ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1163/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника військової частини ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , представника військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене військовослужбовцем ОСОБА_7 , до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , представника військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене військовослужбовцем ОСОБА_7 , до ЄРДР.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати службових осіб Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, внести до ЄРДР зазначені у повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 відомості про кримінальне правопорушення, яке, начебто, вчинив військовослужбовець ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем ЗСУ та його протиправні дії мають інший об`єкт посягання суспільні відносини пов`язані із встановленим законодавством порядком несення або проходження військової служби. Так ч.1 ст. 401 КК України встановлено, що військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів. Згідно ч.2 вказаної статті за відповідними статтями цього розділу (Кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення)). До вказаного розділу віднесена стаття 410, саме за якою, на думку ОСОБА_6 , повинен нести відповідальність військовослужбовець ОСОБА_7 . Вважав, що слідчий суддя суду першої інстанції невірно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, помилково дійшовши висновку, що вчинені дії не є кримінально караними.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Поряд з цим, 29.10.2025року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява представника військової частини НОМЕР_1 , в якій просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

Враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторони, яка була належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 25 серпня 2025 року до канцелярії Салтівського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 вказував, що 29.07.2025 року за вих. № 1879/5066 військовою частиною до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі Слідчий відділ) направлено заяву про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України, а саме привласнення військового майна військової частини НОМЕР_1 . До заяви додані матеріали службового розслідування, які, на його думку, підтверджують факт вчинення злочину. Вказував, що це повідомлення отримано адресатом 18.08.2025 року, проте на момент подання скарги військову частину не повідомлено про результати розгляду зави, відомості про злочин до ЄРДР не внесено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначав, що вчинені ОСОБА_7 дії наразі не є кримінально караними, що, у свою чергу, виключає його кримінальне переслідування, разом з цим, ч.1 ст. 214 КПК України передбачає, що до ЄРДР підлягають внесенню не всі відомості, а лише ті, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

З відомостей, які містяться в матеріалах цього провадження вбачається, що 13.08.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 на адресу Слідчого відділу направлено повідомлення з додатками про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України, а саме привласнення військового майна на загальну суму 1643,87 грн.

Вищезазначене повідомлення було отримано Слідчим відділом 18.08.2025 року.

Належить врахувати, що з 18.08.2025 року до 22.08.2025 року військова частина НОМЕР_2 не отримала будь-яких відомостей від Слідчого відділу щодо розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей за цим повідомленням до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Тобто, отримавши 18.08.2025 року повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, Слідчий відділ 20.082025 року вже повинен був направити до військової частини НОМЕР_1 або витяг з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, або надати будь-яку відповідь.

Проте, станом на момент звернення зі скаргою до слідчого судді суду першої інстанції, а саме станом на 22.08.2025 року, до військової частини НОМЕР_1 від Слідчого відділу не надходило будь-яких відомостей щодо розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням. При цьому підставами вважати заяву чи повідомлення такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, є наявність у них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, зокрема фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб вчинення злочину і т.і.)

Належить врахувати, що відповідно висновку, викладеному у постанові Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до постанови Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

У постанові від 01.12.2022р. у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, а також керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2025 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, розглянути повідомлення представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :