МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6991/25

Провадження № 1-кс/210/1794/25

08 грудня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

заявника: ОСОБА_3 ,

представника заявника, - адвоката: ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000960 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2025 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0000960 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2025 у справі №210/6991/25, на майно: транспортний засіб УАЗ, темно-зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ запалювання з металевим кільцем та підвіскою коричневого кольору з написом «BMW», які упаковано до поліетиленового спеціального пакета NPU 5893762.

В обґрунтування заявленого клопотання представник заявник зазначив, при розгляді клопотання про накладення арешту на вказане майно він не викликався, будь-яких ухвал він не отримував, до теперішнього часу у будь-кого зі сторони володільця майна відсутній процесуальний статус підозрюваного або потерпілого, ЄРДР відкрито на підставі повідомлення невідомої особи без ідентифікації заявника. Відповідно до показань представників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначений трубопровід підприємству не належить, власника об`єкту не встановлено, заяви від встановленого власника не надходили, потерпілу особу в провадженні не визнано, цивільний позов відсутній. На думку заявника, арешт був накладений не обґрунтовано, незаконно, а також в подальшому в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального правопорушення відпали потреби. Посилаючись на вимоги ст.ст.98, 170, 174 КПК України просив суд клопотання задовольнити у повному обсязі.

Присутні у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 просили суд клопотання задовольнити посилаючись на обґрунтування наведені в клопотанні.

Присутня у судовому засіданні слідча ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання та просили суд відмовити у його задоволенні, оскільки, кримінальне провадження ще триває, скасування арешту з майна може сповільнити досудове розслідування.

Прокурор у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання від прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 надійшли заперечення, в яких прокурор зазначив, що на теперішній час потреба в накладенні арешту на майно не відпала, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування. Скасування арешту може призвести до приховування, знищення або відчуження вказаних вище речових доказів. Досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені речові докази використовувались під час здійснення робіт з демонтажу діючого трубопроводу, ані власником ані користувачами майна документи щодо законності значених робіт органами слідства та суду надані не були.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000960 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України.

Ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 29.10.2025 року накладено арешт на вилучене майно, а саме: Транспортний засіб ЭО-3323, кабіна якого білого кольору, а кран та основний багажний відсік помаранчевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_6 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 19.08.2019 року, яке упаковано до поліетиленового спеціального пакета NPU 5893761; транспортний засіб УАЗ, темно-зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ запалювання з металевим кільцем та підвіскою коричневого кольору з написом «BMW», які упаковано до поліетиленового спеціального пакета NPU 5893762.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню.

Так підставою яка слугувала накладенню арешту на думку слідства був той факт, що вказані транспортні засоби є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а тому наявні підстави вважати, що у разі не вилучення цих речових доказів, вищевказані громадянин можуть продовжити вчинення протиправних дій, передбачених Кримінальним кодексом України.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна, заявник посилається на те, що він не є учасником кримінального провадження, вилучений транспортний засіб не може бути використаний як докази у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Нормами ст.85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 не є учасником кримінального провадження, що підтверджено запереченнями прокурора поданими на вказане клопотання.

Окрім того, ст.3 ч.1 п.18 КПК України визначає, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»).

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування триває значний проміжок часу, підозра ОСОБА_3 не пред`явлена, він є добросовісним набувачем майна, та не має відношення до кримінального провадження, крім того цивільний позов до ОСОБА_3 не подавався, водночас продовження дії арешту на майно позбавляє можливості власнику здійснювати свої права на користування та розпорядження своїм майном.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому на даний момент відпала необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому порядку, які б поза розумним сумнівом вказували на причетність ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, під час розгляду клопотання не надано.

З клопотання про арешт майна та додатків до нього, а так само і з матеріалів клопотання про скасування арешту, не вбачається, що сторона обвинувачення наразі має належні та допустимі докази, отримані в межах цього кримінального провадження, на підтвердження того, що в дійсності вилучене майно, є предметом кримінального правопорушення, може зберегти на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні при застосуванні видів обтяження, продовження їх чинності - в даному випадку арешту майна, - обов`язково мають бути наявні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Вбачається, що подальше збереження чинності накладеного арешту на транспортний засіб УАЗ, темно-зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ запалювання з металевим кільцем та підвіскою коричневого кольору з написом «BMW», які упаковано до поліетиленового спеціального пакета NPU 5893762, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За матеріалами, які наявні в провадженні слідчого судді, неможливо достеменно та об`єктивно встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено подальше збереження арешту, а стороною захисту доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, за недоведеності необхідності подальшого застосування арешту майна, ненадання доказів, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, відсутності інших процесуальних підстав залишати чинність заходу забезпечення кримінального провадження, який при викладених в ухвалі мотивах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, клопотання ОСОБА_3 , слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000960 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 29 жовтня 2025 року, у справі №210/6991/25, провадження №1-кс/210/1771/25, на майно, а саме: транспортний засіб УАЗ, темно-зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключ запалювання з металевим кільцем та підвіскою коричневого кольору з написом «BMW».

Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування - слідчих, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів, включених до групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 24.10.2025 року за №0000960, повернути ОСОБА_3 , вказане у абзаці другому резолютивної частини цієї ухвали майно.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1