ЄУН справи: 336/4915/23>
Номер провадження: 1-кп/336/339/2025
ВИРОК

Іменем України

03 листопаду 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого та цивільного позивача адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2022 року приблизно о 16.40 годині водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по 520 км+600 м автодороги Київ-Бориспіль-Запоріжжя-Маріуполь поблизу сщ. Комишуваха Запорізкого району Запорізької області, в напрямку м. Запоріжжя, та, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів, а саме військовослужбовців, які здійснювали завантаження бойової техніки на причіп ЧМЗАП, а також маючи технічну можливість уникнути наїзду на них шляхом гальмування з зупинкою керованого транспортного засобу до місця наїзду, діючи із злочинною недбалістю, своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або для безпечного об`їзду перешкоди не вжив, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у виді відкритих переломів кісток лівої та правої гомілок, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, закритий перелом правої плечової кістки, закритий перелом лівої ключиці, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді закритого уламкового перелому обох кісток лівої та правої гомілок у верхніх третинах зі зміщенням, з саднами в проекціях переломів та підшкірною гематомою по задньо-медіальній поверхні верхньої третини правої гомілки, закритого перелому шилоподібних відростків променевої та ліктьової кісток лівого передпліччя з дорзальним (тильним) підвивихом кисті, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньою тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав частково, щодо обставин події пояснив, що проходить військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_1 з березня 2022 року. На момент ДТП посвідчення водія не мав. 14 грудня 2022 року він рухався за кермом автомобілю зі сторони сщ. Комишуваха до м. Запоріжжя. В автомобілі також були ОСОБА_13 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_14 , що сидів позаду. Було темно, будь-якого зовнішнього освітлення не було, автомобіль на момент пригоди рухався зі швидкістю 40-50 км/год. В якийсь момент ОСОБА_8 побачив два автомобілі, які стояли з увімкненими аварійними покажчиками, вони були розташовані по узбіччям дороги приблизно за 50-100 метрів до іншої техніки. В цей час на дорозі стояв трал, до якого завантажували БМП, техніка розташовувалась на проїзній частині на смузі руху автомобілю ОСОБА_8 , внаслідок чого уся смуга руху була зайнята, техніка не була освітлена, також були відсутні будь-які попереджувальні знаки, люди, що займались завантаженням, не мали світловідбивних елементів на одязі. Людей він побачив приблизно за 15 метрів, але вжити заходів гальмування не встиг, збив людей, після чого автомобіль врізався в БМП. Після ДТП він вийшов з автомобілю, але допомогу потерпілим не надавав. Згодом одному з потерпілих перерахував з його згоди 25000 гривень на картку, інший потерпілий відмовився від отримання коштів, вказавши, що бажає отримати всю суму компенсації одразу. Обвинувачений вказував, що про скоєне шкодує, але просить врахувати, що завантаження техніки відбувалось у темну пору доби, техніка не була освітлена, знаки аварійної зупинки не були виставлені, а потерпілі не були вдягнуті у світлоповертальні жилети та не мали будь-яких світлоповертальних елементів на одязі, що не дозволяло вчасно їх помітити.

За клопотанням сторін кримінального провадження судом допитані потерпілі, свідки, досліджені письмові докази.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 20.06.2022 року був мобілізований до ВЧ НОМЕР_3 . 14.12.2022 року він за завданням заступника начальника ОСОБА_15 підготував автомобіль та вони вирушили до місця завантаження, яке розташовувалось приблизно в 1 км від сщ. Комишуваха. Завантаження відбувалось ввечері, приблизно о 15-16 годині, темно ще не було. На правому узбіччі дороги стояв тягач МАЗ, автомобіль УАЗ потерпілий припаркував приблизно за 15-20 метрів від тягача. Ще один автомобіль з увімкненою аварійною сигналізацією стояв на іншому узбіччі дороги. Дорога була рівна, оглядовість не обмежена. На момент аварії він перебував на узбіччі між тягачем та УАЗом, але самої аварії потерпілий не пригадує. Внаслідок аварії отримав тяжкі тілесні ушкодження, кілька днів перебував без свідомості, потім лікувався стаціонарно приблизно до квітня 2023 року, після чого продовжував лікування та реабілітацію. Також ОСОБА_12 наполягав на задоволенні цивільного позову, вказуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав тяжкої шкоди здоров`ю, фізичного болю, вимушений тривалий час лікуватись, наразі не може продовжувати військову службу, оскільки визнаний за висновком ВЛК обмежено придатним.

