ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_7 , якому було достеменно відомо про умови трудового договору від 21.01.2025, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_7 , працюючи на посаді продавця продовольчих товарів та на посаді комірника в умовах суміщення супермаркету «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського. 11.06.2025, приблизно о 12:25 годин, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського, що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, та маючи вільний доступ до складського приміщення, таємно, в умовах воєнного стану викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: смартфон «APPLE iPhone 16 256GB Black», вартістю 35 749,17 гривень без ПДВ, навушники бездротові «APPLE AirPods Pro (2nd generation) with MagSafe Case (USB-C) (MTJV3TY/A)», вартістю 10 499,17 гривень без ПДВ, які помістив до свого рюкзака, який мав при собі.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 , утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К», майнову шкоду на загальну суму 46 248,34 гривень без ПДВ.

Крім того, 16 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_7 , якому було достеменно відомо про умови трудового договору від 21.01.2025, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_7 , працюючи на посаді продавця продовольчих товарів та на посаді комірника в умовах суміщення супермаркету «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського. 16.06.2025, приблизно о 18:52 годин, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського, що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, та маючи вільгий доступ до складського приміщення, таємно, в умовах воєнного стану викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: смартфон «APPLE iPhone 16 Pro Max 256GB Desert Titanium», вартістю 52 332,50 гривень без ПДВ, смартфон «APPLE iPhone 16 Pro Max 256GB Black Titanium», вартістю 52 332,50 гривень без ПДВ, які помістив до свого рюкзака, який мав при собі.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 , утримуючи при собі повторно таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К», майнову шкоду на загальну суму 104 665 гривень без ПДВ.

17 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_7 , якому було достеменно відомо про умови трудового договору від 21.01.2025, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_7 , працюючи на посаді продавця продовольчих товарів та на посаді комірника в умовах суміщення супермаркету «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського. 17.06.2025, приблизно о 11:37 годин, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського, що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, та маючи вільний доступ до складського приміщення, таємно, в умовах воєнного стану викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: навушники бездротові «APPLE AirPods Pro (2nd generation) with MagSafe Case (USB-C) (MTJV3TY/A)», вартістю 10 499,17 гривень без ПДВ, які помістив до свого рюкзака, який мав при собі.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 , утримуючи при собі повторно таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К», майнову шкоду на загальну суму 10 499,17 гривень без ПДВ.

19 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_7 , якому було достеменно відомо про умови трудового договору від 21.01.2025, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_7 , працюючи на посаді продавця продовольчих товарів та на посаді комірника в умовах суміщення супермаркету «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського. 19.06.2025, приблизно о 15:27 годин, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського, що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, та маючи вільний доступ до складського приміщення, таємно, в умовах воєнного стану викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: SSD-накопичувач «Samsung 990 PRO 4000GB M.2 PCI Express 4.0 x4 V-NAND (MZ-V9P4T0BW)», вартістю 11 591,20 гривень без ПДВ, який помістив до свого рюкзака, який мав при собі.

19 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_7 , якому було достеменно відомо про умови трудового договору від 21.01.2025, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес», що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_7 , працюючи на посаді продавця продовольчих товарів та на посаді комірника в умовах суміщення супермаркету «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського. 19.06.2025, приблизно о 19:02 годин, перебуваючи за місцем роботи у супермаркеті «Епіцентр-експрес» Київ-Липківського, що за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35-а, та маючи вільний доступ до складського приміщення, таємно в умовах воєнного стану викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: ноутбук «Apple MacBook Pro 16" M4 Pro 24/512GB 2024 (MX2X3UA/A) Space Black», вартістю 116 665,80 гривень без ПДВ, який помістив до свого рюкзака, який мав при собі.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 , утримуючи при собі повторно таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К», майнову шкоду на загальну суму 128 257,00 гривень без ПДВ.

На підставі викладеного, неповнолітній ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, повідомив суду фактичні обставини про вчинений ним злочин, вказав, що не міг знайти заробітку, а злочин скоїв з метою подальшого перепродажу .

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відповідно до статті 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом згідно статті 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, вчинено умисно з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого. ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено,що «покарання має наметі не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими,так і іншими особами»,на положення статті 65 КК України,якою встановлено,що «особі,яка вчинила кримінальне правопорушення,має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти Росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року).

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […]має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

За правилами ч. 1 ст. 69 КК суд вправі призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за відповідний злочин, за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та з урахуванням особи винного.

При цьому КК України надає повноваження суду лише у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи та повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, предмет та вартість викраденого майна, наведені вище дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є неповнолітнім, його ставлення до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочинів, його молодий вік, скрутне майнове становище, відсутність тяжких наслідків від злочину, оскільки завдана шкода була повністю відшкодована ТОВ «Епіцентр К», приймаючи до уваги думку представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_7 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції.

Тільки таке покарання на думку суду є необхідним та достатнім для обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»;

-пройти онлайн-курс на платформі «Ed-Era» «Людина та держава. Правила гри».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік ОСОБА_7 уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Iphone 16»; IMEI-код 1: НОМЕР_1 ; IМЕI-код 2: НОМЕР_2 , сумку фіолетового кольору «Rivacase», мобільний телефон марки «РОСО», 2 коробки муляж від телефону «Apple», коробку муляж від навушників «Apple», коробку муляж від ноутбуку «Apple», накопичувач у кроці чорного кольору марки «Samsung», коробку від телефону «Apple», коробку від навушників марки «Apple», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» - залишити у їх користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1