Справа № 484/4536/22
Провадження № 1-кп/467/17/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Арбузинка об`єднаного кримінального провадження № 0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоющодо обвинуваченого строком до 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, можливість незаконно впливати на свідків і потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Прокурор вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, максимальне покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Знаючи, яка міра покарання може бути до нього застосована за вчинені злочини, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, що пояснюється неодноразовими неявками обвинуваченого до органу досудового розслідування, внаслідок чого останній оголошувався у розшук, також під час досудового розслідування відносно нього ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 01.11.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 52 000 грн. Після внесення застави обвинуваченого оголошено у розшук 14.12.2022 року у зв`язку з порушенням обов`язків, визначених заставою. 19.12.2022 року відносно обвинуваченого на підставі ухвали суду змінено запобіжний захід з застави на утримання під вартою без можливості внесення застави строком на 60 діб. Обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони є жителями с. Мигія Первомайського району, де проживає обвинувачений. Обвинувачений не працевлаштований, проживає один, обвинувачується у вчиненні майнових злочинів, внаслідок чого існує вірогідність того, що вчинення майнових злочинів є способом його заробітку, що не виключатиме ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних за змістом. Вказував на відсутність підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів, ніж утримання під вартою.

Захисником ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивовано тим, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обвинувачений не має можливості, вчинювати нові злочини не буде. Вважає, що застосування домашнього арешту з 20 години до 07 години буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження. Обвинувачений має місце постійного проживання, у нього є сім`я, робота, сталі соціальні зв`язки. Його дружина на даний час хворіє і постійно повинна проходити обстеження, внаслідок чого його неповнолітні діти залишаються без нагляду.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, яке мотивовано тим, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, родину, двох малолітніх дітей, 2015 та 2017 року народження. Ним відбуто значну частину покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі винесення судом обвинувального вироку. Має ряд хронічних захворювань, які періодично загострюються. Належної медичної допомоги в умовах СІЗО не отримує. Дружина має онкологічне захворювання, тому піклуватися про двох малолітніх дітей не взмозі та потребує його допомоги.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним клопотання, заперечував проти задоволення клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді утримання під вартою. Вказав, що у разі того якщо суд прийде до висновку про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, то вважав за необхідне застосувати цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник підтримали подані ними клопотання про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

10 лютого 2016 року ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, про що складено відповідний протокол працівниками поліції.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 лютого 2016 року в кримінальному провадженні № 0000383, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з застосуванням застави у розмірі 413400 грн. на строк до 10 квітня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2016 року продовжено строк тримання під вартою до 16 квітня 2016 року.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2018 року в кримінальному провадженні №0003088, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03 лютого 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 року продовжено строк тримання під вартою до 05 березня 2019 року.

Ухвалами Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 10 жовтня 2019 року на строк до 09 грудня 2019 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року справу передано на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2020 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби на строк два місяці до 09 березня 2020 року.

31 жовтня 2022 року ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 194 КК України, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року в кримінальному провадженні № 0000021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з застосуванням застави у розмірі 52000 грн. на строк до 30 грудня 2022 року.

02 листопада 2022 року обвинуваченого звільнено з-під варти з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» після внесення застави у розмірі 52000 грн.

18 грудня 2022 року ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2022 року в кримінальному провадженні № 0000001, внесеному в ЄРДР 06 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою на строк до 30.12.2022 року.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000021 від 10.01.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.02.2023 року.

05.01.2023 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області об`єднано матеріали кримінального провадження № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309 КК України з матеріалами кримінального провадження № 0000021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суд від 10.02.2023 року кримінальне провадження за №№ 0000001, 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, направлено на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

15 лютого 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи кримінальне провадження розподілене судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 .

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.04.2023 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.09.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та за ч.1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

31 березня 2025 року у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і зазначена справа передана судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 31 березня 2025 року кримінальне провадження прийнято суддею ОСОБА_1 до свого провадження.

Після прийняття кримінального провадження до свого провадження суддею ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 05 листопада 2025 року на строк до 03 січня 2026 року.

У відповідності до ч.4 ст.199 КПК України суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується включно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом пункту четвертого частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання особи під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обрання будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри. Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Обвинувальний акт стосовно обвинуваченого перебуває на розгляді в суді, провадження перебуває на стадії розгляду: з заявлених доказів сторони обвинувачення судом повністю досліджено письмові докази, вирішено питання про виклик потерпілих у наступне судове засідання згідно визначеного раніше порядку дослідження доказів.

Тривалість перебування справи на розгляді у суді зумовлено розглядом вказаного кримінального провадження значний період часу різними суддями Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області та Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, поверненням обвинувального акту прокурору за ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, зміною складу Арбузинського районного суду Миколаївської області у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку, що спричинило необхідність повторного дослідження доказів, а також тим, що сам обвинувачений двічі оголошувався у розшук, у зв`язку з чим провадження зупинялось до його розшуку.

Суд вважає, що наведеного вище достатньо для висновку про те, що висунуте по справі обвинувачення відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» без вирішення питання про доведеність провини під час розгляду даного клопотання.

Окрім цього, суд вважає, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, прокурором доведені.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі у нетяжкому злочині та у трьох тяжких злочинах, санкціями двох з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, під час досудового розслідування перебував у розшуку, після обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та після звільнення у зв`язку з внесенням застави, знову перебував у розшуку.

Крім того, у кримінальному провадженні залишаються недопитаними потерпілі та свідки. З огляду на характер інкримінованих обвинуваченому дій, що пов`язані з насильством і психологічним тиском, існує ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може впливати на зазначених осіб шляхом тиску або узгодження показань, що перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у справі.

Зважаючи на те, що обвинувачений тривалий час утримувався під вартою, судом по даному кримінальному провадженню досліджено письмові докази обвинувачення по пред`явленому обвинуваченню, суд вважає, що ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення зменшився.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно змісту ч.2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи, що обвинувачений має дружину, яка має онкозахворювання, двох малолітніх дітей, які входять його складу сім`ї, про що свідчить довідка Мигіївської сільської ради № 403 від 09 липня 2025 року, станом на 23 грудня 2025 року загальний строк його попереднього ув`язнення по даному об`єднаному кримінальному провадженню склав 4 роки 2 місяці 13 днів, у разі винесення судом обвинувального вироку та призначення покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII складатиме 8 років 4 місяці 26 днів, суд вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду провадження у суді.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт слід задовольнити, узадоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюнеобхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 на строк до 22 лютого 2026 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 22 лютого 2026 року на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження, за першою вимогою у визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якого працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який перебував під вартою, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання вказаної ухвали покласти на Первомайський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали проголошений проголошений 25 грудня 2025 року о 8 годині.

Суддя ОСОБА_1