печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000198 від 20.08.2025,-

В С Т А Н О В И В:

13.11.2025 року прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною користування та розпорядження майном, яке було вилучено у кримінальному провадженні №0000198 від 20.08.2025 в ході обшуку за місцем проживання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗС України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Довідка в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2025 № 211 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.;

Довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2023 № 51/35 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.;

Записник в обкладинці білого кольору з написом: «Pbserum medical»;

Жорсткий диск «Seagate» s/n: 6VMALH9C з дротом живлення;

Жорсткий диск «Samsung» s/n: S20BJ90D912987 з дротом живлення;

Мобільний телефон «Redmi» в корпусі зеленого кольору з тріщинами екрану;

6 палок ковбаси сирокопченої вищого сорту «Міланська» ТОВ «Нововолинський м`ясокомбінат»;

17 пачок масла «Селянське солодковершкове» ТОВ «Мілк+»;

1 брикет м`яса замороженого в прозорій полімерній упаковці; Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000198 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з начальником їдальні взводу матеріального забезпечення ОСОБА_6 , а також іншими військовими та цивільними особами, шляхом внесення недостовірних даних до первинних бухгалтерських документів, здійснюють розкрадання продуктів харчування (м`яса, риби, сирів, ковбас, олії, тощо), які надходять для забезпечення військової частини.

Протиправний механізм викрадення продуктів харчування, який організований командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 функціонує наступним чином. Інструктор їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_7 та старший кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , на виконання вказівки начальника їдальні взводу матеріального забезпечення сержанта ОСОБА_6 , замовляють у начальника складу - складів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_8 (донька ОСОБА_6 ) конкретну кількість продуктів харчування, у відповідності до меню-розкладки на тиждень, для приготування їжі особовому складу військової частини. Після цього, комірник складів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_9 , на виконання вказівки начальника складу - складів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , на підставі відомості, зі складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , видає інструктору їдальні ОСОБА_7 та кухарю їдальні ОСОБА_4 продукти харчування у відповідності до зробленої заявки. При цьому, у відомостях зазначається дійсна кількість продуктів харчування, яка видається для приготування їжі. Однак, приблизно половина продуктів харчування, в частині м`яса, риби, ковбас, сирів, олії тощо, начальник їдальні ОСОБА_6 , разом із інструктором їдальні ОСОБА_7 та старшим кухарем ОСОБА_4 фактично викрадають та передають їх старшому водію автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_10 , який кожен тиждень, як правило у п`ятницю, на службовому автомобілі військової частини «Reno MASTER, д.н. НОМЕР_2 » відвозить за адресою: АДРЕСА_3 , де передає продукти харчування підконтрольним командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 фізичним особам-підприємцям ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для подальшої реалізації на продуктових ринках міста Києва та Київської області. Отримані грошові кошти від реалізації продуктів харчування розподіляються між усіма учасниками протиправної схеми.

При цьому, з метою укриття фактів розкрадення продуктів харчування, командир військової частини ОСОБА_5 заборонив черговим по військовій частині бути присутніми під час контрольного зважування продуктів харчування перед приготуванням їжі, а також перевіряти реальну кількість військовослужбовців особового складу, який присутній на прийманнях їжі. У зв`язку із неякісним та недостатніми нормами харчування у військовій частині НОМЕР_1 зростають негативні настрої серед підлеглого особового складу. Фіксувались непоодинокі випадки скарг від командирів рот на адресу командира батальйону за вказаним фактом.

07.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2025 у справі № 757/54936/25-к проведено обшук квартири за місцем проживання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗС України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: Довідка в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2025 № 211 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.; Довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2023 № 51/35 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.; Записник в обкладинці білого кольору з написом: «Pbserum medical»; Жорсткий диск «Seagate» s/n: 6VMALH9C з дротом живлення; Жорсткий диск «Samsung» s/n: S20BJ90D912987 з дротом живлення; Мобільний телефон «Redmi» в корпусі зеленого кольору з тріщинами екрану; 6 палок ковбаси сирокопченої вищого сорту «Міланська» ТОВ «Нововолинський м`ясокомбінат»; 17 пачок масла «Селянське солодковершкове» ТОВ «Мілк+»; 1 брикет м`яса замороженого в прозорій полімерній упаковці;

08.11.2025 вищевказані речі та документи визнано речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що вилучені у ході проведення обшуку речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, такі речі та документи відповідають вимогам ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000198 від 20.08.2025 - задовольнити. Накласти арешт із забороною користування та розпорядження майном, яке було вилучено у кримінальному провадженні №0000198 від 20.08.2025 в ході обшуку за місцем проживання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗС України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Довідка в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2025 № 211 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.;

Довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2023 № 51/35 щодо ОСОБА_4 на 1 арк.;

Записник в обкладинці білого кольору з написом: «Pbserum medical»;

Жорсткий диск «Seagate» s/n: 6VMALH9C з дротом живлення;

Жорсткий диск «Samsung» s/n: S20BJ90D912987 з дротом живлення;

Мобільний телефон «Redmi» в корпусі зеленого кольору з тріщинами екрану;

6 палок ковбаси сирокопченої вищого сорту «Міланська» ТОВ «Нововолинський м`ясокомбінат»;

17 пачок масла «Селянське солодковершкове» ТОВ «Мілк+»;

1 брикет м`яса замороженого в прозорій полімерній упаковці;

Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № № 0000198 від 20.08.2025 Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1