Справа № 444/526/25
Провадження № 1-кс/444/495/2025
УХВАЛА

м. Жовква Львівської області 12 вересня 2025 року

Слідчий суддя Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2025 року до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області надійшла дана скарга.

В обґрунтування скарги особа, яка подала скаргу, посилається на те, що у провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000335 від 02.11.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження - закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

26.10.2023 року ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_6 №454/4602/23 зобов`язано внести відомості в ЄРДР за фактом ДТП, яке відбулось 05.10.2023 року близько 16:20 год. на автодорозі у смт.Жвирка, Червоноградського району, Львівської області за участю автомобіля марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював обгін автопоїзда у складі тягача марки «ДАФ» р.н. НОМЕР_2 із напівпричіпом марки «Бодекс» р.н., НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час приступив до виконання маневру повороту ліворуч.

01.11.2023 року до ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала від слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_6 №454/4602/23, якою зобов`язано внести відомості в ЄРДР за фактом ДТП яке відбулось 05.10.2023 року.

Постановою слідчого від 27 серпня 2025 року кримінальне провадження № 0000335 від 02.11.2023 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що з огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що: «дорожньо-транспортна пригода відбулась при в`їзді в населений пункт; у світлу пору доби, без опадів; проїзна частина дороги пряма, у місці ДТП - горизонтальна; дорожнє покриття-асфальтне, на момент ДТП - сухе; у місці ДТП є Т-подібне нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг; ділянка головної дороги має по одній смузі руху у кожному напрямку; дорожня розмітка перед перехрестям «1.1», в межах перехрестя «1..7» (Р.34 ПДР); дорожні знаки - «1.2» (Р.34 ПДР); зафіксовано сліди юзу автомобіля «Ауді Аб» р.н. НОМЕР_1 , його кінцеве розташування та пошкодження передньої частини кузова, кінцеве розташування автопоїзда і іншу об`єктивну інформацію.» Згідно висновку експерта №923-Е, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму ДТП, вбачається: водій ОСОБА_3 , рухаючись в межах населеного пункту, відповідно до вимог п.12.4 ПДР повинен був вести керований ним автомобіль «AUDI А6» зі швидкістю не більше 50км/год, а виявивши попереду автопоїзд, що рухався в межах його смуги з меншою швидкістю, при наявності перехрестя та суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 згідно вимог п.п.12.3, 14.6.а) ПДР та розділу 34. «Дорожня розмітка» ПДР повинен був вжити заходів для зменшення швидкості до швидкості руху автопоїзда і не здійснювати обгін. Водій автопоїзда ОСОБА_7 , маючи намір на перехресті виконати поворот ліворуч для з`їзду на другорядну дорогу, відповідно до вимог п.п.9.2.6), 9.4, 16.13, 10.1 ПДР повинен був завчасно до початку маневру, але не менш як за 150-200 м, подати сигнал покажчиками лівого повороту, перед зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та при наявності зустрічних транспортних засобів дати їм дорогу. Дії водія автомобіля «AUDI А6» ОСОБА_3 , який виконував обгін на перехресті, перед яким була наявна суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1, не відповідали вимогам п.п. 12.3, 14.6.а) ПДР та розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. Встановити відповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.12.4 ПДР і їх причинний зв`язок з фактом ДТП не надається можливим через відсутність однозначних даних про швидкість руху автомобіля «AUDI А6». Встановити відповідність дій водія автопоїзда ОСОБА_7 п.п.9.2.6), 9.4 ПДР (стосовно своєчасності подачі сигналу світловими покажчиками лівого повороту) не надається можливим. З технічної точки зору немає підстав стверджувати, що у заданій дорожній ситуації дії водія автопоїзда ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР. Причиною даної ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій автомобіля «AUDI А6» ОСОБА_3 на перехресті виконував обгін автопоїзда «ДАФ», водій якого ОСОБА_7 в цей час виконував поворот ліворуч.

