Провадження № 1-кп/537/71/2026
Справа № 537/7831/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000265 від 29 листопада 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого за наступних обставин: Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція) від 11.05.2011 в п. b ст. З встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Встановлено, що ОСОБА_4 є особою, з якою ОСОБА_3 спільно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , але останні не перебували у шлюбі між собою. Тим самим відповідно до Закону, на них розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, однак в порушення вказаного Закону, ОСОБА_3 вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини за наступних обставин:

27 листопада 2025 року близько 15-30 год., перебуваючи за адресою: м. Кременчук, вул. Набережна лейтенанта Дніпрова на території автомобільного кооперативу «Крюківський-1» поблизу гаражу № НОМЕР_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стався сімейний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив шарф, який був надягнутий на шиї у ОСОБА_4 , та почав затягувати його тим самим спричинив потерпілій тілесне ушкодження.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1447 від 04.12.2025 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: синця на боковій поверхні шиї справа, яке утворились від дії тупого предмету (не менш ніж від одного удару) та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

12 січня 2026 року у підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки ним вперше вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, він примирився з потерпілою ОСОБА_4 , будь-яких претензій остання до нього не має. Проти закриття кримінального провадження відносно нього обвинувачений не заперечує, наслідки чого йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України підтримує, з обвинуваченим вони примирилися та претензій до останнього вона не має.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності посилаючись на те, що у даному випадку наявні всі умови, передбачені ст. 46 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 288 КПК, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням його з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою стороною та відшкодував завдану шкоду, та враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка підтримала клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження та зазначила, що вони із ОСОБА_3 примирилися, будь-яких претензій до останнього вона не має.

Постановляючи судове рішення, суд з`ясовує правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин закриття кримінального провадження в порядку статті 46 КК України, та добровільність їх позицій, а також процесуальних наслідків зазначеного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Учасники провадження підтвердили, що примирення відбулося добровільно, без будь-якого впливу, заперечень проти задоволення клопотання не надходило.

Таким чином, наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000265 від 29 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя : ОСОБА_1