Номер провадження: 11-сс/813/2417/25
Справа № 497/3136/25 1-кс/497/1017/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

03.12.2025 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.11.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його заяву про відвід судді ОСОБА_4 та передати матеріали провадження за скаргою на розгляд слідчому судді Одеського апеляційного суду.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та її доводи, суддя-доповідач дійшов висновку про таке.

Суддя-доповідач на етапі прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді має перевірити апеляційну скаргу на наявність чи відсутність перешкод для призначення її до розгляду, передбачених пунктами 2-4 ч.3 та ч.4 ст.399 КПК.

У чинному КПК не встановлено черговості дій судді-доповідача з перевірки відсутності перешкод для призначення апеляційної скарги до розгляду, що передбачені ч.3 та ч.4 ст.399 КПК України. За таких обставин виникає конкуренція норм щодо підстав для повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги особі, не позбавляє її права на звернення (повторне звернення) до суду з апеляційною скаргою на судове рішення, яке за законом не підлягає оскарженню.

У такому випадку з метою процесуальної економії перевірка здійснюється в такій послідовності: перевірка підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, а за їх відсутності - підстав для повернення апеляційної скарги.

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (ч.4 ст.399 КПК).

Отже, у даному провадженні, на етапі прийняття апеляційної скарги, першочергово суддя-доповідач має вирішити питання, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні заяви учасника кримінального провадження про відвід слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 статті 309 КПК наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч.3 ст.309 КПК).

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу, якою відмовлено в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Водночас ст.ст. 307, 309 КПК не передбачена можливість оскарження таких ухвал слідчого судді в апеляційному порядку.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові від 12.10.2017 року (справа №5-142кс(15)17), у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч.6 ст.9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК.

З наведеним висновком Верховного Суду України погодилася Велика Палата Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі № 237/1459/17).

Зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді дає підстави вважати, що слідчий суддя постановив ухвалу передбачену ст.81 КПК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права ( справа «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28.05.1985, заява №8225/78, §57).

Наведені висновки ЄСПЛ хоча і сформульовані щодо випадків, які відмінні від оскарження судового рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді, проте встановлюють деякі загальні вимоги щодо прийнятності апеляційних скарг і у кримінальному провадженні, зокрема, на етапі досудового розслідування.

Так, законодавець у КПК України, про що зазначено вище, чітко висловився щодо неможливості оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді.

Таким чином, оскільки ухвала Болградського районного суду Одеської області від 28.11.2025 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а її постановлення передбачено кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК, а саме ст.ст.77, 80, 81 КПК, то вона не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В аналогічній ситуації, при розгляді питання щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду, якою було відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчого судді на етапі досудового розслідування в порядку ч.1 ст.81 КПК, тотожного висновку дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в ухвалі від 21.02.2020 року (справа №362/6333/19).

Так, касаційним судом зазначено, що ст.81 КПК не містить положень про можливість окремого оскарження в апеляційному порядку ухвали судді, якою відмовлено в задоволенні заяви скаржника про відвід слідчому судді, а тому така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі викладеного суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмови у відкриті провадження за апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України суддя-доповідач,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.11.2025 року, якою було відмовлено в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді від розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2