Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/945/25
Категорія ст.331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 14 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 14 грудня 2025 року.

Суд дійшов висновку, що ризики, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися і вони виправдовують тримання під вартою ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальну заставу.

Наголошує, що про стан здоров`я обвинуваченого.

Зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, пенсіонер, інвалід 2 групи, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні дружину та неповнолітнього сина та постійне місце проживання, відсутня майна шкода.

Стверджує, що ризики, про які вказує прокурор, на даний час зменшились.

На переконання сторони захисту, більш м`які запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

Наголошує, що суд зобов`язаний визначити заставу з врахуванням майнового становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинений проти власності, міра покарання за який, у разі визнання його винуватим, передбачає позбавлення волі від 7 до 12 років.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд достатньо обґрунтував свої висновки, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які судом недопитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що до обвинуваченого ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки судом при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку обвинуваченого своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність у ОСОБА_6 захворювань, також не свідчать про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки право на охорону здоров`я, ефективну безкоштовну медичну допомогу, яке закріплено в Конституції України мають усі громадяни України, в тому числі і ті щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Право на медичну допомогу, що цих осіб забезпечується наданням її у медичній частині, а в разі неможливості проходження там лікування у визначених закладах охорони здоров`я, відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я з забезпеченням цілодобової охорону особи, узятої під варту.

Даних про те, що захворювання ОСОБА_6 унеможливлюють його перебування в умовах попереднього ув`язнення матеріали справи не містять та стороною захисту не надані, а відповідно до повідомлення ЦОЗ ДКВС у Житомирській області стан здоров`я обвинуваченого задовільний, стаціонарного лікування не потребує.(а.с.45-46)

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З матеріалів справи слідує, що злочин у вчиненні якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинений із погрозою застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_9 .

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27.06.2025 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, 03.07.2025 року та 16.07.2025 року він будучи під заставою залишив місце проживання для зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 .

Порушення вказаного обов`язку створило причини та передумови для вчинення нового кримінального правопорушення та знову ж таки затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України по новому епізоду протиправної діяльності.

З огляду на викладене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а тому доводи сторони захисту у цій частині також не підлягають задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 14 грудня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: