Справа № 298/1168/23
Номер провадження 1-кп/298/123/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000148 від 17 жовтня 2022 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, фельдшера Закарпатського територіального центру екстренної медичної допомоги, одруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000148 від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вказане кримінальне провадження надійшло до Великоберезнянського районного суду 1 серпня 2023 року.

Згідно обвинувального акта 13 жовтня 2022 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 у денну пору доби у відсутність опадів, перебуваючи за кермом свого автомобіля "SKODA" модель "OCTAVIA" з номерним знаком НОМЕР_1 , та знаходячись на узбіччі біля заїзду на територію школи-інтернат, що по вул.Штефаника, 124, в смт.В.Березний, не врахувавши дорожню обстановку та не надавши перевагу в русі транспорту на головній дорозі, почав виконувати виїзд на проїжджу частину дороги перпендикулярно дорозі, в результаті чого допустив лівою задньою частиною свого автомобіля зіткнення із мотоциклом «DUCATI Monster», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався правою стороною головної дороги в напрямку с. Малий Березний.

Унаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді травматичного задньо-латерального вивиху кісток лівого передпліччя, крайового перелому голівки виростка лівої плечової кістки, імпресійного внутрішньо суглобового перелому голівки лівої променевої кістки зі зміщенням фрагментів по довжині та під кутом.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №398 від 22.12.2022 вказані тілесні ушкодження виникли по ударному механізму спричинення при падінні на витягнуту руку з перерозгинанням у ліктьовому суглобі, можливо їх виникнення у водія мотоцикла, який рухався, при зіткненні та послідуючим падінням на дорожнє покриття з упором на витягнуту руку.

Вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно з п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/114-23/7684-ІТ від 31.05.2023, в даній дорожній ситуації водій мотоцикла «DUCATI Monster» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами п.12.3 та 12.4 ПДР України, водій автомобіля "SKODA" модель "OCTAVIA", д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.10.1 та вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР України. Водій мотоцикла «DUCATI Monster», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не мав технічної можливості зупинитися до місця виїзду на його смугу автомобіля "SKODA" модель "OCTAVIA",д/н НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. У даному випадку технічна можливість у водія "SKODA" модель "OCTAVIA",д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 уникнути даної пригоди визначалась виконання ним технічних вимог п.10.1 та вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР України, для дотримання яких у нього не було завад технічного характеру.

Причиною настання даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля "SKODA" модель "OCTAVIA",д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 технічним вимогам п. 10.1 та вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 ККУкраїни, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття провадження. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у сумі 10 758,64 грн., просить віднести на рахунок держави.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 ККУкраїни, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також вказав, що ОСОБА_3 у період перебігу строку давності іншого кримінального правопорушення не вчинив.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, просив таке задовольнити, наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Повідомив, що наслідки закриття кримінального провадження із зазначеної підстави йому зрозумілі. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає, однак не бажає продовжувати судовий розгляд, наполягає на закритті провадження за строками давності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, вказавши на наявності законних підстав до цього, зазначивши, що з часу події кримінального правопорушення минуло три роки, а тому у розумінні ст.49 КК України строки давності по кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, спливли.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з"явилися. Представник - адвокат ОСОБА_8 подав заяву про розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності, питання щодо закриття провадження за строками давності залишають на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечили щодо заявленого клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Правову позицію з цього приводу висловив Верховний Суд в постанові від 12.11.2019 у справі №566/554/16-к, наголосивши, що виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке було скоєне 13 жовтня 2022 року.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, наведеній у ст. 12 КК України, діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до положень ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, зокрема минуло 3 (три) роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому, вказані положення кримінального закону можуть бути застосовані у разі, якщо: протягом вказаного строку особа не вчинила нового злочину,за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_3 13 жовтня 2022 року. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час заявлення клопотання захисником обвинуваченого у даному кримінальному провадженні закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України. Разом з тим, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від досудового слідства та суду, перебіг строку давності, передбачений ч.1 ст.49 КК України, щодо нього не зупинявся.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В ході судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено обставин на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з інформаційно-аналітичної системи МВС України щодо ОСОБА_3 станом на 23.10.2025, слідує, що такий містить відомості лише щодо наявного кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, розпочатого 17.10.2022.

Із врахуванням викладеного, оскільки з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, минуло більше трьох років, протягом строку давності перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, законом не встановлено заборону щодо застосування давності до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Крім цього, суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

При цьому, слід зазначити, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілого права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, суд звертає увагу потерпілого, що закриття кримінального провадження, у разі наявності у нього претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, не позбавляє потерпілого права звернутися із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року по справі №345/2618/16-к.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві (потерпілій особі) його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

А тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч.2 ст.124 КПК України встановлено, що суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Разом з тим, відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ініціатором проведення судових експертиз був орган досудового розслідування.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, вартість яких становить 10758, 64 грн., не підлягають стягненню з ОСОБА_3 та покладаються на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 129, 174, 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 ККУкраїни, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 17 жовтня 2022 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази, а саме: автомобіль марки "SKODA" модель "OCTAVIA" з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_9 , володільцем якого є ОСОБА_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - повернути власнику або володільцю, мотоцикл марки «DUCATI Monster», номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 - повернути володільцю -потерпілому ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/107/-22/11029-ІТ від 30.12.2022; №СЕ-19/107/-22/11028-ІТ від 02.01.2023, №СЕ-19/107/-22/11347-АВ від 16.02.2023; № СЕ-19/107/-22/11351-АВ від 16.02.2023, №СЕ-19/107/-23/12-ІТ від 30.01.2023; №СЕ-19/114/-23/7684-ІТ від 31.05.2023 - всього 10758, 64 грн. віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2022 року у виді арешту майна - скасувати.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1