Скаржник вказує, що як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2025 року, при огляді місця ДТП було встановлено, що у місці пригоди наявне Т-подібне нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг. Однак у висновку №923-Е, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму ДТП, судовий експерт проводить дослідження «при наявності перехрестя», що однозначно вплинуло на результати викладені у підсумку судової експертизи. Окрім цього, орган досудового розслідування не належно надав оцінку ділянці дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, оскільки у відповідності п.1.10 ПДР «перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.» Згідно фотозображень із місця дорожньо-транспортної пригоди, то до дороги по якій рухався ОСОБА_3 пригялає грунтова дорога, куди здійснював поворот водій ОСОБА_7 , що не може за таких обставин вважатися перехрестям. Також згідно план-схеми ДТП від 05.10.2023 року, будь-яких дорожніх знаків, які б позначали чи вказували на наявність перехрестя доріг встановлено не було. Скаржник вважає, що за таких обставини орган досудового розслідування у зв`язку з повним та об`єктивним дослідженням обставин кримінального провадження мав би призначити судову дорожньо-технічну експертизу на вирішення якої перед експертами поставити запитання: чи наявне у місці дорожньо-транспортної пригоди перехрещення доріг являється перехрестям чи приляганням дороги. Також зазначає, що орган досудового розслідування маніпулюючи технічними термінами вирішив, що місце ДТП було на перехресті доріг, хоча відсутні будь-які нормативні ознаки наявності такого «перехрестя».

Окремо скаржник звертає увагу, що згідно висновку № 923-Е, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму ДТП вбачається: «водій ОСОБА_3 , рухаючись в межах населеного пункту, відповідно до вимог п.12.4 ПДР повинен був вести керований ним автомобіль «AUDI А6» зі швидкістю не більше 50км/год». Скаржник з цим не погоджується, оскільки у відповідності до план-схеми ДТП від 05.10.203 року, а також як зазначено у постанові про закриття кримінального провадження від 27.08.2025 року: «…з огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ДТП відбулась при в`їзді в населений пункт...». Будь-яких дорожніх знаків, що обмежують швидкість перед місцем ДТП встановлено не було. Таким чином, дорожньо-транспортна пригода відбулася за межами населеного пункту. Відповідно до п.12.4 ПДР «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год», в той час як п.12.6 ПДР «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю: ґ)іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год. Скаржник вважає, висновки судового експерта в цій частині хибними, що призвело, як наслідок до прийняття незаконного оскаржуваного рішення.

Скаржник зазначає, що з постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2025 року слідує, що водій ОСОБА_7 допитаний, як свідок, а також за його участю проведено слідчий експеримент. Свідок ОСОБА_7 надав показання, а зокрема: «…подивися лiворуч в лiве вiкно де побачив, що автомобiль марки «Audi» прямує на зустрiчнiй смузi - руху здiйснюючи обгiн зi швидкiстю близько 100 км/год., останнiй почав гальмувати». Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 вказав: «Мiсце перебування автомобiля «Аудi Аб» в момент, коли його у лiвому боковому дзеркалi заднього бачення виявив водiй Яцина у ходi виконання маневру повороту лiворуч 34,5 метра вiдносно мiсця зупинки вантажiвки». Разом з тим, скаржник зазначає, що у план-схемі дорожньо-транспортної пригоди від 05.10.2023 року відсутні будь-які зафіксовані сліди гальмування, відтак показання ОСОБА_7 вважає такими, що не піддавалися ретельній перевірці на технічну спроможність та не ставились, органом досудового розслідування та і судовим експертом під сумнів, щодо їх достовірності.

Вказує, що орган досудового розслідування самоусунувся від визначених КПК України своїх завдань, щодо повного всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин ДТП, оскільки маючи у розпорядженні пошкоджений транспортний засіб «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 , зафіксовану слідову інформацію слід юзу залишений даним транспортним засобом, не спромігся чи свідомо не бажав встановити дійсну(реальну швидкість) транспортного засобу з використанням спеціальних знань шляхом проведення транспортно-трасологічної експертизи, натомість надав судовому експерту у вихідних даних швидкість зі слів водія ОСОБА_7 , що являє собою суб`єктивний підхід до встановлення дійсної швидкості руху автомобіля «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 . Таким чином, скаржник звертає увагу, що органом досудового розслідування не встановлено, яка швидкість була автомобіля марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 в перед момент заносу (початку сліду юзу) виходячи з довжини сліду юзу та деформаційних пошкоджень транспортного засобу утворених внаслідок зіткнення з бетонною опорою(стовпом).

Також, скаржник зазначає, що органом досудового розслідування не встановлено методом технічного дослідження швидкості автомобіля марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 , а взято лише з свідчень особи, що на його думку є неприпустимим при можливості встановити таку швидкість шляхом проведення експертизи, а безпосереднє проведення даної експертизи зможе спростувати чи підтвердити показання допитаних осіб, а також сформує базу для надання експерту точних вихідних даних про швидкість вказаних транспортних засобів та перевірку показань на технічну спроможність. Окрім цього, зазначає, що наявні пошкодження(деформація) на автомобілі наддадуть змогу експертним шляхом точно визначити швидкість ТЗ в перед момент ДТП, а тому дане питання може бути вирішене при призначенні судової транспортно-трасологічної експертизи. Враховуючи вищенаведене, орган досудового розслідування з метою встановлення однобічних обставин справи, а зокрема не встановлення справжньої швидкості руху автомобіля марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 не використав спеціальні знання експертів для цієї мети, що послугувало прийняттю незаконного рішення.

