Справа № 304/733/25 Провадження № 1-кс/304/395/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на рахунок банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 з метою збереження предмета кримінального правопорушення, шляхом заборони відчуження та користування грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку.

Клопотання мотивує тим, що Перечинським відділом Ужгородської окружної прокуратури відповідно до вимог КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, під час якого встановлено, що 03 січня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 1 надійшла заява ОСОБА_4 , в якій вона просить прийняти міри до невідомої особи чоловічої статі, яка 29 грудня 2024 року близько 09.20 год зателефонувала їй з номеру телефону НОМЕР_2 , представилась працівником служби безпеки банку та повідомила, що для переказу грошових коштів необхідно продиктувати код із смс-повідомлення, що заявниця і зробила, після чого з її банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_3 зникли грошові кошти у сумі 5 450 грн.

Прокурор вказує, що на виконання доручення від оперативного підрозділу управління протидії кіберзлочинам у Закарпатській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшла інформація про те, що з карткового рахунку потерпілої відбулося списання коштів двома транзакціями 29 грудня 2024 року о 09.40 год у розмірі 4 950 грн на банківську картку НОМЕР_1 , що відкрита у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », після чого 29 грудня 2024 року о 09.45 год з вказаної картки здійснено переказ грошових коштів у сумі 5 430 грн на банківську картку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_4 .

Також зазначає, що 12 лютого 2025 року у приміщенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснено тимчасовий доступ до речей та документів по картковому рахунку НОМЕР_1 , що перебувають у володінні вказаної банківської установи, під час чого встановлено, що така належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ( АДРЕСА_1 ).

Відтак прокурор вважає за необхідне накласти арешт на вказаний банківський рахунок АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 , оскільки є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласнені шахрайським шляхом та є предметом злочину, а тому посилаючись на положення п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася, одночасно з клопотанням подала заяву про розгляд такого за її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відомості, необхідні для судового виклику власника майна у клопотанні відсутні, а тому слідчий суддя розглядає таке без повідомлення такого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання видно, що 03 січня 2025 року о/у СКП відділення поліції №1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , просить прийняти міри до невідомих осіб, які телефонували їй 29 грудня 2024 року з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 та виманили у неї грошові кошти в сумі 5 450 грн з банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_3 .

Четвертого січня 2025 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000003 від 24 березня 2025 року.

Крім цього 04 січня 2025 року слідчим у провадженні було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що у вересні 2024 року у відділі кадрів вона відкрила зарплатну банківську картку ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_3 . У неділю 29 грудня 2024 року близько 07.20 год вона хотіла зняти з вказаної картки готівку, але оскільки вставила картку до банкомату неправильно, тому банкомат її не повернув. Вона пішла на роботу, а близько 09.21 год їй зателефонували та особа чоловічої статі, назвавшись працівником служби безпеки банку, повідомила, що картка заблокована і за користування нею буде зніматися плата близько 260 280 грн щодня. Крім цього вона назвала номер картки та попросила переказати залишок із заблокованої картки на її діючу картку ІНФОРМАЦІЯ_6 , для чого необхідно було назвати код, який надійшов на її мобільний. Такий код вона повідомила невідомій особі двічі, однак кошти на картку ІНФОРМАЦІЯ_6 так і не надійшли, через що вона звернулася до поліції.

Так, проведеними слідчими (розшуковими) діями, на виконання доручення у порядку ст. 40 КПК України, оперативними працівниками Управління протидії кіберзлочинам в Закарпатській області ДКП НП України встановлено, що з карткового рахунку заявника НОМЕР_3 відбулося списання коштів наступною транзакцією: 29 грудня 2024 року о 09:40:50 год в розмірі 4 950 грн на картку НОМЕР_1 , яка відкрита в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; 29 грудня 2024 року о 09:45:20 год з картки НОМЕР_1 відбувся переказ коштів у розмірі 5 430 грн на картку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_4 .

Вказані обставини, а також належність банківської картки НОМЕР_1 громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ), підтверджуються результатами тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та які задокументовані органом досудового розслідування за відповідним протоколом від 12 лютого 2025 року.

Частиною 6 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У даному випадку слідчий суддя вважає, що встановлено достатньо підстав для накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З накладенням арешту можливість особи розпоряджатись відповідним майном на власний розсуд та відчужувати його на користь третіх осіб втрачається. Отже у такий спосіб, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

За таких умов заявлені прокурором підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківській картці ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 , заборонивши розпорядження та користування такими коштами.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1