Справа № 496/6695/25
Провадження № 1-кс/496/88/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000811 від 05.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернулась до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням і просить: скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року у справі № 496/6695/25, на вантажний автомобіль MAN, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп STAS SA33-8K, д.н.з. НОМЕР_2 і зобов`язати орган досудового розслідування забезпечити повернення зазначених транспортних засобів законному власнику - ОСОБА_4 , з місця їх фактичного зберігання (стоянка вантажних автомобілів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Преображенська, 2Б), шляхом зняття всіх встановлених обмежень щодо користування та розпорядження.

Свої вимоги мотивує тим, що Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року у справі № 496/6695/25 клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000811 від 05.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задоволено. Накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на: вантажний автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , напівпричіп STAS SA33-8K, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 та знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди від 10.06.2025 року. Арешт накладався з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення експертних досліджень у межах досудового розслідування. При цьому власник майна та його представник участі у розгляді клопотання про накладення арешту не брали, що об`єктивно унеможливило подання суду відомостей щодо фактичного обсягу та строків необхідних експертних досліджень, а також позиції сторони захисту щодо пропорційності такого заходу. З огляду на це, заявник реалізує передбачене ст. 174 КПК України право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту після зміни фактичних обставин та досягнення мети, з якою арешт накладався. Мета накладення арешту досягнута. Станом на момент звернення до суду у кримінальному провадженні: проведені всі автотехнічні, транспортно-трасологічні та інші експертні дослідження, для здійснення яких фактично використовувалися зазначені транспортні засоби; сторона обвинувачення не заявляла та не ініціювала проведення додаткових або повторних експертиз, які б потребували подальшого утримання майна під арештом. Таким чином, процесуальна необхідність, що була підставою для накладення арешту, на теперішній час відпала. Подальше утримання майна не є необхідним для цілей доказування Відповідно до ст. 98 КПК України, речові докази підлягають зберіганню лише протягом часу, необхідного для кримінального провадження. Після завершення експертних досліджень: технічний стан транспортних засобів зафіксований у відповідних висновках; подальше фізичне утримання автомобіля та напівпричепа на спеціальному майданчику не впливає на допустимість чи належність доказів; такий режим зберігання не переслідує самостійної процесуальної мети. На даний час відсутні ризики: знищення, пошкодження або зміни речових доказів - з огляду на завершення експертиз; приховування або відчуження майна - з урахуванням добросовісної процесуальної поведінки власника; забезпечення цивільного позову - цивільний позов у провадженні не заявлений. Зазначені транспортні засоби тривалий час перебувають на стоянці вантажних автомобілів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Преображенська, 2Б, що: позбавляє власника можливості користування майном; призводить до його фізичного зносу та матеріальних втрат; не обґрунтовано актуальними потребами досудового розслідування. За таких умов подальший арешт не відповідає принципу пропорційності втручання у право власності, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням і просить скасувати арешт на вказане майно.

Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд клопотання без її участі та участі власника, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за№ 0000811 від 05.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки кінцеве рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято, арештоване майно вказане в клопотанні є речовим доказом, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_6 , не виключена необхідність в призначенні додаткових експертиз та повторного огляду транспортних засобів, його подальша експлуатація може знищити, пошкодити, змінити сліди кримінального правопорушення, що суперечить завданням кримінального провадження. Просив розглянути вказане клопотання без його участі.

Слідчий СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань не надсилав.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, а також письмові заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року у справі № 496/6695/25 клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000811 від 05.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задоволено. Накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на: вантажний автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , напівпричіп STAS SA33-8K, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 та знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору оренди від 10.06.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Під диспозитивністю слід розуміти правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених КПК, обирати способи здійснення своїх матеріальних та процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту, а також активно впливати на хід і результати кримінального провадження.

Положеннями ч.3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Незастосування обмеження права користування та розпорядження цим майном може призвести до приховування слідів кримінального правопорушення, перешкодить встановленню істини у справі та унеможливить досягнення завдань кримінального провадження. Таким чином, із метою забезпечення збереження та унеможливлення відчуження, знищення чи перетворення речового доказу, накладений арешт, на даний час є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника чи користувача майна, враховуючи також наслідки, що настали.

Накладення арешту на майно, в тому числі в частині заборони розпорядження, безумовно є втручанням в право власності особи, гарантоване Конституції України, однак, слідчий суддя вважає допустимим та пропорційним втручання в право власності власника вказаного в клопотанні майна з метою досягнення завдань кримінального провадження, визначених в статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Власником або його представником не надано доказів, які б підтверджували факт неналежного зберігання транспортних засобів, на які накладено арешт, або ж перешкоджання власнику у сприянні забезпечити схоронність автомобіля в місці його розташування. Питання про передачу вказаного в клопотанні майна під відповідальне зберігання власнику також не порушувалось.

На думку слідчого судді, на даний час існує потреба в продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, на даній стадії кримінального провадження не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого застосування арешту майна, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним, отже, задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, долучивши відповідні матеріали, якими буде підтверджуватися правова позиція заявника.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000811 від 05.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1