Потерпілий ОСОБА_10 суду повідомив, що перебував на посаді заступника командира батальйону з озброєння ВЧ НОМЕР_1 . Надійшла заявка щодо доставлення військової техніки з Запорізької області в Донецьку область. 14.12.2022 року, прибувши на місце завантаження поставили два автомобілі по узбіччям дороги з увімкненою аварійною сигналізацією на відстані приблизно 15- 20 метрів до тралу, який частково перекривав проїзну частину. На момент ДТП вже були завантажені два транспортних засоби, як раз завантажували третій. Свідок розташовувався біля тралу, коли побачив світло автомобілю та відчув удар. Перед дорожньо-транспортною пригодою люди махали руками та кричали водієві. Дорожньо-транспортна пригода сталась приблизно о 16.40 годині, були сутінки, але автомобілі ще були видимі. На момент робіт знаків аварійної зупинки виставлено не було, військовослужбовці були без світлоповертальних жилетів, чи був хтось від служби безпеки дорожнього руху військової частини ОСОБА_10 невідомо.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Ввечері 14.12.2022 року на автомобілі ОСОБА_13 , за кермом якого був ОСОБА_8 , вони їхали по автодорозі від сщ. Комишуваха в бік м. Запоріжжя. ОСОБА_13 сидів попереду, а ОСОБА_14 позаду. На момент дорожньо-транспортної пригоди було вже темно, дорога була суха. Автомобіль рухався зі швидкістю близько 80 км/год, коли виїхав за сщ. Комишуваха, потім ОСОБА_8 пригальмував. Дорога спочатку йшла вгору, потім вниз, тягач стояв в низині, назустріч рухались інші автомобілі, які засліплювали їх. В якийсь момент ОСОБА_13 вказав ОСОБА_8 пригальмувати, бо щось незрозуміле відбувалось на дорозі, хтось розмахував ліхтарем. ОСОБА_8 намагався гальмувати та змінив напрямок руху праворуч. Свідок лише відчув удар внаслідок зіткнення, але не помітив транспортних засобів, що розташовувались на дорозі. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 збив людину, що стояла посеред дороги, а також іншого чоловіка, що перебував біля транспортних засобів. На дорозі не було знаків аварійної зупинки, люди на дорозі були без світлоповертальних жилетів, були увімкнені габарити на тралі, але вони були брудні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ніхто в їх автомобілі не постраждав.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 . 14.12.2022 року на автомобілі ОСОБА_13 , яким керував ОСОБА_8 , приблизно о 16.00 годині вони виїхали з с. Єгорівка до м. Запоріжжя до відділення нової пошти, щоб забрати посилки. До блокпоста у сщ. Комишуваха ОСОБА_13 самостійно керував автомобілем, однак потім, оскільки він погано почувався, попросив ОСОБА_8 сісти за кермо, хоча знав, що ОСОБА_8 не має посвідчення водія. Автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год, дорога була суха, пряма, ОСОБА_13 сидів на передньому пасажирському сидінні. В якийсь момент ОСОБА_13 побачив два автомобілі, які розташовувались на узбіччі дороги з увімкненою аварійною сигналізацією, та вказав ОСОБА_8 знизити швидкість. ОСОБА_8 знизив швидкість приблизно до 40 км/год, а також перемкнув освітлення з дальнього на ближнє світло фар. Посеред смуги руху стояв навантажувач, в якій і врізався автомобіль. Пішоходи перебували посеред проїзної частини, свідок їх заздалегідь не побачив, побачив лише під час наїзду. На момент дорожньо-транспортної пригоди вже було темно, знаків аварійної зупинки на дорозі не було, люди були без світлоповертальних жилетів.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . 14.12.2022 року свідок разом із іншими військовослужбовцями - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , поїхали за бронетехнікою. Зупинились на трасі на тралі, який був завширшки 4 метри, довжиною приблизно 12 метрів, трал займав приблизно 2 метри смуги руху, були увімкнені габаритні покажчики. Свідок перебував біля тралу, двоє військовослужбовців перебували приблизно в 30 метрах, світили ліхтарями водіям. Також на узбіччі був автомобіль з увімкненою аварійною сигналізацією Світлоповертальних жилетів на військовослужбовцях не було. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 свідок не бачив, але знає, що цей автомобіль спочатку збив двох військовослужбовців, а потім самого свідка, внаслідок чого ОСОБА_16 заподіяно струс головного мозку та рану в лобній ділянці голови.

Також судом досліджувались письмові докази.

