Провадження № 1-кс/369/2901/25
УХВАЛА

07.10.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий, в якому просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 05.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 85 від 09.04.2022 на підставі наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України № 69/2022 від 24.02.2022 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та призначено на посаду старшого стрільця 3 відділення охорони 2 взводу охорони 6 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Так, 05.10.2025 приблизно о 03 год. 20 хв., більш точного часу не досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували в кухонній кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 під час вживання алкогольних напоїв відбувся словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя ОСОБА_7 в момент їх заподіяння, та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв у праву руку кухонний ніж, який лежав на столі, та, перебуваючи у положенні стоячи навпроти ОСОБА_7 , яка сиділа на стільці, наніс один удар лезом ножа в область правого боку, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної стінки, пошкодження печінки, брижі товстої кишки, великого чепця, гемоперитонеуму, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Теміртау Карагандинської області Республіки Казахстан, українець, громадянин України, маючий середню-спеціальну освіту, неодружений, старший стрілець 3 відділення охорони 2 взводу охорони 6 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», інвалідності немає, статусу депутата немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

05.10.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме:

-електронним рапортом від 05.10.2025;

-протоколами огляду місця події від 05.10.2025;

-показами потерпілої ОСОБА_7 ;

-показами свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2025 за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2025 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання особи ОСОБА_4 ;

-іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування щодо нього запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою для звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 є згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання, яка йому загрожує останній може ухилятись від слідства та суду. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 08.06.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебуває в розшуку за Корюківським РВП ГУНП в Чернігівській області за ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, осіб на утриманні не має, не має місця роботи або навчання, що свідчить про відсутність у нього стримуючих факторів від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий та разом проживав та у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою може перебувати з ними в одній квартирі та зможе незаконно впливати на них з метою зміни ними своїх показань.

Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 11 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV на військовослужбовців покладається обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини.

Однак, 08.06.2024 солдат ОСОБА_4 старший стрілець 3 відділення охорони 2 взводу охорони 6 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив військову ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку з чим слідчим відділом Корюківським РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України (ЄРДР №0002791 від 28.09.2024).

Також варто врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, обставинами, які характеризують підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючий, за місцем реєстрації Чернігівська область, Корюківський район в с. Наумівка, не проживає, останній скоїв злочин із застосуванням насильства до потерпілої, 08.06.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебуває в розшуку за Корюківським РВП ГУНП в Чернігівській області, що свідчить про те, що він не має стійких соціальних зв`язків, тому окрім тримання під вартою, до нього застосувати не можливо.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, ОСОБА_4 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , має стійкі соціальні зв`язки та погіршення стану здоров`я. В зв`язку з чим сторона захисту просила не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежтися домашнім арештом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. 05.10.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Доводи підозрюваного та захисника про те, що стійкі соціальні зв`язки, а саме: ОСОБА_4 має матір похилого віку, зможуть запобігти ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, суд відхиляє, адже ОСОБА_4 з матір`ю, яка мешкає в Чернігівській області Колюківський р., с. Наумівка, не проживав, водночас підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи ОСОБА_7 , з якою проживав разом в м. Боярка Київської області.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Водночас, враховуючи те, що до клопотання не долученні докази того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до відповідальності чи йому була пред`явлена підозра у вчиненні інших кримінальних правопорушень, зважаючи на його позитивну службову характеристику, судом не встановлено, що підозрюваний має стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відповідно судом не встановлено наявність ризику вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі роль, яку підозрюваний виконував у злочинній організації, у створені та керівництві якої він підозрюється, саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000444 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту фактичного затримання 05 жовтня 2025 року о 05 год 30 хв, - до 03 грудня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 10 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1