Дата документу 21.10.2025 Справа № 336/6054/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/923/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/6054/25Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (змінену в порядку ст.403 КПК України) прокурора на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 липня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Уренгой рф, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 09 квітня 2025 року приблизно о 01 годині 20 хвилин у період дії воєнного стану, знаходячись у приміщенні укриття КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР за адресою: м.Запоріжжя, вул.Брюллова, буд.6, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав сумку укладку медичної сестри, для надання першої допомоги, апарат для вимірювання кров`яного тиску (сфігмоманометр), стетоскоп з подвійною головкою, медичний електронний термометр, апарат для оцінювання рівня глюкози в крові, ліхтарик типу люкс, оглядовий ротовий шпатель, джут для внутрішньовенних маніпуляцій, не текстуровані стерильні латексні оглядові рукавички з пудрою у кількості 10 штук, вартість яких сукупно складає 3531 грн 00 коп.

Окрім того, 14 квітня 2025 року приблизно о 18 годині 30 хвилин у період дії воєнного стану ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні укриття КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР за адресою: м.Запоріжжя, вул.Брюллова, буд.6, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав IP-камеру відео спостереження, вартістю 3289 грн 10 коп., яка належить КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР.

В подальшому ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР матеріальну шкоду на загальну суму 6820 грн 10 коп.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024 з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2024, якою штраф замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, остаточно призначено покарання у виді 5 років 30 днів позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, запобіжний захід, цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч.4 ст.185 КК призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК приєднати шляхом часткового складання невідбуті покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024, покарання за яким ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2024 замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, а також за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 та остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Аргументуючи свої вимоги прокурор зазначив, що вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, яким ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст.389 КК та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, проголошено 20.06.2025. Прокурором подано апеляційну скаргу 18.07.2025, а тому набрання даним вироком законної сили відбудеться лише після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Тобто на момент ухвалення вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.07.2025 щодо ОСОБА_8 вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 не набрав законної сили. А тому при призначенні покарання мав бути врахований вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025, оскільки на момент ухвалення вироку він був вже проголошений.

До вказаної апеляційної скарги прокурором в порядку ст.403 КПК було внесено зміни, відповідно до яких прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК шляхом поглинення покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК приєднати шляхом повного складання невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024 та остаточно призначити покарання у виді 5 років 30 днів позбавлення волі.

При цьому прокурор зазначив, що суд першої інстанції повинен був врахувати покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 за ч.2 ст.389 КК у виді 240 годин громадських робіт з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК та в подальшому призначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, змінену в порядку ст.403 КПК; обвинуваченого та його захисника, які при вирішенні апеляційної скарги покладалися на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга (змінена в порядку ст.403 КПК) підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював обставин вчинення злочину та не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК.

З огляду на таку правову позицію обвинуваченого, а також з урахуванням думки учасників провадження, суд першої інстанції у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Відтак судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, зміненої в порядку ст.403 КПК, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, під час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024 за ч.1 ст.309 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, яке ухвалою цього ж суду від 25.11.2024 було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 також було засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 за ч.2 ст.389 КК до 1 року обмеження волі.

На час ухвалення судом вироку у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК, вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 не набрав законної сили.

При цьому колегією суддів установлено, що вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2025 було оскаржено в апеляційному порядку і вироком Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року зазначений вирок від 20 червня 2025 року в частині призначення покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.72, ст.71 КК України шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024, покарання за яким відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2024 замінено на покарання у виді громадських робіт, остаточно призначено покарання у виді 1 року 30 днів обмеження волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Наведене свідчить про те, що станом на день апеляційного розгляду невідбуте обвинуваченим ОСОБА_8 покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2024 на підставі ст.ст.72, 71 КК було враховано при ухваленні Запорізьким апеляційним судом вироку від 16.10.2025, що унеможливлює приєднання даного невідбутого покарання до покарання, призначеного обвинуваченому оскаржуваним наразі вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.07.2025, як того вимагав в апеляційній скарзі прокурор.

Разом із тим, враховуючи, що кримінальне правопорушення у даній справі обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено 09.04.2025 та 14.04.2025, тобто до постановлення вироку Запорізького апеляційного суду від 16.10.2025, остаточне покарання ОСОБА_8 має бути визначено на підставі ч.4 ст.70 КК.

За наведених обставин, апеляційна скарга прокурора, змінена в порядку ст.403 КПК, підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу (змінену в порядку ст.403 КПК України) прокурора задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді 5 років 30 днів позбавлення волі на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком суду і покарання, призначеного вироком Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4