Згідно зі рапортом від 14.12.2022 року о 16.58 годині надійшло повідомлення від служби 102 про те, що 16.12.2022 року о 16.58 сталось зіткнення двох автомобілів.

Як вбачається з рапортів від 14.12.2022 року до ЗОКЛ ОСОБА_12 доставлено о 17.01 годині, ОСОБА_16 о 17.40 годині, ОСОБА_10 о 17.40 годині.

З повідомлення Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області від 10.02.2023 року вбачається, що 14.12.2022 року до служби 102 о 16.58 надійшло повідомлення від диспетчера ШМД.

З відповіді КНП «ТМО «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради повідомлення до служби 103 про дорожньо-транспортну пригоду та виклик бригад швидкої медичної допомоги надійшли о 16.55 годині 14.12.2022 року.

З листа Запорізького обласного центру з гідрометеорології від 09.02.2023 року вбачається, що 14.12.2022 року у м. Запоріжжя температура повітря складала 0,7 градуса, атмосферних опадів не зафіксовано.

З таблиці технічних засобів організації технічного руху вбачається, що ділянка автодороги Київ-Бориспіль-Запоріжжя-Маріуполь 520-521 км є горизонтальною, поздовжній похил 0 %.

В ході огляду місця події 14.12.2022 року о 18.00 годині оглянуто ділянку місцевості, розташовану на 520 км+600 метрів автодороги Київ-Бориспіль-Запоріжжя-Маріуполь. Огляд здійснювався за участі водія автомобілю МАЗ ОСОБА_19 та водія автомобілю Volkswagen Golf ОСОБА_8 . Зазначено, що проїзна частина є горизонтальною, дорожнє покриття сухе та чисте, наявні дві смуги рухи, по одній в кожному напрямку, зовнішнє освітлення відсутнє, видимість задніх фар напівпричепу понад 100 метрів. Автомобіль МАЗ та напівпричіп ушкоджень не мають, ушкоджена БМП та автомобіль Volkswagen Golf. Слідів гальмування не виявлено. Загальна ширина проїзної частини становить 7,1 м, при цьому причіп займає 3,1 м дорожнього полотна в смузі руху автомобілю під керуванням ОСОБА_8 . Протокол підписаний учасниками без зауважень та доповнень.

Згідно із результатом вимірювання рівня алкоголю за допомогою газоаналізатору Драгер станом на 14.12.2022 року о 18.55 годині ОСОБА_8 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 0,00 ‰).

З довідки РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області від 18.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_8 не мав посвідчення водія.

15.04.2023 року о 19.50 годині було проведено додатковий огляд місця події за участі ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 зазначив місце наїзду на потерпілих та місце зіткнення транспортних засобів, а також вказав, що рухався зі швидкістю 80 км/год, а коли побачив автомобілі, що стояли з увімкненими аварійними та габаритними вогнями, знизив швидкість автомобілю до 50 км/год, а також перемкнув освітлення з дальнього на ближнє світло, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав лівою частиною автомобілю на зустрічну смугу руху. Продовжуючи рух, побачив двох пішоходів, що стояли спиною до нього, застосував екстрене гальмування та змінив напрямок руху, однак, уникнути наїзду на людей не зміг, а після наїзду сталось зіткнення з задньою лівою частиною тралу. Для визначення видимості пішоходів та транспортних засобів проведено відповідний експеримент, при якому встановлено, що з місця водія автомобілю з увімкненим ближнім світлом фар видимість перешкоди (причепу) з увімкненими габаритами складає не менш ніж 150 м, видимість пішоходів з увімкненими ліхтарями настає за 150 м, видимість пішоходів при вимкнених ліхтарях та увімкнених габаритних вогнях причепу настає за 76,1 м, при вимкнених ліхтарях у пішоходів та вимкнених габаритних вогнях на причепі видимість настає за 82,3 м.

В ході проведення слідчого експерименту 15.04.2023 року із свідком ОСОБА_16 останній пояснив, що 14.12.2022 року о 16.30 годині він разом з військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 здійснював завантаження бойової техніки на причеп ЧМЗАП. На причепу були увімкнені габаритні вогні, на узбіччях дороги виставлені автомобілі з увімкненими аварійними та габаритними вогнями. Оскільки на момент ДТП ОСОБА_16 дивився в бік причепу, тож він не бачив руху автомобілю під керуванням ОСОБА_8 .

