Справа №760/498/26 1-кс/760/689/21-кс/760/689/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3-го відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, подане у кримінальному провадженні № 0000988, від 13.08.2025 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що слідчим ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000988, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів Збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеною Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави України та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року №36/103, від 16.12.1970 року №2734 (XXV), від 21.12.1965 року №2131 (XX), від 14.12.1974 року №3314 (XXIX), спланували, підготували і 24.02.2022 року о 05 годині розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань Російської Федерації на територію України.

У цей же день, на виконання злочинного наказу політичного керівництва Російської Федерації, військовослужбовці Збройних сил та інших воєнізованих формувань Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державний кордон України в Київській, Чернігівській, Сумській, Харківській, Луганській, Донецькій, Херсонській, Миколаївській, Запорізькій, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, інші об`єкти цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям ЗС України та об`єктах цивільної інфраструктури. 24.02.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-XI введено військовий стан на всій території України з 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з веденням Російською Федерацією агресивної війни проти України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та востаннє продовжений з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 року строком на 90 діб.

Незважаючи на викладене, у громадянки України ОСОБА_4 , невстановленим досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10.02.2025, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії, які вчиняла за допомогою електронно-цифрових пристроїв, що перебували у її володінні.

Громадянка України ОСОБА_4 , за допомогою технічних пристроїв, що перебували у її користуванні, під`єднаних до глобальної мережі Інтернет, зареєструвала обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_4 », який нараховує: 16 тис. слідкувачів.

У подальшому 10.02.2025 о 13 год. 08 хв., ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та той факт, що поширення її інформації здійснюватиметься в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, перебуваючи неподалік адреси: АДРЕСА_2 , поширила публікацію у своєму обліковому записі у соціальній мережі «Facebook» з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_4 », і тим самим надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб, де згідно з висновком експерта № 7680/25-36.1 за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 13.10.2025 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України міститься інформація щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії.

У подальшому, у період часу з 10.02.2025 по 12.07.2025 громадянка України ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, з метою повторного вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії, усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, за допомогою технічних пристроїв, що перебували у її користуванні та які під`єднані до глобальної мережі Інтернет, повторно поширила матеріали, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії, а саме:

- 26.04.2025 о 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та той факт, що поширення її інформації здійснюватиметься в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, перебуваючи неподалік адреси: АДРЕСА_2 , поширила у соціальній мережі «Facebook» з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_4 », надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб, де згідно з висновком експерта № 7680/25-36.1 за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 13.10.2025 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України міститься інформація щодо заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- 18.06.2025 о 00 год. 03 хв, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та той факт, що поширення її інформації здійснюватиметься в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, перебуваючи неподалік адреси: АДРЕСА_2 , поширила у соціальній мережі «Facebook» з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_4 », надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб, де згідно з висновком експерта № 7680/25-36.1 за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 13.10.2025 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України міститься інформація щодо заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- 12.07.2025 о 18 год. 22 хв., ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та той факт, що поширення її інформації здійснюватиметься в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, неподалік АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , поширила у соціальній мережі «Facebook» з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_4 », надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб, де згідно з висновком експерта № 7680/25-36.1 за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 13.10.2025 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України міститься інформація щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та її заперечення.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, громадянка України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима -обґрунтовано підозрюється: - у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України; - у повторному поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини її території, а також заперечення цієї агресії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

14.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- Протоколом огляду від 13.08.2025.

- Висновком експерта № 7680/25-36.1 від 13.10.2025 року, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.10.2025.

- Протоколом обшуку від 14.11.2025.

- Іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

18.11.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 обрано підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби до 14.01.2026 року включно.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- отримати висновок судової-психологічної експертизи, оскільки підозрювана ОСОБА_4 перебувала під наглядом у КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги».

- виконати з підозрюваною ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

У ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- в разі необрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, остання може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

- враховуючи специфіку скоєння інкримінованого підозрюваній злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали їй відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні остання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, які стали їй відомі під час ознайомлення з матеріалами клопотання про обрання запобіжного заходу;

- у разі не застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, остання може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на те, що ОСОБА_4 систематично та періодично вчиняла інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

Отже, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як домашнього арешту у певний період доби, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної виходячи з наступного. Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих їй дій, остання не буде позбавлена можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваної вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрювана, продовжуючи проживати на території Києва, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів, наданих під час допитів. Приймаючи до уваги вказані обставини, існує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваної необхідно застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22:00 до 07:00, з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам визначеним п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 , визначеного слідчим суддею, закінчується 14.01.2026 року включно, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін не виявляється за можливе.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Захисник ОСОБА_5 підозрюваної ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить належну поведінку підозрюваної.

ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника, зазначивши, що можливо хотіла би виїхати з дитиною за межі Києва, у зв`язку з відсутністю опалення, світла у квартирі.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, дійшов такого висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 9 ч.1 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Статтею 176 КПК України встановлені загальні положення про запобіжні заходи, відповідно до ч. 1 якої запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України встановлені мета і підстави застосування запобіжних заходів.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що слідчим ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000988, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

14.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2025 у справі № 760/31901/25 застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку в період часу з 22 год. 00 хв по 07 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 січня 2026 року включно.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 12 січня 2026 року продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000988, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, до трьох місяців, тобто, до 14 лютого 2026 року.

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в її діях складу злочину та ступінь її вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Дослідивши надані стороною обвинувачення відомості та матеріали, заслухавши позицію підозрюваної, слідчий суддя під час вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду цього клопотання вона є людиною середнього віку, громадянкою України, яка на утриманні має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації.

Підозрювана ОСОБА_4 раніше не судима, при цьому відомості про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення їй про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано та на такі прокурором не вказувалося.

При цьому слід зазначити, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може вчинити дії, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

Проте, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Отже, слідчим суддею встановлено, що прокурором загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй злочинів, а також вірогідність існування певних ризиків стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність достатніх підстав для застосування до неї запобіжного заходу.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 436-2 КК України, що відносяться, зокрема, до тяжкого злочину та карається, позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Оцінюючи наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із того, що підозрюваній інкримінується вчинення тяжкого злочину, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що саме по собі підвищує вірогідність її намірів ухилятися від слідства і суду.

Слідчий суддя також враховує, що згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в поєднанні з контролем за місцем його перебування, може ефективно унеможливити переховування, вплив на свідків, знищення або спотворення доказів, а також продовження злочинної діяльності чи перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином.

Узагальнюючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що наявні у матеріалах провадження докази свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, а також про існування реальних, конкретних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не можуть бути нейтралізовані шляхом застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт у певний період доби.

З огляду на незавершеність досудового розслідування, необхідність слідчих та процесуальних дій, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, досягнення завдань кримінального провадження та недопущення перешкоджання його здійсненню, продовження строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з 22:00 по 07:00 наступної доби, є необхідним, співмірним та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Також відповідно до положень частини 5 статті 194 КПК України на підозрювану слід покласти обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик; не відлучатись за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176, 177, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, подане у кримінальному провадженні № 0000988, від 13.08.202 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 лютого 2026 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик;

- не відлучатись за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії ухвали визначити до 14 лютого 2026 року.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваної під домашнім арештом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1