УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 636/3587/25

провадження № 51-2058 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року,

установила:

За змістом касаційних скарг та доданих до них документів, слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області 29 вересня 2025 року відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, яка полягає у неналежному внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погодившись із указаною ухвалою ОСОБА_4 оскаржив її в касаційному порядку.

Дослідивши подані скарги ОСОБА_4 та копію оспорюваної ухвали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в касаційному порядку.

За правилами частин 2, 4 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом; ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Разом із тим, як убачається зі змісту касаційних скарг та наявних у Верховному Суді даних, оспорювана ухвала від 29 вересня 2025 року в апеляційному порядку не переглядалася, апеляційну скаргу ОСОБА_4 призначено до розгляду на 12 січня 2026 року.

Отже, ураховуючи наведені законодавчі приписи оскаржена ухвала не належить до предмета перевірки за касаційною процедурою. Водночас слід зауважити, якщо за наслідками перегляду ухвали слідчого судді апеляційний суд вирішить подану ОСОБА_4 апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, ухвалене рішення теж не підлягає ревізії в касаційному порядку в силу ст. 424 КПК.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Тому необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргами ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3