В ході проведення слідчого експерименту 15.04.2023 року свідок ОСОБА_13 показав місце наїзду на пішоходів, вказав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди було темно, ОСОБА_8 рухався зі швидкістю близько 50 км/год, від керування автомобілем не відволікався. Побачивши попереду автомобілі, що стояли на узбіччях з увімкненими аварійними та габаритними вогнями, ОСОБА_8 перемкнув світло фар на ближнє та змістився ліворуч, виїхавши частково на зустрічну смугу руху. Несподівано ОСОБА_13 побачив перед собою трьох пішоходів, вдягнутих у військову форму, які стояли спинами до них. Водій ОСОБА_8 застосував гальмування, після чого передньою частиною автомобілю скоїв наїзд на пішоходів, а потім сталось зіткнення передньої правої частини автомобілю з задньою лівою частиною тралу. В ході проведення слідчого експерименту з`ясовувалась видимість пішоходів для водія, яка визначена у не менш ніж за 150 метрів з увімкненим ближнім світлом фар з увімкненими ліхтарями у пішоходів, з увімкненим ближнім світлом фар при вимкнених ліхтарях у пішоходів відстань становить 75,1 м, при ближньому світлі фар та вимкнених габаритних вогнях на причепі за 82,3 м.

З висновку експерта № СЕ-19/108-22/15471-ІТ від 24.01.2023 року слідує, що робоча гальмівна система автомобілю Volkswagen Golf на момент огляду перебувала у працездатному стані, рульове керування у непрацездатному, відмова працездатності рульового керування автомобілю виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із висновком експерта № СЕ-19108-23/6025-ІТ від 11.05.2023 року водій автомобілю Volkswagen Golf ОСОБА_8 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Водій вантажного автомобілю МАЗ 64228 ОСОБА_19 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 15.1, 15.11, 19.4 Правил дорожнього руху України.

У випадку, коли на напівпричепі ЧМЗАП були ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, дії водія вантажного автомобілю МАЗ із напівпричепом ЧМЗАП ОСОБА_19 не відповідають вимогам п. 15.1, 15.11 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, у випадку, коли на напівпричепі ЧМЗАП були вимкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, дії водія вантажного автомобілю МАЗ ОСОБА_19 також не відповідають і вимогам п. 19.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Дії водія автомобілю Volkswagen Golf ОСОБА_8 не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації водій автомобілю Volkswagen Golf ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути пригоди шляхом гальмування з зупинкою автомобілю до місця наїзду.

Згідно із висновком експерта № 369п від 21.03.2023 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у виді закритих уламкових переломів обох кісток лівої та правої гомілок у верхніх третинах зі зміщенням, з саднами в проекціях переломів і підшкірною гематомою по задньо-медіальній поверхні верхньої третини правої гомілки, закриті переломи шилоподібних відростків променевої та ліктьової кісток лівого передпліччя з дорзальним (тильним) підвивихом кисті, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, забій паренхіми правої нирки, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, садна обличчя та лоба, забійна рана спинки носа, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Всі ушкодження виникли за механізмом тупої травми, не виключається при наїзді легкового автомобілю 14.12.2022 року, на що вказують характер ушкоджень гомілок та час госпіталізації.

Згідно із висновком комісійної експертизи № 718/к від 16.05.2023 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 заподіяні тілесні ушкодження у виді відкритих переломів кісток лівої та правої гомілок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, закритий перелом правої плечової кістки, закритий перелом лівої ключиці, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів). Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Інші письмові докази судом досліджені, оцінка їм не надається у зв`язку з відсутністю інформації, яка б мала доказове значення у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд виходить з наступного.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталась близько 16.10 години, що не знайшло підтверджень в ході судового розгляду та спростовано як показаннями свідків, так і письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 вказував, що ДТП сталась приблизно о 16.40 годині, свідок ОСОБА_20 вказував, що було вже темно, а свідок ОСОБА_13 зазначив, що з с. Єгорівка вони виїхали о 16.00 годині, тож враховуючи відстань до сщ. Комишуваха у 40 км, на місці ДТП автомобіль міг бути приблизно о 16.40 годині.

З відповіді КНП «ТМО «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради вбачається, що повідомлення до служби 103 про дорожньо-транспортну пригоду та виклик бригад швидкої медичної допомоги надійшли о 16.55 годині 14.12.2022 року.

До служби 102 повідомлення про ДТП надійшло о 16.58 годині, потерпілі та свідок ОСОБА_16 потрапили до медичного закладу після 17.00 години.

Враховуючи тяжкість ушкоджень, які зазнали потерпілі, які унеможливлювали надання їм медичної допомоги на місці без допомоги лікарів, викликає сумнів, що очевидці події очікували 45 хвилин перш ніж викликати швидку медичну допомогу.

