ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/665/25 Справа № 699/611/25 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури Центрального регіону на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою- технічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом не являється, військовослужбовець призваний на військову службу за мобілізацією, кулеметник 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасник бойових дій, місце реєстрації та місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального Кодексу України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_8 на час вступу вироку у законну силу, судом не обиралися.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Держави за проведення технічної експертизи документів судові витрати, які складають 1989,75 грн..

Скасований накладений ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області арешт майна 06 березня 2025 року у виді вилучених в ході огляду місця події 02 березня 2025 року грошових коштів в сумі 2000 грн. серед яких: грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ХА1689026, грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ВС6049597, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ДЕ4435436, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ЄГ3939899, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ВД9436339, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ГД3456046, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ЄА1901371, які належать ОСОБА_8 ..

Виконання вироку суду покладено на орган з питань пробації Черкаського районного сектору №1 філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні солдат, 02 березня 2025 року близько 15 години 00 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи відповідно до раптово виниклого злочинного умислу, перебуваючи на розі вул.Олександра Веділіна та вул.Шолом - Алейхема м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, з метою уникнення адміністративної відповідальності та не оформлення службовими особами відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області адміністративних матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , надав йому неправомірну вигоду у формі грошових коштів в сумі 2000 гривень, помістивши їх на кермо службового автомобіля, за те, щоб ОСОБА_9 , як службова особа, з використанням наданої йому влади та службового становища, не складав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та застосувати спеціальну конфіскацію.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2025 стосовно ОСОБА_8 незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (статті 409, 412, 413 КПК України).

Застосувавши виключно ст. 100 КПК України в мотивувальній частині при вирішенні долі коштів - 2000 грн, які є предметом кримінального правопорушення, суд першої інстанції не застосував закон, що підлягає застосуванню, а саме положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Ані в мотивувальній, ані в резолютивній частині вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2025 про застосування спеціальної конфіскації до предмета кримінального правопорушення не вказано, що свідчить про незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Вважає, що через незастосування судом першої інстанції спеціальної конфіскації було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, чим також істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме ст. 374 КПК України, яка вимагає вирішення відповідних питань під час винесення вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, доводи захисника, який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані вірно за ч. ч.1 ст.369 КК України надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується доказами дослідженими в порядку ч.3 ст.349 КПК України, який винуватість визнав в повному обсязі.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок лише в частині вирішення долі речових доказів з урахуванням положень статей 961, 962 КК України щодо застосування спеціальної конфіскації, а відтак колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, суд має зазначити мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, а в резолютивній частині вироку рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що місцевий суд при вирішенні долі речових доказів застосував вимоги ст.100 КПК України, а саме конфіскував в дохід Держави грошові кошти в сумі 2000 гривень на які був накладений арешт ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.03.2025.

Відповідно до ч.1 ст. 961 спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст. 961 КК України передбачені процесуальні рішення на підставі яких може бути застосована спеціальна конфіскація, с саме: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру; ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Статтею 96-2 передбачені випадки застосування спеціальної конфіскації у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 визнано винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України у наданні неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_8 надав працівнику поліції 2000 гривень з метою уникнення адміністративної відповідальності та не оформлення службовими особами адмінматеріалів про порушення ним ПДР України, які є предметом кримінального правопорушення, а отже, згідно п.3 ч.1 ст.96-2 КК України є визначеним законом випадком застосування судом спеціальної конфіскації.

Санкцією ч.1 ст.369 КК України крім іншого передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому виходячи із положень ст. 961 КК України в даному кримінальному провадженні має застосовуватися спеціальна конфіскація.

З огляду на викладене, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (не застосовані норми статей 961, 962 КК України) та істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, статей 370, 374 КПК України.

Ураховуючи, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, тому її застосування не є притягненням до кримінальної відповідальності ( постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2024 справа №183/4229/23).

Застосування згідно з положеннями статей 961, 962 КК України спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком» відповідно до ч.4 ст.421 КПК України, що погіршує становище обвинуваченого.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п.3, п.4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити оскаржуваний вирок у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури Центрального регіону задовольнити.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання долі речових доказів.

На підставі п.3 ч.1 ст. 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предмета неправомірної вигоди 2000 гривень.

На підставі п.3 ч.1 ст. 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предмета неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 2000 гривень та конфіскувати у власність держави грошові купюри номіналом 500 гривень с.н. ХА1689026, грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ВС6049597, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ДЕ4435436, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ЄГ 3939899, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ВД9436339, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ГД3456046, грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. ЄА1901371, які упаковані до пакету ЕС МВС України №0336443 та здані на зберігання до комірки уповноваженого банку АБ «Укргазбанк» в м. Черкаси Черкаської області.

В решті вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2025 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя

Судді -