Справа №274/5795/18
УХВАЛА

07.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальне провадження за № 0000167 від 06.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 4,7 ч. 2 ст. 115 КК України

в с т а н о в и в :

Обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання мотивував тим, що обвинувачення є неконкретним, оскільки в ньому зазначено, що у невстановлений слідством час виник умисел на умисне заподіяння смерті іншої особи. Обвинувальний акт не містить вказівки на точне місце вчинення злочину, спосіб нанесення ударів невстановленим ножем, спосіб та ціль використання гумових рукавиць та одягу як засіб приховування, поведінку потерпілої до та під час події та інші обставини. Крім того, обвинуваченням не встановлено, що потерпіла відчувала додаткові страждання і у обвинувальному акті відсутні викладення фактичних обставин, що підтверджують кваліфікацію дій обвинувачення саме за п.п. 4, 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Захисник та законний представник підтримали заявлене клопотання.

Прокурор висловила заперечення щодо задоволення клопотання.

Представники потерпілих позицію прокурора підтримали.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого , потерпілого, викривача, ПІБ, займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення прокурором зазначено ті обставини вчинення злочину, які він вважає встановленими і у тому обсязі, який, на думку останнього, підтверджує сформоване обвинувачення.

При цьому, посилання на неконкретність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення суд відхиляє, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме він обвинувачується.

Зі змісту ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Вказані складові в обвинувальному акті викладені, а тому обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

Також ч. 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Питання про відповідність викладу в обвинувальному акті фактичним обставинам справи, а також узгодженість викладених обставин з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі оцінювати ці обставини або досліджувати докази на їх підтвердження чи спростування.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім того, аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 у справі № 753/25892/21, в якій зроблено висновок про те, що в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору суд першої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, клопотання обвинуваченого не містить відомостей про невідповідність обвинувального акта, вимогам Кримінального процесуального кодексу України, що б перешкоджало призначенню справи до судового розгляду. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, обставини, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Проголошення повного тексту ухвали 12.01.2026 о 13 год 50 хв.

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3