Справа № 571/3318/25
Провадження № 1-кс/571/8/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року с-ще Рокитне

Слідча суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Рокитне клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції ВП №2 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рокитне, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого лейтенанта, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, командира взводу інженерних конструкцій 2-ї інженерної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий ОСОБА_6 за погодження із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України без визначення розміру застави.

З клопотання вбачається, що 18 листопада 2022 року громадянин України ОСОБА_7 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом по мобілізації та зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, старший лейтенант ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, старший лейтенант ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, проходячи військову службу на посаді командира взводу інженерних конструкцій 2-ї інженерної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, близько 10 год. 00 хв. 27 березня 2023 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування зведеного підрозділу інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , відправившись у невідомому напрямку, після чого почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

17.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

18.11.2025 слідчим суддею Рокитнівського районного суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.01.2026 включно.

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 17.02.2026 року.

Як зазначає слідчий, причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, зібраних вході до судового розслідування.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному правопорушенні іншим чином необхідно продовжити відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України підозрюваному та його захиснику вручені копії клопотання про продовження строку запобіжного заходу та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили з приводу поданого клопотання прокурора.

З`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши надані слідчому судді матеріали клопотання, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що слідчим відділенням відділення відділення поліції ВП №2 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 05 травня 2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

17.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

17.11.2024 о 10 год. 12 хв. гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рокитне, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 було затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 України.

18.11.2025 слідчим суддею Рокитнівського районного суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.01.2026 включно.

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 17.02.2026 року.

За положеннями ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що сукупність доказів, зібраних в ході досудового розслідування кримінального правопорушення, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Європейський Суд у справі «Макаренко проти України» (Заява №622/11) від 30.01.2018 зазначив, що на додаток до наявності обґрунтованої підозри, вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду. До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку.

Слідчею суддею при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: реальна можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з огляду на усвідомлення ним невідворотності покарання за вчинення особливо тяжкого злочину; ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованих доводів того, що ці ризики на теперішній час зменшилися чи перестали існувати, слідчому судді не надано.

Крім цього, у п. 73 рішення Європейського суду від 27.02.2018 у справі «Сінькова проти України» (CASEOF SINKOVA v. UKRAINE), (Заява № № 39496/11) зазначено, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, коли у суспільстві наявна велика напруженість та від військовослужбовців очікується максимальна чіткість, стійкість та дисциплінованість з огляду на небезпеку, що виникла у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, слідча суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

На підставі викладеного, враховуючи, що на теперішній час ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, зважаючи на те, що оперативно-слідчі дії, направлені на збирання доказів у кримінальному провадженні, строк досудового розслідування якого продовжено до 17.02.2026, тривають, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчою суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Разом з тим, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 передбачений ч.4 ст.408 КК України, слідча суддя вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193-197, 205 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 17.02.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити, що строк дії ухвали до 17 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча судді ОСОБА_1