Окрім цього, скаржник зазначає, що у відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2025 року вбачається, що свідок ОСОБА_8 повідомив: «…легковий автомобiль марки «Audi», темного кольору, розпочав маневр обгону колони, що складалася iз двох «фур», в цей час перший автопоїзд розпочав маневр повороту лiворуч», та, що виходячи з наведених показань, автомобіль «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 першим розпочав обгін, а коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3 знаходився в обгоні, то водій тягача марки «ДАФ» р.н. НОМЕР_2 із напівпричіпом марки «Бодекс», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 приступив до виконання маневру лівого повороту. Скаржник вважає, що у діях водія тягача марки «ДАФ» р.н. НОМЕР_2 із напівпричіпом марки «Бодекс», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 безпосередньо наявні порушення п.10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» і тому, викладені обставини в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи та не були враховані і піддані аналізу в частині порушенням технічних вимог ПДР України водієм ОСОБА_7 .

Вказує, що в даній дорожній ситуації ОСОБА_3 керувався п.14.2 ПДР, а саме: «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. На думку скаржника дане трактування в оскаржуваній постанові, про допущення порушення ним п.14.6а ПДР України є некоректним та не відповідає обставинам справи. Зокрема, оскільки як видно з план-схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, то у місці дорожньо-транспортної пригоди відсутній дорожній знак, який би позначав перехрестя (1.22 та 1.23 ПДР).

Скаржник зазначає, що слідчим належним чином не проведене досудове розслідування даної справи, не надано достовірних вихідних даних судовому експерту, щодо проїзної частини дороги та відсутності перехрестя у місці ДТП, що у відповідності до «доктрини плодів отруєного дерева» призвело до недостовірного висновку судової експертизи №923-Е; слідчим не призначено судову дорожньо-технічну експертизу з метою з`ясування чи наявне у місці дорожньо-транспортної пригоди перехрещення доріг являється перехрестям чи приляганням дороги; слідчим не вірно задано у вихідні дані, щодо місця (ділянки дороги) скоєння ДТП, а саме, що мало місце у «населеному пункті» або в іншому випадку судовим експертом помилково взято для подальших досліджень територію «населеного пункту»(50км/год), у той час як ДТП відбулося за межами населеного пункту ( 90 км/год), що у відповідності до вимог ПДР обмежує дозволену швидкість руху транспортних засобів і як наслідок в кінцевому призвело до недостовірних(помилкових) підсумків судового експерта; слідим та судовим експертом жодним чином не піддано перевірці на технічну спроможність показання водія ОСОБА_7 , щодо здійснення гальмування автомобілем марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 відносно слідової картини зафіксованої на місці ДТП; не встановлення дійсної швидкості руху автомобіля марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_1 шляхом застосування спеціальних знань експертів для цієї мети (виходячи з довжини сліду юзу та деформаційних пошкоджень транспортного транспортного засобу утворених внаслідок зіткнення з бетонною опорою(стовпом); не взято до уваги при прийнятті рішення показання свідка ОСОБА_8 в частині порушення водієм ОСОБА_7 вимог 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що являється в причинному зв`язку з настанням ДТП; слідчим жодним чином не враховано та не піддано аналізу дій водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 (їх версії), щодо розвитку ДТП та встановлення винних осіб.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, однак від адвоката ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просив таку скаргу розглядати без його участі та участі ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, оглянувши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження винесено 27.08.2025 року, що підтверджується її копією.

Із скарги вбачається, що така подана до суду в порядку ст.303 КПК України.

За таких обставин, скаргу подала особа, яка має право подавати скаргу, скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана в строк, передбачений ч.1 ст.304 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин слідчому судді не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що досудове розслідування даного кримінального провадження проведено повно і всебічно, виявлені повністю як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надано їм належну правову оцінку та забезпечено прийняття законних процесуальних рішень, при здійсненні даного розслідування забезпечено у повній мірі виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження винесено необгрунтовано та передчасно.

За таких обставин скаргу на постанову про закриття кримінального провадження потрібно задоволити, постанову про закриття кримінального провадження потрібно скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу на постанову про закриття кримінального провадження - задоволити.

2. Скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000335 від 02.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1