Кримінальне провадження №629/7619/25
Номер провадження 1-кп/629/414/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000936 від 05.09.2025, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 27.10.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

-23.01.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.310 ч.2 КК України, -

встановив:

Навесні 2025 року, більш точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено, але не пізніше 12.09.2025, за невстановлених в ході судового слідства обставин, у ОСОБА_4 , який раніше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, виник умисел на незаконне вирощування дикоростучих рослин роду конопель на території домоволодіння за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_4 , всупереч вимогам статей 7,8,12,13,27,36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного вживання, з весни 2025 року по 12.09.2025, здійснював незаконне вирощування, полив та прополювання вказаних рослин коноплі.

12.09.2025, в період часу з 09-05 год. по 10-33 год., співробітниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого на території вказаного домоволодіння виявлено та вилучено 162 (сто шістдесят дві) рослини роду коноплі «Cannabis».

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, підтвердив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочини при вищезазначених обставинах, зазначивши, що вирощував коноплю лише для власного споживання, у вчиненому щиро розкаявся та шкодує про вчинене.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ст.310 ч.2 КК України, як незаконне вирощування конопель, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, 13.02.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік, ухвалою суду від 26.08.2018 року звільнений від відбування покарання по закінченню іспитового строку, вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2025, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості і неготовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перевіркою облікової інформації засобами АІТС «Оберіг» не прив`язаний до ТЦК та СП, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в Постанові ВС від 23 червня 2020 року, у справі №171/8/17, визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючої покарання обставини, даних про особу обвинуваченого його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинене, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства на певний строк до кримінально-виконавчої установи, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в період іспитового строку за попереднім вироком знову вчинив новий злочин, суд при призначенні покарання обвинуваченому застосовує правила ст.71 КК України та до покарання призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2025, з врахуванням положень ч.1 ст.72 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання з 24.11.2025 року.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-25/23863-НАЗРАП від 23.09.2025 в сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121-25/23861-НАЗРАП від 23.09.2025 в сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121-25/23862-НАЗРАП від 23.09.2025 в сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121-25/23864-НАЗРАП від 23.09.2025 в сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121-25/23865-НАЗРАП від 23.09.2025 в сумі 2674,20 грн., а всього в загальній сумі 13371 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України: рослини роду канабіс в кількості 162 шт., які зберігаються у камері речових доказів Лозівського РВП ГУНП знищити.

Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.310 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, до новопризначеного покарання, суд частково приєднує покарання призначене вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2025, з врахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і остаточно визначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання з 24.11.2025 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз дослідження матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-25/23863-НАЗРАП, №СЕ-19/121-25/23861-НАЗРАП, №СЕ-19/121-25/23862-НАЗРАП, №СЕ-19/121-25/23864-НАЗРАП, №СЕ-19/121-25/23865-НАЗРАП від 23.09.2025 в загальній сумі 13371 грн., перерахувавши їх на р/рUA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Речові докази: рослини роду канабіс в кількості 162 шт. знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5