Усі досліджені судом докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась приблизно о 16.40 годині, а не о 16.10, як про це вказано в обвинувальному акту.

У свою чергу, згідно із відкритими даними захід сонця у Запорізькій області 14 грудня відбувається о 15.47 годині, тож на момент дорожньо-транспортні пригоди була вже темна пора доби.

Додатково це підтверджується тим, що ОСОБА_8 перед дорожньо-транспортною пригодою рухався з увімкненим дальнім світлом фар, а пішоходи використовували ліхтарі.

Стороною захисту не заперечувався той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_8 скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження, які зазначені у висновках судових медичних експертиз.

Фактично сторона захисту наполягала на тому, що в діях самих пішоходів, а також осіб, які займались завантаженням техніки, наявні порушення Правил дорожнього руху України, при дотриманні яких ДТП могло і не статись.

З такими твердженнями сторони захисту суд частково погоджується з наступних підстав.

Так, п. 15.11 Правил дорожнього руху України вказує, що у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.

Пункт 4.4, 4.14 ПДР вказують, що пішоходам забороняється, зокрема, затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху; у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Натомість транспортний засіб МАЗ з напівпричепом в темну пору добу перебував не на майданчику для стоянки, а розташовувався безпосередньо на проїзній частині дороги, займаючи полосу руху автомобілю під керуванням ОСОБА_8 , при цьому пішоходи перебували на проїзній частині та не мали світлоповертальних елементів на одязі, що безумовно ускладнювало їх своєчасне виявлення на проїзній частині.

Таким чином, в діях представників військової частини, якими організовувалось завантаження техніки та контроль за дотриманням ПДР, водія транспортного засобу МАЗ з напівпричепом, маються невідповідності нормам ПДР України, як і у діях потерпілих пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які перебували на проїзній частині дороги та не мали світлоповертальних елементів на одязі.

У свою чергу, пунктами 12.2, 12.3 ПДР України визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На переконання суду, побачивши попереду розташовані на узбіччях автомобілі з увімкненою аварійною сигналізацією, ОСОБА_8 зрозумів, що попереду може бути перешкода або інша небезпека для руху, та його дії, які полягали у зменшенні швидкості руху та зміні напрямку руху, підтверджують це. Водночас він не виконав вимоги ПДР щодо зменшення швидкості руху до того рівня, який би дозволив йому вчасно виявити транспортні засоби та пішоходів, розташованих на проїзній частині.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що водій ОСОБА_8 був об`єктивно спроможний вчасно виявити пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на проїзній частині та мав технічну можливість загальмувати до моменту наїзду на пішоходів.

Враховуючи вищевказане, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, за ст. 286 ч. 2 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить наявність в діях водія автомобілю МАЗ ОСОБА_19 , потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 порушень Правил дорожнього руху України, а також дії обвинуваченого щодо часткового відшкодування потерпілому ОСОБА_12 завданої шкоди (виплата 25000 гривень).

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_8 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи, наразі є військовослужбовцем, під час проходження військової служби був неодноразово поранений, що підтверджено довідкою КНП «МЛЕ та ШМД» ЗОР від 30.03.2023 року та випискою з медичної картки від 13.02.2024 року, одружений та має двох дітей: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (станом на день завершення розгляду справи досяг повноліття).

При обранні виду та розміру покарання, яке слід призначити ОСОБА_8 та яке має досягти мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, а рівно і запобігання скоєнню інших злочинів, суд виходить з відомостей про особистість обвинуваченого та наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та вважає можливим призначити основне покарання на мінімальній межі санкції статті.

При цьому також суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без його фактичного відбування, адже хоча обвинувачений і частково визнав свою вину, водночас щиро шкодує про наслідки ДТП, вжив заходів для відшкодування збитків, продовжує брати участь в обороні України, що свідчить про можливість застосування положень ст. 75, 76 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи таку можливість, суд одночасно враховує і інтереси потерпілих, які у разі продовження ОСОБА_8 військової служби, мають більш реальну перспективу отримання відшкодування шкоди, а також інтереси народу України, адже ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, бере участь у захисті України.

Визначаючи необхідність призначення також і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що ОСОБА_8 не має права керування транспортними засобами, адже не отримував посвідчення водія, водночас виконання бойових завдань іноді передбачає необхідність керувати транспортними засобами, у зв`язку з чим суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання.

