ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2892/24

18 вересня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 18.03.2024 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митинці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , прикомандированого для проходження навчань та призначеного на посаду курсанта 4 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдат, засудженого вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.06.2025, на підставі ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27.08.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України на 6 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», будучи прикомандированим до військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , для проходження базової загальновійськової підготовки, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, після проходження лікування в КНП «Здолбунівська ЦМЛ» Здолбунівської міської ради, що за адресою: Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Степана Бандери, 1, у період з 09.01.2024 до 22.01.2024 не з`явився на службу до військової частини без поважних причин з лікувального закладу, відправившись за місцем фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 15 год. 00 хв. 19 лютого 2024 року, тобто до дня, коли він добровільно з`явився до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання обов`язків військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся. При цьому показав, що своєчасно не повернувся до військової частини НОМЕР_2 із закладу охорони здоров`я, оскільки продовжував хворіти і поїхав додому за медичними документами для проходження повторної військово-лікарської комісії. 19.02.2024 добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 . У вчиненому розкаявся, має намір продовжити військову службу.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться показаннями свідків ОСОБА_5 , інструктора військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які в судовому засіданні показали, що у період грудня 2023 січня 2024 року солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , однак після виписки із лікувального закладу у січні 2024 року до військової частини не повернувся, у зв`язку з чим проводилося службове розслідування, пошукові заходи.

Також винуватість ОСОБА_4 доводиться дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами у своїй сукупності та взаємозв`язку.

Зокрема, актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_4 (а.с. 6-8);

наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2024 № 760 про результати службового розслідування (а.с. 9);

рапортом командира 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 (а.с. 10);

доповіддю про факт не повернення з медичного стаціонару солдатом ОСОБА_4 від 06.02.2024 (а.с. 11);

відповіддю КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області від 19.02.2025 про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у період з 09.01.2024 до 22.01.2024 (а.с. 18);

довідкою військово-лікарської комісії від 09.05.2024 (а.с.80).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - нез`явлення до військової частини військовослужбовцем без поважних причин на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем несення служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину, його підвищену суспільну небезпеку, а також особу винного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та є необхідним призначити йому покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі.

Також встановлено, що вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 червня 2025 року, зміненим ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено покарання 6 років позбавлення волі.

Крім того, встановлено, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 червня 2025 року.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність кримінальних правопорушень).

На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку день за день.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільні позови не пред`являлися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 червня 2025 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шість) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 11 листопада 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1