ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1291/18
УХВАЛА

"29" вересня 2025 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000473 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа № 187/1291/18 (виділені матеріали із кримінального провадження № 0000473) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.07.2018.

Після направлення обвинувального акту до суду, ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 22 вересня 2018 року включно. Цією ж ухвалою обвинуваченому визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн. У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладені наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, перебуває чи проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання або перебування.

Згідно повідомлення ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4) ОСОБА_4 звільнено з-під варти в зв`язку зі сплатою застави та останній вибув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із наступним ухиленням обвинуваченого ОСОБА_4 від явки до суду ухвалою Петриківського районного суду від 18.09.2018 оголошено розшук обвинуваченого, з кримінального провадження виділено матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в окреме кримінальне провадження, яке зупинено до його розшуку та виконання ухвали.

На підставі вищевказаної ухвали суду Верхньодніпровським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заведено оперативно-розшукову справу категорії «РОЗШУК».

Відповідно перевірки, проведеної за офіційною базою Державної прикордонної служби України перетину державного кордону України ІПС «Аркан-ЦП», 11.09.2018 ОСОБА_4 перетнув кордон України в пункті перетину «Гоптівка» на ділянці кордону з Російською Федерацією та до теперішнього часу в Україну не повернувся.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 після звільнення з-під варти ухилився від явки до суду та без повідомлення виїхав за межі України.

24.09.2021 ухвалою Петриківського районного суду оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4

04.08.2025 на пункті перетину кордону Краківець-Корчова (Львівська область, Яворівський район) ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали Петриківського районного суду від 28.09.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

06.08.2025 ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.10.2025.

Прокурор вважає, що з метою запобігання спроб з боку обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є необхідність продовження відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Обгрунтовуючи заявлене клопотання захисник зазначив наступне.

Щодо відсутності ризику переховування від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

На переконання захисту на даний час ризик у виді переховування ОСОБА_4 від суду відсутній, з огляду на наступне.

Не заперечуючи факту перебування ОСОБА_4 в міжнародному розшуку та проведення щодо нього процедури його видачі (екстрадиції) з Республіки Польща, наголошує, що ризик переховування останнього від суду на даний час відсутній, що підтверджується поведінкою самого обвинуваченого під час екстрадиційної процедури та підтверджується наступним.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 був затриманий на територію Республіки Польща. З цього часу йому стало відомо, що він перебуває у міжнародному розшуку за злочин вчинений у травні 2018 року. Разом з тим, суд м. Вроцлава відмовив в застосуванні тимчасового арешту ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останній з лютого 2025 року до серпня 2025 року перебував на свободі без будь-якого запобіжного заходу. ОСОБА_4 добровільно і самостійно з`явився до пункту перетину кордону «Краківець» для здійснення екстрадиції в Україну. Враховуючи, перебування ОСОБА_4 майже пів року без будь-якого запобіжного заходу у Республіці Польщі та маючи реальну можливість виїхати у будь-яку іншу країну Європейського Союзу, останній будучи обізнаним, що він розшукується українськими правоохоронними органами, що в Україні йде війна і він не зможе виїхати з України, добровільно з`явився до пункт перетину кордону для екстрадиції в Україну. ОСОБА_4 самостійно з`явився для його екстрадиції до України для вирішення питання щодо даного кримінального провадження у якнайшвидшому вирішенні якого він безпосередньо зацікавлений. Вказані обставини свідчать про відсутність наразі ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК у виді переховування ОСОБА_4 від суду.

Щодо відсутності ризику, вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, який мав місце 16 травня 2018 року, тобто більше 7 років тому. З того часу, ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності як на території України, так і на території Республіки Польща. Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ст. 70, ст. 75, 76 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 10 липня 2017 року. Іспитовий строк в 1 рік, встановлений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, закінчився 10 червня 2018 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 судом не розглянуто, вирок не ухвалено, а за позицією Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99). Таким чином, навіть якщо ОСОБА_4 наразі перебуває на обліку у відповідному центрі пробації, то в порушення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, яким встановлений іспитовий строк в 1 рік, останній знаходиться під іспитовим строком більше ВОСЬМИ років. В суді апеляційної інстанції наразі переглядається законність перебування ОСОБА_4 під іспитовим строком такий тривалий час. Враховуючи вищевикладене, обґрунтування прокурором та судом у попередньому складі, ризику ймовірного вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК) з посиланням на тільки на тяжкість вчиненого злочину та ту обставину, що такий злочин начебто вчинений в період іспитового строку є необґрунтованими. Крім того, звертає увагу на рівень суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме крадіжка телевізора восьмирічної давнини, який через короткий проміжок часу був повернутий потерпілому, а обвинувачений ОСОБА_4 з самого початку досудового розслідування активно співпрацював з органами досудового розслідування щодо розкриття даного правопорушення. Сторона захисту стверджує, що за плином такого значного строку, вчинене діяння втратило суспільну небезпечність і обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою, з огляду на відсутність інших фактів притягнення ОСОБА_4 до юридичної відповідальності.

ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться неподалік від місця розгляду справи та набагато ближче ніж м. Кроповницький де він тримається під вартою. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які залишилися проживати в Республіці Польща. У разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту також буде проживати разом з матір`ю, яка додатково забезпечить контроль за його поведінкою, що нівелює будь-які ризики. Стан здоров`я ОСОБА_4 істотно погіршився в умовах тримання під вартою та він потребує операційного втручання, яке було йому призначено у Польщі на 02 листопада 2025 року. ОСОБА_4 17 липня 2025 року, під час лікування в Республіці Польща, поставлений діагноз N 21.0 Камені в сечовому міхурі. Як видно з медичних документів в перекладі на українську мову, обвинуваченому була призначена госпіталізація з наступним хірургічним втручанням на 02 листопада 2025 року, проте у зв`язку з добровільною явкою ОСОБА_4 на кордон з Україною для здійснення екстрадиції та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній не може самостійно звернутись до закладу охорони здоров`я та наразі отримати медичну допомогу.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту також полягає в обмеженні права особи на свободу, вищевикладене є достатніми підставами для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для швидкого судового розгляду і забезпечить особисту участь обвинуваченого в судових засіданнях та реалізацію права на ефективний захист.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проти задоволення клопотання сторони захисту заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечуючи проти клопотання прокурора, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисники обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечували, наполягали на зміні запобіжного заходу на домашній арешт. Крім того захисник ОСОБА_6 звернув увагу на те, що клопотання прокурора в частині опису ризиків містить посилання, які не відносяться до даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа № 187/1291/18 (виділені матеріали із кримінального провадження № 0000473) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 22 вересня 2018 року включно. Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 20 розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн.

Згідно повідомлення «Дніпровська установа виконання покарань (№4) МЮ України ОСОБА_4 звільнено з-під варти в зв`язку зі сплатою застави та вибув за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від явки до суду, ухвалою суду від 18.09.2018 відносно останнього виділені матеріали кримінального провадження, оголошено його в розшук та зупинено щодо нього судове провадження.

Верхньодніпровським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заведено оперативно-розшукову справу категорії «РОЗШУК».

Відповідно перевірки, проведеної за офіційною базою Державної прикордонної служби України перетину державного кордону України ІПС «Аркан-ЦП». 11.09.2018 ОСОБА_4 перетнув кордон України в пункті перетину «Гоптівка» на ділянці кордону з Російською Федерацією та до теперішнього часу в Україну не повернувся.

Згідно протоколу затримання 04.08.2025 на пункті перетину кордону Краківець-Корчова (Львівська область, Яворівський район) ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали Петриківського районного суду 28.09.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченого ОСОБА_4 поміщено до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

06.08.2025 ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.10.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На виконання вимог статей 177 та 178 КПК України, відповідно до матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Щодо наявності ризику переховування від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, суд зазначає, що дійсно в 2018 році під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , відносно якого було застосовано запобіжний захід у виді застави ухилився від суду з метою уникнення відповідальності, перебуваючи за межами України.

Разом з тим, суд вважає, що наявність ризику переховування від суду на даний час значно зменшився. До такого висновку суд прийшов, враховуючи поведінку обвинуваченого, зокрема той факт, що останній в 2025 році, перебуваючи на території республіки Польща, будучи повідомлений судом м. Вроцлава про його перебування в міжнародному розшуку та ініціювання щодо нього процедури екстрадиції до України, маючи реальну можливість виїхати у будь-яку іншу країну Європейського Союзу та цим самим уникнути негативних для себе наслідків у вигляді кримінального переслідування, самостійно і добровільно з`явився до пункту перетину кордону «Краківець» для здійснення екстрадиції в Україну, де був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Така поведінка обвинуваченого на переконання суду, хоча і не повністю нівелює ризик переховування обвинуваченого від суду, однак в значній мірі знижує його ступінь, адже вона свідчить про зацікавленість обвинуваченого у розгляді даного кримінального провадження.

Щодо наявності ризику, вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, суд зазначає, що дійсно ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року.

Разом з тим прокурором не надано відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_4 , починаючи з 2018 року притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності як на території України, так і на території Республіки Польща.

Таким чином суд вважає, що ризик продовження вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень є недоведеним.

Посилання прокурора на наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, на переконання суду є безпідставним, адже вони вже були допитані в рамках виділеного кримінального провадження, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень. Доказів, що обвинувачений має вплив на вказаних осіб, який би був вищим за ризик нести кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень прокурором не надано.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Так з наданих стороною захисту письмових доказів, ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його матір ОСОБА_7 . ОСОБА_4 одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які залишилися проживати в Республіці Польща. На даний час за станом зоровя потребує операційного втручання.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, прибувати до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за першою вимогою; не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та необхідності прямувати до укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру; утримуватись від спілкування із свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

На перконання суду це буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги зазначене та керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-194, 197, 331, 369, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за першою вимогою;

2) не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та необхідності прямувати до укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру;

3) утримуватись від спілкування із свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.09.2025.

Суддя ОСОБА_1