Справа № 191/3942/25
Провадження № 1-кп/191/404/25
У Х В А Л А

іменем України

29 січня 2026 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_8 подане клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно нього у виді тримання під вартою на більш м`який.

Захисники обвинувачених в судовому засіданні підтримали заявлене ОСОБА_8 клопотання.

Прокурори та представниця потерпілого заперечували проти зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Під час вирішення питання про продовження строку застосованого раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд встановив подальше існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та дійшов висновку про наявність правових підстав для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу можливо запобігти наведеним ризикам.

Судом також було взято до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також суд враховує, що ОСОБА_8 раніше, в силу ст. 89 КК України не судимий, задовільно характеризується, офіційно не працевлаштований, водночас, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що полягає в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, по двом епізодам, який має досить високий рівень суспільної небезпеки, тому є ризик, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Суд зазначає, що обов`язок доведення наявності підстав для зміни запобіжного заходу покладається на сторону, яка подала відповідне клопотання.

Проаналізувавши клопотання про зміну запобіжного заходу, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд доходить висновку про те, що обвинуваченим не наведено аргументів про те, що обставини, які були враховані слідчим суддею при вирішенні питання застосування запобіжного заходу, а також в подальшому судом при вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу, об`єктивно змінилися, причому настільки суттєво, що це обумовлює необхідність зміни запобіжного заходу. До клопотання також не надано будь-яких підтверджуючих таку зміну обставин документів, а саме по собі запевнення обвинуваченого у належній процесуальній поведінці та визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1