Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1065/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , а також представника третьої особи ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому, дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0002796 від 08 липня 2025 року, за ознаками ч.3 та ч.4 ст.368, ч.3 ст.369 КК України,про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

07 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0002796 від 08 липня 2025 року, за ознаками ч.3 та ч.4 ст.368, ч.3 ст.369 КК України,про накладення арешту на вилучене 06 січня 2026 року у ОСОБА_4 майно.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, отримавши пояснення слідчого - в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту (про добровільне надання ОСОБА_4 слідчому як телефону, так і паролю для його розблокування; про можливість слідчим оглянути телефон та скопіювати наявну на ньому інформацію; про відсутність постанови про можливе призначення експертизи, об`єктом якої був би вилучений телефон; про не причетність третьої особи до вчинення розслідуваного діяння та не повідомлення йому підозри; про відсутність у вилученого майна конкретизованої ознаки належності до речового доказу; про не доведення розумності та співрозмірності обмеження права власності на вилучене майно; а також про потребу активного використання третьою особою вилученого телефону у повсякденній життєдіяльності), слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002796 від 08 липня 2025 року, за ознаками ч.3 та ч.4 ст.368, ч.3 ст.369 КК України.

Відділом процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Одеської обласної прокуратури здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Оперативний супровід у кримінальному провадженні здійснюється Другим оперативним відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені в ході досудового розслідування, викладені в наступній редакції.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , обіймаючи посаду начальника Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління), будучи працівником правоохоронного органу (ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»), а також службовою особою, яка займає відповідальне становище (п.2 Примітки до ст.368 КК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу»), починаючи з лютого 2024 року умисно, з корисливих мотивів, з використанням службового становища та наданих у зв`язку з цим можливостей, з метою неправомірного збагачення, готував підґрунтя для одержання від користувачів мисливських угідь неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вирішення питань у межах компетенції.

Задля реалізації вказаних намірів та досягнення корупційних результатів, ОСОБА_7 пропонував окремим підлеглим особам з числа працівників Управління вживати заходи щодо стимулювання користувачів мисливських угідь до надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , шляхом надання йому у виді подарунків талонів на бензин, грошових коштів, оплати послуг тощо.

З цією метою ОСОБА_7 , не пізніше 15 лютого 2024 року довів свої наміри про проведення корупційної діяльності до підлеглого йому начальника відділу мисливського господарства, полювання та рекреації Управління ОСОБА_8 , який, побоюючись звільнення з роботи та втрати засобів для існування, хоча й внутрішньо не бажав вчиняти протиправні дії, вимушено погодився на незаконні умови ОСОБА_7 .

За вимогою ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який в силу досвіду роботи у лісовій та мисливській галузі мав знайомства з користувачами мисливських угідь на території Одеської області, повинен був доводити до відома цих користувачів інформацію про необхідність надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 у разі виявлення будь-якої потреби у взаємодії з Управлінням.

Оскільки внутрішнє переконання ОСОБА_8 не дозволяло вчиняти корупційні дії, останній звернувся з відповідною заявою про злочин до правоохоронних органів та зайняв пасивну позицію відносно дій, які очікував від нього ОСОБА_7 .

Так, приблизно в період часу з 14 лютого 2024 року до 15 лютого 2024 року, ОСОБА_7 разом з першим заступником Управління ОСОБА_9 зустрілись із керівником Одеської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі УТМР) ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в приміщенні кафе-бару «Хвилинка» за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Доброслав, вул. Грубніка, буд.№39, де під час спілкування ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 про те, що він бажає збільшити площу мисливських угідь УТМР на території Березівського району Одеської області шляхом отримання в користування Березівською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок (далі Березівська районна організація УТМР) на строк не менше 15 років близько 13000 га з числа колишніх територій угідь державних лісогосподарських підприємств, які на теперішній час перебувають в управлінні Держлісагентства.

В ході розмови ОСОБА_7 , будучи внутрішньо налаштованим на корупційний результат в вигляді одержання ним неправомірної вигоди, спонукаючи ОСОБА_10 надати неправомірну вигоду, зазначив останньому, що питання отримання в користування мисливських угідь є вкрай складним, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства така процедура передбачає попередній розгляд пакету документів Управлінням, їх подальше направлення до Держлісагентства, підготовку відповідного подання Держлісагентством, його погодження Одеською обласною державною адміністрацією та користувачами земельних ділянок, а також подальше задоволення цього подання на сесії Одеської обласної ради. При цьому ОСОБА_7 наголосив, що реалізація зазначеної процедури можлива лише за умови надання неправомірної вигоди для ОСОБА_7 та інших уповноважених осіб Держлісагентства, які будуть залучені до цього питання.

