Пр-ня по справі № 1кп/521/1723/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

21 листопада 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0001023 від 02.07.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, який має середню освіту, працює вантажником на приватному підприємстві у приватному порядку, неодружений, має на утримані одну малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 25 червня 2025 року в період часу з 18 годин 57 хвилин до 18 години 58 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Чарівна скриня», за адресою м. Одеса, вул. Героїв Крут, 28, побачивши на торгівельному стелажі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» на 256 Гб, колір midnight black, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти вказане майно.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану1, знаходячись у торгівельному залі вказаного магазину «Чарівна скриня», з торгівельного стелажу таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» на 256 Гб, колір midnight black, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3969 гривень, в якому знаходились сім-карти операторів «Київстар» з номером НОМЕР_3 , «лайфсел» з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 . Після вчиненого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 3969 гривень.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю. Показав, що у вказаний день, випадково зустрів зна йому, з якою вирішив піти купити деякі речі для господарства. Зайшовши у магазин «Чарівна скриня», поки знайома купувала відповідні речі, він випадково побачив на торгівельному стелажі мобільний телефон, який хтось необережно залишив без нагляду. Він вирішив скористатись сприятливою обстановкою та викрасти мобільний телефон для свого сина. Коли за ним ніхто не спостерігав, він викрав мобільний телефон. Після цього залишив магазин. Через деякий час його знайшли співробітники поліції і він повернув мобільний телефон. Розумно пояснити свій вчинок не може. У вчиненому щиро розкаюється.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: щире каяття, відсутність реально завданої шкоди, оскільки мобільний телефон повернутий потерпілому, а також вчинення кримінального правопорушення вперше.

3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 35 років. Народився в м. Одесі, де і вирос. Виховувався бабусею, яка на теперішній час померла. Мати все його свідоме життя вживає алкоголь. Батька не знав. Отримав лише загальну середню освіту. Навчався в Одеській національній академії зв`язку, 2 курси. Після цього кинув навчання, оскільки не мав бажання навчатись. Жодної спеціальності не отримав. Спільно проживав з ОСОБА_6 протягом двох років. Остання народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після двох років, вони розійшлись. Приблизно через 3,5 роки ОСОБА_6 віддала йому дитину. З того часу він виховує сина самостійно. В теперішній час ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав у відношенні дитини, оскільки є неблагополучною людиною. Проживають з сином у двох у квартирі, яку залишила бабуся після смерті. Він працює неофіційно вантажником на приватному підприємстві. Його заробіток складає 800 грн. у день.

4.3.Встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Відомостей про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, прокурором також не надано.

4.4.За обставинами провадження обвинувачений показав, що вчинив кримінальне правопорушення під впливом тяжким матеріальних труднощів. Його заробіток складає всього 800 гривень у день, а потреби на освіту для сина досить значні. ОСОБА_3 показав, що син досить добре навчається, однак йому не вистачає коштів на певні засоби навчання. В теперішній час йому потрібен мобільний телефон для дитини, для проведення онлайн занять у школі.

4.5.І хоча обставини провадження показують, що обвинувачений не розуміє відносин власності, які охороняються законом, викраденням чужого мобільного телефону він не вирішить питання забезпечення дитини мобільним телефоном. Тобто наявність фінансової проблеми, неможливо вирішити за допомогою спричинення шкоди іншій людині. «.....Порок знаходить собі притулок у багатьох храмах, .... - і хто може сказати, що йому не служить домівкою прекрасна оболонка?»2.

4.6.Розумно оцінити вчинення вперше правопорушення у даному випадку неможливо, оскільки навіть при умові наявної шкоди у майже 4 тис. гривень, все ж подія має дріб`язковий характер. Поцупивши мобільний телефон, важко собі уявити, як дитина могла спокійно і без вже існуючих, як наслідок вчинку турбот, користуватись таким гаджетом. При першій нагоді, до дитини прийшла б поліція для з`ясування обставин і шкода вже мала б зовсім інші наслідки і об`єми. Тобто безглуздість дій, нажаль рівнозначна безглуздості інтелектуального розвитку такої людини.

4.7.Разом з тим, суд вважає, що умови життя ОСОБА_3 свідчать про вкрай тяжку долю обвинуваченого, який виріс без любові та турботи власних батьків. При живій матері, він не знав материнської піклування. Твердого та потрібного батьківського слова він ніколи не чув, оскільки не знав свого родителя. Натомість, в теперішній час намагається бути достойним татусем для свого сина. Під час допиту, ОСОБА_3 показав знання побутових питань та обставин шкільного життя дитини. Проживання батька і сина, удвох, доводить, що саме ОСОБА_3 займається вихованням і розвитком дитини. Загальновідомо, що жіноча турбота для дитини є дещо більш тендітніша, ніж чоловіча. Незважаючи на існуючи труднощі, виховання без жінки, ОСОБА_3 продовжує наполегливо доводити, що він здатний турбуватись про дитину самостійно. Вказані обставини підкреслюють сильні чоловічі якості ОСОБА_3 та бажання цілеспрямовано сформувати у власній дитині позитивні емоційні, соціальні та інтелектуальні особливості людини.

4.8.Суд вважає, що той факт, що ОСОБА_3 спіткнувся, не дає право на таврування його як особистості, яка здатна на ітераційну поведінку. Одночасно, складна доля, не створила резиньяції у ОСОБА_3 . З його відповідей можливо зрозуміти, що він продовжує наполегливо працювати, задля забезпечення свого сина достойними засобами для існування.

4.9.Визначаючи ступінь вини обвинуваченого, суд зазначає, що необхідно врахувати умови життя обвинуваченого, його вкрай обмежений фінансовий достаток, а також загальнолюдські якості особи, які не свідчать, що він втрачена для суспільства людина. Не треба забувати, що для будь-якої совісної людини сам факт кримінального переслідування вже є досить сильним покаранням. Процедура кримінального провадження - не є формальністю та механічною маніпуляцією. Порядок, який повинна пройти людина, під час досудового розслідування, зможе навіть сміливих і сильних духом людей привести до відчаю, і втрати власних людських якостей. А тому, суд ухвалюючи вирок, враховує, що обвинувачений вже частково переконався в помилковості власних дій. Можливо стверджувати, що він урозумів всі негативні наслідки для суспільної безпеки від вчиненого.

4.10.Окремо суд враховує той факт, що майно потерпілій повернуто. Хоча такий факт здійснений поліцією, необхідно врахувати, що ОСОБА_3 користувався викраденим майном для власних потреб. Відсутність претензій з боку потерпілої, враховується судом, як обставина, що пом`якшує наслідки вчиненого.

4.11.Кваліфікація правопорушення, у даному випадку, у випадку відсутності в державі правового режиму воєнний стан, була б за ч. 1 ст. 185 КК, де санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років. Окрім того, має більш м`які види покарань у вигляді штрафу або громадських та виправних робіт, пробаційним наглядом. Відповідно при інших умовах, обвинувачений все ж таки мав б можливість отримати більш м`яке покарання.

4.12.Переходячи до обговорення питання виду та міри покарання, суд бере до уваги всі встановлені факти і обставини, умови життя та соціальне положення обвинуваченого, його складну долю і вважає, що до нього можливо застосувати покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 75 КК і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.

4.13.Іспитовий строк, суд вважає за необхідне встановити в мінімальних межах, з наступних підстав. Таке рішення суду випливає з викладених вище фактів і обставин, які встановлені судом, і які оцінюються як обставини, що впливають на пом`якшення покарання. Умови життя обвинуваченого, самостійне виховання малолітнього сина, відсутність стабільного офіційного доходу, надають право суду на застосування мінімального строку контролю держави за обвинуваченим.

4.14.Як відомо, ми повинні робити тільки те, що вважається правильним, а правильним у даному випадку буде чесне і справедливе відношення до ОСОБА_3 , незважаючи на обставини правопорушення. Якщо останній і допустив свідомо помилку, у вигляді вчинення правопорушення, в теперішній час заслуговує на розумне милосердя, що буде мати вираз у мінімальному контролю з боку держави за особою під час відбуття покарання.

4.15.Саме таке покарання перетворившись у пам`яті, стане живим спогадом відплати за погане діяння, та зможе реалізувати всі можливі заходи державної політики у сфері перевиховання особи, що порушила вимоги закону.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Речові докази - 1)мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» на 256 Гб, колір midnight black, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, підлягають поверненню потерпілій - ОСОБА_5 . Оскільки під час досудового розслідування мобільний телефон повернутий потерпілій, необхідно вважати, що речовий доказ повернутий власнику; 2)Оптичний диск, білого кольору з позначенням «My media CD-R» із відеозаписами з камер відео спостереження за адресою м. Одеса, вул. Героїв Крут, 28, відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 100 КПК, залишити в матеріалах кримінального провадження.

5.3.Враховуючи вид покарання, суд вважає, що підстав для застосування будь якого запобіжного заходу не має.

5.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.Враховуючи вид покарання, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Речові докази по провадженню: 1)мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» на 256 Гб, колір midnight black, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити у потерпілої ОСОБА_5 ; 2)Оптичний диск, білого кольору з позначенням «My media CD-R» із відеозаписами з камер відео спостереження за адресою м. Одеса, вул. Героїв Крут, 28 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

1.6.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.07.2024 року, а саме з: 1) мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 12» на 256 Гб, колір midnight black, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року. Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 року на строк 90 діб.

[2]Чарльз Дікенс, «Пригоди Олівера Твіста» 1838 рік, Глава ХХХ

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 року на строк 90 діб.

2 Чарльз Дікенс, «Пригоди Олівера Твіста» 1838 рік, Глава ХХХ