УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 755/7467/23

провадження № 51-81ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року,

встановив:

Як убачається з копії оскарженої ухвали від 29 жовтня 2025 року, Миколаївський апеляційний суд в порядку положень ст. 34 КПК України відмовив у задоволенні подання голови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів та повернув кримінальне провадження № 0000341 від 10 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для розгляду.

Вказане подання було внесено на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2025 року про направлення обвинувального акту з додатками та іншими матеріалами у кримінальному провадженні № 0000341 від 10.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання головою Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду з метою вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних округів.

Основним мотивом такого рішення апеляційного суду стало те, що ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року вже було вирішено аналогічне питання й було визначено, що згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення було вчинено на території с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, а тому вказане кримінальне провадження належить до територіальної юрисдикції Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 порушує питання про перегляд вищевказаної ухвали в касаційному порядку, просить її скасувати та призначити новий розгляду суді апеляційної інстанції для вирішення питання про внесення подання головою Миколаївського апеляційного суду до Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Основним доводом своєї скарги адвокат зазначає те, що колегія суддів апеляційного суду вийшла за межі своїх повноважень, вирішивши по суті подання голови місцевого суду про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого а межах юрисдикції різних апеляційних судів, ухваливши тим самим рішення, яке не передбачене положеннями КПК України, адже відповідні повноваження на вирішення зазначеного вище питання має лише Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду. З огляду на це вбачає, що вказана ухвала апеляційного суду перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Перевіривши викладені у касаційній скарзі доводи, надану копію оскарженого судового рішення та інші документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Частиною третьою цієї статті передбачено, що суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 зазначеного Кодексу.

Оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена колегією суддів в порядку положень статті 34 КПК України, про що чітко вказано у її змісті.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Колегія суддів вбачає, що указана вище ухвала апеляційного суду безвідносно аспектів ухвалення її в межах чи поза межами повноважень колегії суддів апеляційного суду, не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки, по-перше, не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, адже не створює перешкод ні для розгляду провадження по суті у місцевому суді, ні для повторного направлення місцевим судом подання через апеляційний суд до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

А, по-друге, зазначена ухвала апеляційного суду в принципі не відноситься до судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку з огляду на таке.

Пунктом 10 ст. 3 КПК України визначено етапи кримінального провадження, зміст яких розкривається у відповідних главах цього Кодексу. Вирішення питань, передбачених положеннями ст. 34 КПК України, здійснюється в межах окремої процедури, яка є самостійним видом провадження і не передбачає в межах її реалізації Верховним Судом повноважень суду, який переглядає судові рішення у касаційному порядку.

Як було зазначено вище, судові рішення, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, визначаються положеннями ст. 424 КПК України, до яких рішення, постановлені в порядку положень ст. 34 КПК України, не віднесені.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду не може бути предметом касаційного оскарження, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

З огляду на зазначене вище й керуючись положеннями ст. ст. 3, 34, 424, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3