Після почутих від ОСОБА_7 умов ОСОБА_10 вимушено погодився надати неправомірну вигоду, оскільки вважав, що його відмова може призвести до створення ОСОБА_7 штучних перешкод у здійсненні діяльності УТМР, керівником якого він є, а також відмову у наданні у користування бажаних мисливських угідь.

Обміркувавши у подальшому незаконні вимоги ОСОБА_7 та вирішивши не виконувати неправомірні дії щодо надання неправомірної вигоди, ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин.

Надалі ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний план, маючи намір отримати неправомірну вигоду за сприяння у збільшенні площі мисливських угідь, надав вказівку ОСОБА_8 щодо встановлення власників, постійних і тимчасових користувачів (у тому числі орендарів) земельних ділянок, суміжних із мисливськими угіддями Березівської районної організації УТМР, а також з`ясувати можливість збільшення площі їх мисливських угідь на території Березівського району Одеської області.

Так, близько 20 години 05 хвилин 23 серпня 2024 року ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 , за запрошенням ОСОБА_7 , прибули до приміщення кафе «Привал Странника», за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, Старомиколаївське шосе, буд.№2, де в ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про окремі деталі процедури подання до Управління документів з питань надання в користування мисливських угідь, подальше їх скерування до Держлісагентства, отримання позитивних висновків структурних підрозділів Держлісагентства, отримання узгодження ДП «Ліси України», оскільки частина земель перебуває у віданні вказаного лісогосподарського підприємства. Надалі узгоджене подання Держлісагентства має бути скеровано до Одеської обласної ради для вирішення питання про надання в користування мисливських угідь. Оскільки у вказаній процедурі задіяні посадовці Держлісагентства та ДП «Ліси України», частина неправомірної вигоди призначена саме для них. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що остаточний розмір неправомірної вигоди ще не визначено, але кінцева сума складатиме не більше 30000 доларів США. Також ОСОБА_7 зауважив, що він сприятиме у позитивному вирішенні лише тих питань, які входять до його власної компетенції як керівника Управління, а також питань, що входять до компетенції Держлісагентства та ДП «Ліси України».

Під час вказаної зустрічі, з метою досягнення мети в одержанні неправомірної вигоди, ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_10 , що обов`язково прийме участь на сесії Одеської обласної ради під час розгляду подання Держлісагентства щодо надання у користування Березівській районній організації УТМР мисливських угідь та висловиться у підтримку прийняття рішення в інтересах ОСОБА_10 .

Далі, 03 жовтня 2024 року, точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем розташування Управління за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, буд.№18/20, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , надав вказівку ОСОБА_8 зустрітись із ОСОБА_10 та повідомити останньому про остаточну суму неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США (за офіційним курсом НБУ дорпівнювало 1031887 грн), яка вже узгоджена з посадовими особами Держлісагентства та ДП «Ліси України».

Після зазначеного, 08 жовтня 2024 року ОСОБА_8 в ході телефонної розмови поінформував ОСОБА_7 , що виконав його вказівку та озвучив ОСОБА_10 суму неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_7 17 жовтня 2024 року та 23 жовтня 2024 року, в ході телефонних розмов із ОСОБА_8 неодноразово запевняв, що гарантує позитивний результат у виді узгодженого письмового подання Держлісагентства до Одеської обласної ради. З метою максимального приховання своєї злочинної поведінки ОСОБА_7 надавав вказівки ОСОБА_8 та через ОСОБА_8 ОСОБА_10 щодо дотримання правил конспірації.

Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 15 лютого 2024 року до 23 жовтня 2024 року неодноразово висловлював ОСОБА_10 прохання надати неправомірну вигоду для себе, а також посадових осіб Держлісагентства та ДП «Ліси України», визначивши її остаточний розмір у сумі 25 000 доларів США (за офіційним курсом НБУ складало 1031887 грн, що відповідно примітки 1 до ст.368 КК України є особливо великим розміром), за вчинення ОСОБА_7 та посадовими особами Держлісагентства та ДП «Ліси України» в інтересах ОСОБА_10 дій, з використанням службового становища, тобто комплексу дій, кінцевою метою яких було направлення Держлісагентством на адресу Одеської обласної ради подання про надання у користування Березівській районній організації УТМР мисливських угідь площею 13000 га.

06 січня 2026 року слідчим було проведено санкціонований слідчим суддею обшук за місцем проживання колишнього начальника відділу управління лісового господарства та відтворення лісів Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого слідчим виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 15», моделі MTP03ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , із сім карткою № НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету №S2050122.

07 січня 2026 року постановою вищезазначеного слідчого вилучене майно було визнано в якості речового доказу та долучено до кримінального провадження.

