Провадження № 1-кс/509/1105/25
Справа № 509/7432/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року с-ще Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву (скаргу) ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , щодо його незаконного затримання, поданої в порядку ст. 206 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява (скарга) ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , щодо його незаконного затримання, поданої в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування заяви зазначив, що 19.12.2025 року приблизно о 17 годині невідомими особами в камуфляжі, як в подальшому виявилося були працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий ОСОБА_3 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де останнього незаконно утримають дотепер.

Під час затримання не було працівників поліції.

ОСОБА_3 повідомив наведеним особам, що він не може служити та не підпадає під мобілізацію з огляду на судимість яку він має за ч.3 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України (злочини проти нацбезпеки) з огляду на частину 2 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗСУ та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за: злочини проти основ національної безпеки України.

Продемонстрував роздрукований вирок суду від 27.11.2025 року по справі № 761/41021/25 яким затверджено угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні №0000876 між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , відтак ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України та призначино йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-розпорядчих функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, у державних чи комунальних підприємствах на строк 10 (десять) років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Особи в камуфляжі проігнорували наведений факт, в подальшому ОСОБА_3 також повідомляв вже в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він не може бути мобілізований з огляду на судимість та демонстрував вирок суду, однак працівниками РТЦК наведені обставини були проігноровані.

В подальшому ОСОБА_3 повідомив адвокату, що його з центру комплектування не відпускають, повістку про що йому також не вручали.

Адвокат, ОСОБА_2 , неодноразово звертався до Чорноморського відділу поліції, де йому підтвердили факт находження ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (звернення № 29991 від 21.12.2025 року, а також на телефон 102 звернення № 253597101 від 21.12.25), але жодних дій щодо звільнення ОСОБА_3 з протиправного утримання працівники поліції не здійснювали.

Зі слів ОСОБА_3 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідомі особи у військовій формі, невідомого звання повідомили йому, що останнього не відпустять та до прийняття відносно нього відповідного наказу, він буде знаходитись у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До цього часу, ОСОБА_3 продовжують незаконно утримувати у вказаному збірному пункті.

ОСОБА_3 повідомив, що у нього відібрано мобільний телефон, не надають їжу, пити, через те, що він відмовляється підписувати документи для проходження військової служби.

Також повідомляєм, що ОСОБА_3 будь яких повісток не отримував, жодного документу не підписував, не знає про складання протоколу затримання.

ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, в розшуку не перебуває, всі дані в ТЦК та СП оновлені та не потребують уточнення. ОСОБА_3 позбавлений свободи протизаконно та має бути звільнений.

З огляду на наведене, просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно звільнити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у м. Очаків Миколаївської області.

Дослідивши вказану заяву та матеріали додані до неї, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З аналізу ст.206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав.

Тобто за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписомст.206 КПК України.

Так, згідно з частиною 6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Водночас слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації та на теперішній час продовжено строк проведення загальної мобілізації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1,17,20 ч.1 ст.106 Конституції України,Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст.64,65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24,25,27,28,29,40,47,51,52,55,56,57,58,59,60,61,62,63 цієї Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як вбачається із змісту скарги, у даному випадку має місце незгода скаржника із діями службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , пов`язаними з мобілізацією.

Згідно з норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_5 чи військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення заяви відсутні.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою, оскільки відсутні підстави для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на дії службових осіб РТЦК та СП, поданою в порядку 206 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_3 службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_5 чи військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.2,7,9,24,26,206,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , щодо його незаконного затримання, поданої в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1