Справа № 301/2072/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/578/25, за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду від 07 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 07 серпня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000292 від 05.08.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про накладення арешту на майно.

З матеріалів судового провадження слідує, що до слідчої судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в м. Хуст, вул. Львівська в будинку за № 12, Закарпатської області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступні речі: три банківські картки, грошові кошти які належать адміністратору в загальній сумі 26 510 гривень та 50 доларів США, зошит із чорновими записами, колоду ігрових карт, мобільний телефон синього кольору марки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» серії НОМЕР_4 з імей НОМЕР_5 та імей 2 НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_7 , мобільний телефон марки Iphone» чорного кольору без можливості ідентифікації даних мобільного телефону, роутер чорного кольору з чотирьома антенами марки «АСУС» SN: S-JG2ZE096952SF модель RT-AX53U, разом з блоком живлення, свіч чорного кольору 224А1Р5002002 модель LS1008G разом з блоком живлення, перехідник білого кольору без блоку живлення №345, свіч білого кольору -IGMOQVD6ECE/ 420/13, дві відео камери білого кольору марки HIKVISION з іерійними номерами Е 94266095 та 94266002. В ході огляду мобільного телефону, орки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 встановлено, що на телефоні наявний вхід в інтернетний ресурс GS777SLOTS із правами адміністраторами, що підтверджується зареєстрованим профілем під назвою user 1, та паролем.

05 серпня 2025 року вищевказані речі визнані речовими доказами по кримінальному провадження №0000292 від 05.08.2025 року та після проведення експертиз та необхідних слідчих дій будуть передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Також, слідчий в обгрунтування свого клопотання зазначив, що не накладення арешту на вилучене майно може призвести до зникнення або втрати відповідного майна, яке є речовим доказом, неможливості проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, унеможливить доведення вини або дістання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що 04.08.2025 року слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук в нежитловому приміщенні, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та тимчасово вилучено три банківські картки, грошові кошти які належать адміністратору в загальній сумі 26 510 гривень та 50 доларів США, зошит із чорновими записами, колоду ігрових карт, мобільний телефон синього кольору марки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» серії НОМЕР_4 з імей НОМЕР_5 та імей 2 НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_7 , мобільний телефон марки "Iphone" чорного кольору без можливості ідентифікації даних мобільного телефону, роутер чорного кольору з чотирьома антенами марки «АСУС» SN: SАІG2ZE096952SF модель RT-AX53U, разом з блоком живлення, свіч чорного кольору 224А1Р5002002 модель LS1008G разом з блоком живлення, перехідник білого кольору без блоку живлення №345, свіч білого кольору -IGMOQVD6ECE/ 420/13, дві відео камери білого кольору марки HIKVISION з серійними номерами Е 94266095 та 94266002. В ході огляду мобільного телефону, марки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 встановлено, що на телефоні наявний вхід в інтернетний ресурс GS777SLOTS із правами адміністраторами, що підтверджується зареєстрованим профілем під назвою user 1, та паролем.

Слідчий суддя, зауважив, що з вищевказаної ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області слідує, що в такій було чітко визначено адресу, за якою органу досудового розслідування надано дозвіл на проведення обшуку, а саме такий було надано за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_11 . Також, у вищевказаній ухвалі слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області, було чітко визначено вичерпний перелік речових доказів, які могли бути вилучені на підставі даної ухвали в ході проведення обшуку, а саме - генератор марки "Honda" потужністю 5.5. КВт, болгарку марки "Devolt", електро циркулярку марки "Sturmax" ручної ножівки. Також, з вищевказаної ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, звернувся слідчий СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , однак обшук було проведено особою яка не зверталася до слідчого судді з наданням дозволу на проведення такого та яка не є співробітником СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - слідчим СВ ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , повноважень останнього на здійснення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до матеріалів справи також не надано, що унеможливлює можливість встановлення слідчою суддею факту, на здійснення обшуку повноважною особою. Отже, згідно наданих доказів, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, була надана слідчому СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 для проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_11 . До матеріалів клопотання, заступником начальника СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області не долучено відомостей про звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку чи ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення такого.

