дніпропетровської областей.

Зазначені обставини підтверджені під час досудового розслідування показами встановлених свідків, матеріалами проведених оперативних закупівель наркотичних засобів та бойових припасів, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та відповідями на доручення від оперативного підрозділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_7 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , займається незаконним вирощуванням рослин роду конопель, які в подальшому висушує, подрібнює та фасує з метою їх подальшого збуту за допомогою мережі поштових відділень ТОВ «Нова Пошта» або раніше знайомим особам при особистій зустрічі з рук в руки.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 залучив до перевезення, пересилання з метою збуту, та отримання прибутку від збуту наркотичних засобів свою дружину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за допомогою поштових відділень ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_6 пересилає до м. Ірпінь Київської області, попередньо розфасований ОСОБА_7 наркотичний засіб канабіс ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 січня 2026 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

09 січня 2026 року проведено огляд, під час якого вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 12», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператору Водафон НОМЕР_2 та банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 , строк дії до 07/28, які належать ОСОБА_6 та які остання добровільно видала для проведення огляду та подальшого вилучення.

09 січня 2026 року вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор та старший слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, прохали задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, до матеріалів клопотання долучено заяву останньої про розгляд клопотання за її відсутності.

Не прибуття ОСОБА_6 не перешкоджає розгляду клопотання у силу приписів ч. 1 ст. 172 КПК України.

Слідча суддя, розглянувши матеріали клопотання, доходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У силу приписів ч.2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у т.ч. із метою збереження речових доказів.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.01.2026 року, досудове розслідування здійснюється стосовно громадянина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким повідомлено про підозру, які за попередньою змовою здійснювали збут наркотичних засобів, виготовлених ОСОБА_7 за місцем свого мешкання та перенаправленних за допомогою поштових відправлень ТОВ «Нова Пошта» та у подальшому переказу ОСОБА_8 частини отриманих від збуту грошових коштів на банківські рахунки дружини ОСОБА_7 ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу із актового запису про шлюб №503 від 18.12.1999 р., ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_7 .

09 січня 2026 року ОСОБА_6 надала добровільну згоду на огляд належних їй мобільного телефону та банківської картки: телефон марки «Xiaomi Redmi note 12», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператору Водафон НОМЕР_2 та банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 , строк дії до 07/28, які постановою старшого слідчого 09.01.2026 визнані речовими доказами.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 1, 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

На переконання слідчого судді, матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку про те, що вилучений мобільний телефон та банківська картка на яку старший слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій.

Доходжу висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеної банківської картки є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи їх власника (володільця). Накладення арешту відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження. Пряме чи побічне значення і причетність зазначених речей до обставин кримінального правопорушення має бути перевірена під час досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, той факт, що вилучені речі можуть містити необхідну інформацію та сліди кримінального правопорушення, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження майном, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.40, 98, 167, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

постановила:

Клопотання старшого слідчого про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасової заборони на відчуження, розпорядження та/або користування:

- на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 12», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператору Водафон НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 .

- на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 , строк дії до 07/28, яка належать ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали постановлено та проголошено 26.01.2026.

Слідча суддя ОСОБА_11