Провадження № 1-кс/185/964/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 (дистанційно),

заявника відводу ОСОБА_3 (дистанційно)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

Потерпілий ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , посилаючись на наявність обставин, що на його думку викликають сумнів у неупередженості судді. Зокрема, ОСОБА_3 зазначив, що не згоден з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свою заяву про відвід та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Прокурор проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 заперечував, вважав її безпідставною. Пояснив, що дії судді ОСОБА_4 законні, обґрунтовані, неупередженості не вбачається.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд відводу без його участі, вважав заявлений йому відвід необґрунтованим.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Разом з тим, при розгляді питання заявлених відводів суд вирішує питання наявності або відсутності обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні та які свідчать про його упередженість, та не вдається в питання відповідності прийнятих процесуальних рішень вимогам матеріального та процесуального законодавства, бо дані питання вирішуються апеляційною інстанцією під час перегляду судових рішень, винесених у кримінальному провадженні.

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості. Разом із тим, сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись на тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11), зазначається, що як правило безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України, порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У заяві про відвід судді ОСОБА_4 не наведено конкретних фактичних обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили про особисту упередженість чи небезсторонність судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України. Щодо того, що ОСОБА_3 не згоден з процесуальними рішеннями по справі, то суд зазначає, що потерпілий має право включити свої заперечення проти постановлених судом ухвал до апеляційної скарги на судове рішення. Тобто зазначені підстави для подачі заяви про відвід судді ОСОБА_4 несвідчить про особисту упередженість чи небезсторонність судді ОСОБА_4 , не викликає сумнів щодо об`єктивності проведення ним судового слідства у вищевказаному кримінальному провадженні

Доводи, наведені в заяві про відвід жодним чином не можуть свідчити про упередженість судді або зацікавленість в розгляді справи. Такі доводи ґрунтуються лише на припущеннях та суб`єктивному ставленні особи, яка подала заяву про відвід, до процесуальних дій судді під час розгляду справи.

Зважаючи на те, що на даний час відсутні об`єктивно обґрунтовані сумніви у неупередженості головуючого по справі судді, та заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у неупередженості судді та свідчили про наявність підстав для його відводу, визначених положеннями ст. 75 КПК України,суд дійшов висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1