Водночаc, слідчий суддя вказав, що за цим клопотанням орган досудового розслідування просив накласти арешт на майно, яке було вилучено слідчим СВ ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 в ході проведення обшуку (без попереднього отримання відповідного дозволу слідчого судді) нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 . Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що унаданому клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України. Тому зогляду на проведення обшуку без попереднього отримання відповідного дозволу слідчого судді (ч. 1 ст. 233 КПК України), а також враховуючи, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій вказує на незаконність, необгрунтованість та порушення вимог кримінального процесуального законодавства. В обгрунтування своїх доводів, прокурор вказує про неврахування слідчим суддею мети накладення арешту, а саме збереження речових доказів. На її думку, враховуючи доведеність правових підстав для арешту майна, що вилучено за наслідками проведеного санкціонованого обшуку, наявність ризиків щодо його приховання, знищення та відчуження, з метою збереження речових доказів, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційна скарга та клопотання слідчого підлягають задоволенню, оскільки, зазначене майно визнано у цьому кримінальному провадженні є речовими доказами, і для його збереження накладення арешту на нього є доцільним та обґрунтованим. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою здовольнити клопотанняпро накладення арешту на майно.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності власника майна, неявка якого, із огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності власника майна, береться до уваги, що останній належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін не подавав; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки власника майна; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість та порушення вимог кримінального процесуального законодавства колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів судового провадження слідує, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000000292 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

У ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про проведення обшуку з метою виявлення та вилучення викраденого майна за адресою м. Хуст, вул. Львівська в будинку за № 12, Закарпатської області.

В подальшому, а саме 04.08. 2025 на підставі проведеного обшуку за вищевказаною адресою, прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури постановлено виділити з матеріалів досудового розслідування №0000250 від 19.06.2025 року, матеріали досудового розслідування в окреме провадження за № 0000292, про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Разом з цим, ухвалою слідчого судді встановлено, що 04.08.2025 року слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук в нежитловому приміщенні, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та тимчасово вилучено три банківські картки, грошові кошти які належать адміністратору в загальній сумі 26 510 гривень та 50 доларів США, зошит із чорновими записами, колоду ігрових карт, мобільний телефон синього кольору марки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» серії НОМЕР_4 з імей НОМЕР_5 та імей 2 НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_7 , мобільний телефон марки "Iphone" чорного кольору без можливості ідентифікації даних мобільного телефону, роутер чорного кольору з чотирьома антенами марки «АСУС» SN: SАІG2ZE096952SF модель RT-AX53U, разом з блоком живлення, свіч чорного кольору 224А1Р5002002 модель LS1008G разом з блоком живлення, перехідник білого кольору без блоку живлення №345, свіч білого кольору -IGMOQVD6ECE/ 420/13, дві відео камери білого кольору марки HIKVISION з серійними номерами Е 94266095 та 94266002. В ході огляду мобільного телефону, марки «REDMI» серії 8 з імей НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 встановлено, що на телефоні наявний вхід в інтернетний ресурс GS777SLOTS із правами адміністраторами, що підтверджується зареєстрованим профілем під назвою user 1, та паролем.

Однак, з ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області слідує, що в такій було чітко визначено адресу, за якою органу досудового розслідування надано дозвіл на проведення обшуку, а саме за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_11 . Також було чітко визначено вичерпний перелік речових доказів, які могли бути вилучені на підставі даної ухвали в ході проведення обшуку, а саме - генератор марки "Honda" потужністю 5.5. КВт, болгарку марки "Devolt", електро циркулярку марки "Sturmax" ручної ножівки.

У той же час встановлено, що з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, звернувся слідчий СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , однак обшук було проведено особою яка не зверталася до слідчого судді з наданням дозволу на проведення такого та яка не є співробітником СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - слідчим СВ ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , повноважень останнього на здійснення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до матеріалів справи також не надано, що унеможливлює можливість встановлення факту, на здійснення обшуку уповноваженою особою.

З вказаного слідує, що згідно наданих доказів, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, була надана слідчому СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 для проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_11 .

Водночас, з матеріалів клопотання слідує, що орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке було вилучено слідчим СВ ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 в ході проведення обшуку (без попереднього отримання відповідного дозволу слідчого судді) нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості: про житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку.

Відповідно до положень ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З врахуванням змісту ухвали слідчого судді слідує, що дозвіл на проведення обшуку слідчим СВ ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 , слідчий суддя не надавав, і вказаний обшук було проведено несанкціоновано, із порушенням ч. 1 ст. 233 КПК України.

При цьому, матеріали клопотання не містять, і прокурором під час розгляду клопотання не надано відомостей про звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку чи ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення такого, та постановлення слідчим суддею в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України ухвали про проведення обшуку.

Доказів того, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 , було легалізовано судом, прокурором до апеляційної скарги не долучено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, законним та обґрунтованим, на думку колегії суддів, є висновок слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, з підстав порушення порядку вилучення майна при проведенні обшуку, а саме: проведення обшуку без попереднього отримання відповідного дозволу слідчого судді (ч. 1 ст. 233 КПК України).

За цих обставин, твердження апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість та порушення вимог кримінального процесуального законодавства, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні, такі, що не підтверджені жодними доказами та обставинами, а відтак і не спростовують висновку слідчого судді в цій частині та не заслуговують на увагу.

Інші наведені прокурором доводи також не спростовують правильність висновків слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань прокурором із цього приводу прокурором не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду від 07 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: