ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/714/25 Справа № 693/1047/17 Категорія: ч. 3 ст. 369 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 на ухвалу Жашківського райсуду Черкаської обл. від 22.08.2025 р. у кримінальному провадженні № 0001295 від 5.08.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 задоволене.

Вирішено повернутись до стадії підготовчого провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на 16.09.2025 р. о 14:00 год. в приміщенні Жашківського райсуду Черкаської обл.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, відмовити.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, які виклав прокурор ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 8.04.2015 р. № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абз. 3 п. п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення).

Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 8.01.2008 р. щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

За таких обставин, наявність визначених у кримінальному процесуальному законі вимог щодо звернення до суду з апеляційною скаргою на судове рішення, окреме оскарження якого не передбачене нормами КПК України, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Крім того, вказане судове рішення також не може бути оскарженим до апеляційного суду, відповідно до вимог ст. 309 КПК України, оскільки вказана ухвала постановлена під час розгляду кримінального провадження по суті в місцевому суді, а не на стадії досудового розслідування, як того вимагає Закон.

Апеляційний суд звертає увагу, що законодавець фактично не дозволяє оскарження в апеляційному порядку судових рішень під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, тому що безумовний пріоритет надається саме розгляду висунутого обвинувачення стосовно кожної особи. У чинному КПК України передбачено апеляційне оскарження судових рішень виключно тих, які стосуються тримання особи під вартою, тому що мова йде про перевірку необхідності тримання особи під вартою до ухвалення обвинувального вироку. В даній справі, суд ухваливши певне рішення, яке не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, визначив дату наступного судового засідання, але направив матеріали всієї справи до апеляційного суду, що безумовно не відповідає вимогам ст. 322 КПК України.

Виключних обставин, які б свідчили про необхідність невідкладної перевірки судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості вищевказаної ухвали суду, не вбачається.

Апеляційний суд наголошує, що законодавець у чинному КПК України чітко визначив, перелік судових рішень, які можуть бути окремо оскаржені в апеляційному порядку, а тому посилання прокурора ОСОБА_3 на те, що рішення суду прийняте не у спосіб та порядок, встановленим КПК України, не є релевантним.

Апеляційний суд також вважає необхідним наголосити на тому, що доводи прокурора ОСОБА_3 , що при прийнятті рішення необхідно врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду не є релевантними, оскільки це судове рішення стосується рішення слідчого судді, а не розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з вимогами ст. 394 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 на ухвалу Жашківського райсуду Черкаської обл. від 22.08.2025 р., якою клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 задоволене. Вирішено повернутись до стадії підготовчого провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на 16.09.2025 р. о 14:00 год. в приміщенні Жашківського райсуду Черкаської обл.

Матеріали кримінального провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до неї невідкладно надіслати до Жашківського райсуду Черкаської обл. для розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2