КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8565/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ ''ПСТ ЄВРОБУД'' на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Накладено арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 30 838 794,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» (), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб банківських установ АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках № НОМЕР_7 (євро, українська гривня), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) при накладені арешту на кошти ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» ().

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ ''ПСТ ЄВРОБУД'' подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, які саме ознаки речових доказів містять грошові кошти ТОВ ''ПСТ ЄВРОБУД'' та які саме обставини в розумінні ст.91 КПК України доводять арештовані кошти на рахунках у банківських установах.

Крім того, апелянт зазначає, що прокурором не долучено до клопотання документів на підтвердження того, що на зазначених банківських рахунках дійсно знаходяться кошти у сумі 30 838 794,00 гривень.

Апелянт наголошує на тому, що прокурор у клопотанні зазначав мету накладення арешту на майно, окрім збереження речових доказів, також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, проте у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, цивільний позов не заявлено, а тому така мета доведена не була.

Апелянт вказує, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, якими не передбачено повноважень слідчого судді при вирушенні питання про арешт майна зобов`язувати службових осіб банківської установи до вчинення певних дій, які виходять за межі цього процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки 09.10.2025 оскаржувану ухвалу постановлено без виклику особи, що подає апеляційну скаргу, копію ухвали представник власника майна отримав 23.10.2025, а з апеляційною скаргою звернувся до суду 27.10.2025, відтак, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Прокурор у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності прокурора, який без поважних причин не прибув у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, детективами Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Києва, в період часу з 01.01.2022 року по теперішній час, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, за попередньою змовою зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які являються службовими особами ТОВ «ПСТ ПЛЮС» (), ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» (), в порушені п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.10 (зі змінами та доповненнями), що призвело до ухилення від сплати податку на додану вартість в розмірі 61 410 783,00 грн., а саме: ТОВ «ПСТ ПЛЮС» () не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 110 444 126,00 грн (в т.ч. ПДВ 18 407 354,00 грн), ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 185 032 764,00 грн (в т.ч. ПДВ 30 838 794,00 грн) та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» () не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 72 987 809,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 164 635,00 грн).

Окрім цього, проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що протягом часу з 01.01.2022 по теперішній час ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи службовими особами на ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідальними за правильне ведення бухгалтерської та податкової звітності, за попередньою змовою із ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими особами, організували діяльності по систематичному зменшенню об`єктів оподаткування, шляхом внесення до офіційних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності завідомо неправдивих відомостей.

Окрім цього, в ході проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено факти причетності службових осіб ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» щодо надання послуг по обготівкуванню грошових коштів.

За результатами проведеного аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015», за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року, вбачається порушення п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.10 (зі змінами та доповненнями), що ймовірно призвело до ухилення від сплати податку на додану вартість в розмірі 61 410 783,00 грн, а саме:

- ТОВ «ПСТ ПЛЮС» не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 110 444 126,00 грн (в т.ч. ПДВ 18 407 354,00 грн);

- ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 185 032 764,00 грн (в т.ч. ПДВ 30 838 794,00 грн);

- ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 72 987 809,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 164 635,00 грн).

ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» складають одну групу компаній та підконтрольні одним і тим особам.

Крім того, ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» здійснюють реалізацію однотипної продукції (будівельних матеріалів), використовують пов`язані ІР-адреси для здійснення фінансово-господарської діяльності та подачі податкової звітності.

Таким чином, ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» мають пов`язаних керівників, засновників, здійснюють реалізацію однотипної продукції (будівельних матеріалів), використовують комп`ютери та/або пристрої, які мають однотипні ідентифікатори мережевого рівня, що може свідчити про пов`язаність вищезазначених СГ між собою.

Отже, група компаній ТОВ «ПСТ ПЛЮС», ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» отримують на розрахункові рахунки грошові кошти за будівельні матеріали в тому числі з ПДВ, без відображення таких операцій в податковому обліку, зокрема в деклараціях з податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до висновку експерта № 2249 від 22.08.2025 за результатами проведення судової економічної експертизи підтверджується висновки аналітичного продукту № 23.24/2.2/1-25 від 02.01.2025, за результатами проведеного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «ПСТ ПЛЮС» (), ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» (), за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року, в частині розрахунку заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 61 410 783,00 грн., а саме:

ТОВ «ПСТ ПЛЮС» () на суму 18 407 354,00 грн.;

ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () на суму 30 838 794,00 грн.;

ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» () на суму 12 164 635,00 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» відкрито рахунки № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441).

Таким чином, на рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 знаходяться грошові кошти ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД».

У зв`язку із зазначеним, постановою про визнання речовим доказом прийнято рішення про визнання безготівкових грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» в сумі 30 838 794,00 гривень, речовим доказом.

09.10.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва накладено арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 30 838 794,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» (), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» () № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб банківських установ АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках № НОМЕР_7 (євро, українська гривня), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) у АТ «ПОКРЕДИТ БАНК» (МФО 320984), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), № НОМЕР_6 (українська гривня, долар США, євро) у АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК» (МФО 380441) при накладені арешту на кошти ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» ().

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказані грошові кошти, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 30 838 794,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» (), зазначених у резолютивній частині ухвали слідчого судді, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» на невідповідність арештованих грошових коштів критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що арештоване майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна чи інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Посилання представника апелянта на те, що прокурор у клопотанні зазначав мету накладення арешту на майно, окрім збереження речових доказів, також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, проте у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, цивільний позов не заявлено, а тому така мета доведена не була, відхиляється колегією суддів, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, згідно якої майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 30 838 794,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД» (), зазначених у резолютивній частині ухвали слідчого судді, накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, колегія суддів зауважує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ ''ПСТ ЄВРОБУД'' залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_12

Судді:

ОСОБА_13 ____________