ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1665/25 Справа № 932/1577/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_9 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14.08.2025р. про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, до 13 жовтня 2025 року включно,-

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся з клопотанням слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра з клопотанням, яке погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №007628 від 25 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14.08.2025р. відмовлено в задоволені клопотання слідчого.

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків. Строк дії ухвали до 13 жовтня 2025 року включно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду прокурором подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до підозрюваної ОСОБА_6 . У разі обрання судом альтернативного виду запобіжного заходу підозрюваному у виді застави, просить суд, з урахуванням майнового становища підозрюваного, зокрема рівня матеріального забезпечення, тяжкості кримінального правопорушення в якому вона підозрюється, визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вимог вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. На думку прокурора, суд першої інстанції не врахував усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та роль підозрюваної як організатора злочину. Зазначає, що внаслідок дій ОСОБА_6 та інших осіб було здійснено незаконну порубку дерев, чим завдано державі збитків понад 14 мільйонів гривень. Ці обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями свідків, висновками експертиз та результатами негласних слідчих дій. Вказує, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Домашній арешт, на думку прокурора, не забезпечить запобігання цим ризикам. Вважає, що через тяжкість інкримінованих злочинів та наявні докази суспільний інтерес вимагає застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України, достатньою мірою підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме: копіями договорів, укладених між ДП «Слов`янське лісове господарство» та ДСЛП «Харківлісозахист» щодо проведення лісопатологічного обстеження насаджень на доцільність призначення в них заходів з поліпшення санітарного стану лісів; копіями актів лісопатологічного обстеження та оцінки санітарного стану насаджень, складених посадовими особами ДП «Слов`янське лісове господарство» та ДСЛП «Харківлісозахист»; показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; протоколом обшуку адміністративної будівлі ДП «Слов`янське лісове господарство», в ході якого виявлено та вилучено документи відповідно до переліку; протоколами огляду ділянок лісу, в ході яких виявлені пні дерев різних порід, які описані та виміряні; довідкою за результатами проведення обстеження ділянок лісу посадовими особами ДП «Ліси України», якою встановлено орієнтовну шкоду, заподіяну лісу незаконним вирубуванням на суму 14 274 746,31 грн; висновками комплексних судових інженерно-екологічних та економічних експертиз, якими, в тому числі встановлений розмір шкоди, заподіяної лісу незаконними порубками, судових почеркознавчих експертиз на підтвердження належності підписів в актах лісопатологічного обстеження та оцінки санітарного стану насаджень, та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що вона підозрюється у вчиненні низки тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, тому наслідки і ризик втечі можуть бути визнані нею менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

В той же час слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий в своєму клопотанні, не доведений, оскільки не надано будь-яких доказів на підтвердження наміру підозрюваної впливати на свідків у кримінальному провадженні. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відповідно до обґрунтування слідчого не конкретизований та фактично дублює інші ризики.

З чим погоджується суд апеляційної інстанції. Також суд погоджується з висновком, що як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні не доведено, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, і недостатньо застосування інших, більш м`яких заходів.

Оскільки само по собі покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винуватою у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, не може бути підставою для застосування відносно неї виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку що з метою запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Під час розгляду клопотання доказів про те, що за час проведення досудового розслідування підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, до суду надано не було.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі згідно ч.1-2 ст.181 КПК України.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

Так як цей запобіжний захід, всупереч ствердженням обвинувачення, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку

Отже, доводи прокурора стосовно незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно і об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, ухвалу слідчого судді суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14.08.2025р. про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 365 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, до 13 жовтня 2025 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді