Справа №463/7288/25
Провадження №1-кс/463/1171/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

29 січня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестаничі Радехівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двоє дітей, раніше не судимого, працюючого начальником відділу рекрутингу та комплектування - заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2, ч.1 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави, з покладенням відповідних обов`язків.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи особою, на яку поширювались вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, зобов`язаною подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 26.03.2024 перебуваючи у невстановленому місці, з невстановленого персонального комп`ютера із застосуванням електронного цифрового підпису на офіційному сайті Національного агентства https://nazk.gov.ua особисто заповнив та о 08 годині 27 хвилин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа - 677f80b5-bfce-4b31-b2e4-e37438b5b90c, до якої умисно вніс завідомо недостовірні відомості, не відобразивши у розділі 4 Декларації «Об`єкти незавершеного будівництва» дані щодо наявності у власності члена сім`ї суб`єкта декларування - ОСОБА_7 активу - майнових прав на одне цілісне приміщення - квартиру, загальною проектованою площею 40,8 кв.м. з будівельним №24, яке буде створено шляхом будівництва об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1 828 430,00 грн., та вказавши, що у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі, тобто умисно вніс, будучи суб`єктом декларування завідомо недостовірні відомості до декларації, які відрізняються від достовірних на суму понад 603 розміри прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи особою, на яку поширювались вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, зобов`язаною подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 14.03.2025 перебуваючи у невстановленому місці, з невстановленого персонального комп`ютера із застосуванням електронного цифрового підпису на офіційному сайті Національного агентства https://nazk.gov.ua особисто заповнив та о 10 годині 12 хвилин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, унікальний ідентифікатор документа - dc472c26-4e8b-43ff-8088-9c9afd27e7e8, до якої умисно, діючи повторно, вніс завідомо недостовірні відомості, не відобразивши у розділі 4 Декларації «Об`єкти незавершеного будівництва» дані щодо наявності у власності члена сім`ї суб`єкта декларування - ОСОБА_7 активу - майнових прав на одне цілісне приміщення - квартиру, загальною проектованою площею 40,8 кв.м. з будівельним №24, яке буде створено шляхом будівництва об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1 828 430,00 грн., та вказавши, що у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі, тобто умисно вніс, будучи суб`єктом декларування завідомо недостовірні відомості до декларації, які відрізняються від достовірних на суму понад 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також, полковник ОСОБА_5 , 30.04.2025 о 12 год. 33 хв., перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушуючи зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за відсутності законних підстав, маючи безперешкодний доступ до ПЕОМ, розташованого у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді отриманого персонального електронного ключа до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг»), використовуючи власний ідентифікатор доступу, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в цьому Реєстрі, шляхом внесення недостовірних змін в облікові дані військовозобов`язаного ОСОБА_8 , ВІН НОМЕР_1 , про його зняття з військового обліку як військовозобов`язаного, якого призвано чи прийнято на військову службу(аб. 3 п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

27.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

У зв`язку з обгрунтованістю підозри та наявністю ризиків передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України просить застосувати вказаний запобіжний захід та покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив факту вчинення кримінального правопорушення. В задоволенні клопотання просить відмовити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, в задоволенні такого просить відмовити, у зв`язку з необгрунтованістю підозри та відсутністю ризиків.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає до частково задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків..

Згідно з ч.1ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

27.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

На виконання вимог положень ч.1ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: висновком та матеріалами службового розслідування щодо ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_8 , результатами тимчасового доступу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») у ІНФОРМАЦІЯ_4 , іншими доказами у справі.

Щодо посилань адвоката, що кримінальне провадження в частині кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.362 КК України підлягає закриттю, оскільки таке розпочате за рапортом слідчого про виявлення ознак кримінального правопорушення, а натомість може бути лише розпочате за заявою потерпілого, оскільки відповідно до ст. 477 КПК даний злочин відноситься до кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, слід зазначити наступне.

Характерною властивістю кримінального правопорушення з формальним складом є те, що заподіяння істотної шкоди закон пов`язує з негативним руйнівним впливом на охоронювані суспільні відносини самого діяння, передбаченого в Особливій частині КК.

У кримінально-правовому вимірі підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК, і в ч. 1 ст. 362 цього Кодексу про потерпілого не йдеться. Криміналізація цього діяння пов`язана і обумовлена його суспільною небезпечністю, що визначається важливістю об`єкта кримінально-правової охорони (в аспекті визначених ст. 1 КК завдань цього Кодексу), який і віддзеркалює ступінь небезпечності конкретного злочину.

Безпосереднім об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених у ст. 362 КК, є суспільні відносини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, належний порядок поводження із інформацією, яка оброблюється в комп`ютерах, автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на відповідних носіях.

Разом із тим, додатковим об`єктом завжди є відносини, задля охорони, впорядкування, адміністрування, реалізації, забезпечення створені автоматизовані системи/комп`ютерні мережі, серед яких і ті, що убезпечують основи національної безпеки, забезпечують протидію і боротьбу із корупційними і іншими видами кримінальних, адміністративних правопорушень правоохоронними органами, здійснення правосуддя, здійснення державної політики у різних сферах, зокрема, у сферах національної безпеки і оборони, забезпечення воєнної, зовнішньополітичної, державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, безпеки критичної інфраструктури, кібербезпеки України та інших її напрямів.

За приписами КПК приватне обвинувачення є формою процесуальної діяльності приватної особи. Основою виділення приватного обвинувачення як кримінально-процесуальної форми є характер вчиненого злочину (враховуючи ступінь його тяжкості) та факт завдання шкоди приватній особі (конкретній юридичній чи фізичній особі), що припускає високу ймовірність примирення між обвинуваченим і потерпілим.

Приватними особами є ті, які діють від себе особисто, на свій розсуд, з метою захисту власних законних інтересів майнового чи немайнового змісту, та мають право вирішувати конфлікти на основі компромісу: фізичні особи, юридичні особи (підприємства, установи, організації, господарські товариства), органи самоорганізації населення, релігійні організації, громадські об`єднання, професійні спілки, політичні партії.

Якщо йдеться про посягання на інтереси приватної особи кримінальне провадження за ч. 1 ст. 362 КК здійснюється у формі приватного обвинувачення (ст. 477 КПК).

Натомість, за встановлених обставинами цього провадження, та враховуючи умови в Україні воєнного стану, підозрюваним здійснено посягання на об`єкти кримінально-правової охорони, де йдеться не про інтереси приватної особи, а про сферу національної безпеки пов`язаної з обороноздатністю країни. Кримінальний процесуальний закон пов`язує реалізацію завдань, визначених в ст. 2 КПК, якщо йдеться про такі посягання, зі здійсненням кримінального провадження у формі публічного обвинувачення.

Вказане вище не дає підстав вважати здійснення цього кримінального провадження у формі публічного обвинувачення порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Дане обгрунтування відповідає висновку Верховного Суду викладеному в постанові від 27.09.2023 у справі № 607/5769/21

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра в цій частині є обґрунтованою.

Що стосується пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), то слід зазначити наступне.

17.07.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» відповідно до якого внесено зміни у ч.1 ст. 366-2 КК України, а саме: в абзаці першому слова і цифри "від 500 до 2000" замінено словами і цифрами "від 750 до 2500".

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (що інкримінується підозрюваному в підозрі), починаючи з 17.07.2025 року не являється кримінально-караним діянням.

Тому в цій частині підозра є необгрунтованою.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбаченіст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбаченихст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 362 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжкого злочину. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу міцність соціальних зв`язків підозрюваного, репутацію, майновий стан підозрюваного та відсутність попередніх судимостей, а тому з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора за викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, свідком ОСОБА_8 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали становить: починаючи з моменту проголошення ухвали 29.01.2026 року до 27.01.2026 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1