В ході судового розгляду цивільним позивачем ОСОБА_12 заявлено позов до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі, відповідно, 21454 гривні та 350000 гривень. Матеріальна шкода обумовлена витратами на лікування, щодо моральної шкоди позивач посилався на тяжку шкоду здоров`ю, яке неможливо відновити повною мірою, тривале лікування та отримання статусу інваліда, що у свою чергу позбавляє його можливості вести звичний спосіб життя, позбавляє можливості вільно пересуватись, адже ОСОБА_12 досі пересувається за допомогою милиць.

Цивільним відповідачем ОСОБА_8 відзив на позовну заяву не подавався, в судовому засіданні ОСОБА_8 вказував, що проти відшкодування моральної шкоди не заперечує, водночас розмір відшкодування моральної шкоди вважає надмірним, визнає позов в цій частині в розмірі 175000 гривень.

Захисник проти позову заперечував, вказуючи, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Згідно із копією наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.01.2023 року в результаті проведеного службового розслідування встановлено, що військовослужбовця ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з власної ініціативи, без дозволу командира, виїхали на особистому автомобілі у м. Запоріжжя у відділення «Нова пошта». За фактом самовільного залишення даними військовослужбовцями місця служби проводиться окреме службове розслідування (результати такого розслідування суду невідомі). Зазначеним наказом ОСОБА_8 притягнуто до відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

З копії висновку МСЕК вбачається, що 31.07.2025 року ОСОБА_12 було встановлено третю групу інвалідності строком на 1 рік.

Вирішуючи позов, суд виходить з наступного.

Питання відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на день ДТП були врегульовані, зокрема Цивільним Кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року.

Так, ст. 1194 ЦК України вказано, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Статтею 23 Закону України № 1961 вказано, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 22 Закону України № 1961 визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 26-1 Закону України № 1961 вказує, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Статтею 41.1 Закону України № 1961 визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;

в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;

г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

У випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (зазначена правова позиція сформована Верховним судом у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 733/1046/21).

Суду не було надано доказів наявності або відсутності поліса обов`язкового страхування транспортних засобів станом на момент ДТП, наявності чи відсутності у ОСОБА_8 спеціального статусу, визначеного ст. 13 Закону України № 1961, тож наразі не виявляється можливим визначити, чи має спричинену потерпілому шкоду відшкодовувати страховик або МТСБУ.

Крім того, суд також вважає необхідним звернути увагу на те, що ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, а також на те, що в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження не встановлювалось, чи під час виконання обов`язків ОСОБА_8 вчинив ДТП, чи ні, чи вважався він таким, що самовільно покинув місце служби або ні, адже ці питання мають визначатись в ході проведення службового розслідування ДТП посадовою особою служби безпеки дорожнього руху, що передбачено Положенням про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України, затвердженим Наказом Міністра оборони України № 330 від 01.11.1999 року, а також в ході службового розслідування щодо фактів перебування ОСОБА_8 за межами району дислокації.

Такі відомості в ході судового розгляду учасниками провадження суду не надавались, збирання судом таких доказів самостійно суперечило б принципу змагальності сторін, передбаченому ст. 22 КПК України.

Такі обставини можуть бути з`ясовані окремо в межах розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства з дотриманням необхідності участі інших осіб, які можуть нести цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільним позивачем всупереч вимогам чинного законодавства позов заявлено до ОСОБА_8 без з`ясування усіх підстав для стягнення шкоди саме з нього.

Твердження представника цивільного позивача про те що в межах кримінального провадження позов можливо пред`явити виключно до обвинуваченого, вищевказаних норм чинного законодавства не скасовує та не спростовує необхідності пред`явлення позову до належного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Також судом вирішуються питання щодо речових доказів та витрат на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 75, 76, 286 ч. 2 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченому ст. 286 ч. 2 КК України.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 2 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 протягом строку випробування обов`язки повідомляти командира військової частини, де він проходить військову службу, про зміну місця проживання.

Скасувати арешт автомобілю МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом НОМЕР_5 без реєстраційного номеру, бойовий автомобіль YPR-NSJ0631, належні військовій частині НОМЕР_1 , автомобілю Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_6 , належний ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.12.2022 року.

Речові докази: автомобіль МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом ЧМЗАП 9990, бойовий автомобіль YPR-NSJ0631, передані на зберігання військовій частині НОМЕР_1 , залишити військовій частині НОМЕР_1 ; автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_6 , переданий на зберігання ВП № 2 Запорізького РУП, повернути ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 5133,36 гривень (п`ять тисяч сто тридцять три гривні 36 коп).

У задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1