Номер провадження:1-в/521/1071/25
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла заява про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник колонії в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останні рази:

-25.01.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.ч. 1, 2. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням;

-27.09.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-16.12.2021 року Одеським апеляційним судом вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2021 року змінено в частині призначення покарання та призначено покарання за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.02.2025 р. враховуючи ЗУ № 3886-ІХ від 28.10.2024 р. звільнено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року за епізодами від 09.01.2021 та 01.02.2021; від покарання призначеного за ч.1,2 ст.185 КК України вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 року за епізодами від 13.09.2020 о 08:16 год. та 13.09.2020 о 09:53 год. ОСОБА_4 вважати засудженим:

-ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року

-за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

-за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком за ч.2 ст. 185 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання, при значеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання 18.04.2022 року, кінець строку 02.04.2027 року.

Відбув 3 р. 03 м. 27 дн. станом на 13 серпня 2025 р.

До ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» прибув 05.07.2022 р. За весь період перебування в установі виконання покарань, відповідно до основних вимог ст.102 КВК України, не мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання. До засудженого застосовувалися заходи заохочення у відповідності з порядком, встановленим ст.131 КВК України. На профілактичних обліках в установі не перебуває. В установі офіційно працевлаштований. Чесно та повно виконує свої трудові обов`язки, прагне до покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, дбайливо ставиться до майна колонії і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, суворо дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, залучається до суспільно корисної праці за загальним правилом ( ст. 118 КВК України). Приймає участь у проведення соціально-виховних заходів, що створює у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Дотримується санітарно- гігієнічних норм.

Станом на день розгляду справи про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, засуджений відбув визначену п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України частину покарання.

Відповідно до п. 1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, згідно до частини 1 та 2 ст.50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом об меженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. А також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання , суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення, відбув визначену п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України частину покарання, а тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, що на день ухвалення рішення складає 01 рік 07 місяців невідбутого покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1