В цей же день слідчим доручено Другому оперативному відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, провести огляд інформації, яка міститься на вилученому мобільному телефоні марки «iPhone 15», моделі MTP03ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , із сім карткою № НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету №S2050122 (пароль 280701), після чого мотивовану відповідь разом із матеріалами, які будуть отримані під час виконання доручення направити слідчому в найкоротший термін.

Слідчим в судовому засіданні пояснено, що матеріали клопотання містять, зокрема, протоколи допитів свідка ОСОБА_10 (про обставини, за яких ОСОБА_7 створив умови для отримання від нього неправомірної вигоди для надання в користування мисливських угідь), протоколи допитів свідка ОСОБА_8 (про обставини, за яких ОСОБА_7 створив умови для отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди для надання в користування мисливських угідь), протокол допиту свідка ОСОБА_11 (про обставини, за яких ОСОБА_7 створив умови для отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди для надання в користування мисливських угідь), а також результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо, відеоконтролю відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , зміст яких узгоджується із вищезазначеними показаннями свідків.

При цьому слідчий зазначає, що органом досудового розслідування перевіряється можлива причетність колишнього начальника відділу управління лісового господарства та відтворення лісів Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_4 до організації вимагання та отримання неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США від керівника Одеської обласної організації УТМР ОСОБА_10 , за сприяння та погодження документації щодо об`єднання територій мисливських угідь; а також до висловлення директором ТОВ «Спортивно стрілецький клуб Пальміра» ОСОБА_13 пропозиції надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за сприяння та погодження документації щодо виділення на його користь територій мисливських угідь.

Слідчий зазначає, що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон можливо використаний як засіб вчинення злочину та (або) зберіг на собі його сліди.

При цьому цей мобільний телефон може містити наявну та видалену інформацію як про спілкування між учасниками розслідуваних подій, так і про виготовлення документів (проектів документів), які мають доказове значення в провадженні. Незважаючи на надання третьою особою паролю до вилученого мобільного телефону, відновлення видалених файлів (фото, відео тощо) та пошук наявних файлів на зазначеному пристрої проводиться із застосуванням спеціалізованого технічного обладнання та криміналістичного забезпечення, що в ході попереднього огляду вилученого мобільного телефону безпосередньо під час обшуку житла зробити неможливо.

Слідчим пояснено, що огляд зазначеного телефону із залученням спеціаліста та спеціального технічного обладнання до теперішнього часу не завершено, у зв`язку із чим, за відсутності результатів такого огляду призначення комп`ютерно-технічної експертизи є передчасним.

Суспільний інтерес в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, а також обставини розслідуваних кримінальних правопорушень вимагають мінімального втручання слідчого судді у самостійність слідчого та прокурора у виборі тактики проведення досудового розслідування, переліку та обсягу проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та у прийнятті ними процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Так, не виключається, що вилучене під час обшуку житла майно можливо використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, (або) зберегло на собі його сліди, що відповідає положенням ч.1 ст.98 КПК України, тобто вилучене майно містить ознаки речових доказів, а також може бути об`єктом огляду чи призначеної в провадженні судової експертизи.

У випадку збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац 1 ч.3 ст.170 КПК України), а тому не є обов`язковим наявність у власника вилученого майна статусу підозрюваної чи обвинуваченої особи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначена мета досягається шляхом зібрання та надання правової оцінки усієї сукупності доказів, в тому числі проведенням допитів підозрюваних, свідків, витребуванням речей та документів, призначенням та отриманням результатів різних видів експертиз, здійсненням інших слідчих та розшукових дій, що в даний час ще не завершено, а тому передчасно стверджувати про неправомірність дій слідчого в даному кримінальному провадженні в аспекті тимчасового вилучення майна, яке містить ознаки речового доказу, та наступного звернення до слідчого судді із клопотанням про його арешт.

Слід погодитися із слідчим, що проведення огляду та можливого експертного дослідження стосовно інформації з телефону, дозволить отримати відомості, які можуть мати доказове значення в питанні причетності (чи не причетності) власника вилученого майна чи інших осіб до розслідуваного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, необхідно дійти загального висновку, що накладення арешту на вилучене майно обумовлюється необхідністю збереження речового доказу, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження майна, яке має ознаки речового доказу, в кримінальному провадженні №0002796 від 08 липня 2025 року, за ознаками ч.3 та ч.4 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, накласти арешт на вилучений під час обшуку за місцем проживання колишнього начальника відділу управління лісового господарства та відтворення лісів Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «iPhone 15», моделі MTP03ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , із сім карткою № НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету №S2050122.

Дозволити слідчому, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002796 від 08 липня 2025 року, за ознаками ч.3 та ч.4 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного арештованого майна до часу остаточного вирішення його долі правомочним органом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1