Справа № 369/7448/24
Провадження № 1-кп/369/1131/25
В И Р О К

іменем України

05.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000036 від 12.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скурати Малинського району Житомирської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має повну середню освіту, не одружений, працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

23 січня 2024 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_8 перебував з ОСОБА_9 у будівельному вагончику по вулиці Саєнка, 11 в селі Білогородка Бучанського району Київської області та в ході бесіди, переслідуючи корисливий мотив та використовуючи товариські відносини, попросив ОСОБА_9 надати йому пароль та реквізити належної ОСОБА_9 банківської картки «Монобанк» АТ «Універсал Банк» під приводом використання її реквізитів для роботи у службі таксі, оскільки його ( ОСОБА_6 ) банківська картка начебто була тимчасово заблокована. При цьому ОСОБА_6 не працював у службі таксі і доступ до банківської картки ОСОБА_9 йому потрібен був лише для подальшого отримання на ім`я ОСОБА_9 кредиту та використання кредитних коштів на власні потреби. Для реалізації цієї мети ОСОБА_6 встановив мобільний застосунок «Монобанк» у власному мобільному телефоні з абонентським номером НОМЕР_2 та попросив ОСОБА_9 надати йому доступ до банківської картки через цей мобільний додаток. ОСОБА_9 , довіряючи ОСОБА_6 та не припускаючи думки про шахрайські наміри товариша, 23.01.2024 року через мобільний застосунок «Монобанк», встановлений у мобільному телефоні ОСОБА_6 , надав останньому пароль та реквізити належної йому ( ОСОБА_9 ) банківської картки «Монобанк» АТ «Універсал Банк» з № НОМЕР_3 , завдяки чому ОСОБА_6 отримав повний доступ до цієї банківської картки та можливість здійснювати управління коштами на ній.

В такий спосіб ОСОБА_6 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , фактично заволодів платіжною банківською карткою «Монобанк» АТ «Універсал Банк» з № НОМЕР_3 , яка з огляду на положення Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і примітки до статті 200 КК України, є різновидом офіційних документів - електронним документом, так як саме ця платіжна банківська картка є засобом доступу до банківського рахунку ОСОБА_9 .

В подальшому 24 січня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 за місцем проживання - в селі Білогородка Бучанського району Київської області умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , під вигаданим приводом здійснення законних платіжних операцій у майбутньому з банківською карткою ОСОБА_9 шляхом використання мобільного застосунку «Дія», який встановив на власному мобільному телефоні із абонентським номером НОМЕР_2 , отримав персональні дані ОСОБА_9 : дату та місце його народження, адресу проживання, реквізити паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тобто інформацію, яка відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію» є конфіденційною інформацією про особу. При цьому, надаючи ОСОБА_6 свої персональні дані, ОСОБА_9 не усвідомлював протиправний корисливий характер дій ОСОБА_6 та надав конфіденційну інформацію про себе виключно з метою отримання ОСОБА_6 заробітної плати від роботи в службі таксі на банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_3 , яка належала ОСОБА_9 та до якої ОСОБА_6 мав доступ з дозволу ОСОБА_9 .

У подальшому, того ж дня (24.01.2024 року), в обідній час доби, ОСОБА_6 , використовуючи персональні дані ОСОБА_9 за допомогою мобільного застосунку «Дія», встановленого на власному мобільному телефоні із абонентським номером НОМЕР_2 , самостійно створив (відкрив) в мобільному застосунку «Монобанк» на ім`я ОСОБА_9 іншу електронну банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_4 , про що не повідомив ОСОБА_9 . Після чого о 13.34 ОСОБА_6 за допомогою вищевказаної електронної банківської картки «Монобанк» через мобільний застосунок «Дія» без дозволу ОСОБА_9 , надав ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» персональні дані ОСОБА_9 , які містять конфіденційну інформацію про останнього (відомості щодо адреси, дати і місця його народження, серії, номеру та дати видачі паспорта громадянина України та номеру його РНОКПП) для створення онлайн заявки на сайті з онлайн кредитування «Кредит плюс» (https://creditplus.ua/) та завдяки незаконному використанню конфіденційної інформації про ОСОБА_9 уклав від його імені з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договір про надання споживчого кредиту № 7508847 від 24.01.2024 року, за яким на створену ОСОБА_6 особисто електронну банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_4 , видану на ім`я ОСОБА_9 , отримав кредитні кошти в розмірі 10000 грн, які, подальшому, використав на власні потреби.

Крім того, 24.01.2024 року о 14.35 ОСОБА_6 повторно в такий же спосіб надав ТОВ «МІЛОАН» персональні дані ОСОБА_9 для створення онлайн заявки на сайті з онлайн кредитування «Кредит онлайн на Мілоан» (https://miloan.ua/) та завдяки незаконному використанню конфіденційної інформації про ОСОБА_9 уклав від його імені з ТОВ «МІЛОАН» договір про споживчий кредит № 6821974 від 24.01.2024 року, за яким на створену ОСОБА_6 електронну банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_5 , видану на ім`я ОСОБА_9 , отримав кредитні кошти в розмірі 10000 грн, які пізніше використав на власні потреби.

Також 25.01.2024 року о 17.10 ОСОБА_6 знову в такий же спосіб надав ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» персональні дані ОСОБА_9 та завдяки незаконному використанню цієї конфіденційної інформації уклав від імені ОСОБА_9 з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір про надання фінансового кредиту №23006-01/2024 від 25.01.2024 року, за яким на створену електронну банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_4 , видану на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_6 отримав кредитні кошти в розмірі 8000 грн, які згодом використав на власні потреби.

Крім того, 26.01.2024 року о 12.10 ОСОБА_6 ще раз в такий же спосіб надав ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» персональні дані ОСОБА_9 та завдяки використанню цієї конфіденційної інформації уклав від імені ОСОБА_9 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» договори позики № 1425227, № 1424053 та № 1425775, за яким на створену електронну банківську картку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_4 , видану на ім`я ОСОБА_9 , отримав кредитні кошти в розмірі 10000 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що мав скруту в грошах, тому придумав спосіб роздобути кошти, обманув товариша ОСОБА_9 , отримав його персональні дані, після чого оформив перший кредит, для ОСОБА_9 це стало непоміченим, тому він отримав наступні кредити, гроші витратив на себе. Також вказав, що усвідомив свій ганебний вчинок, щиро розкаюється, влаштувався на офіційну роботу, заробив гроші та погасив кредити.

Потерпілий ОСОБА_10 участі у судовому провадженні не брав, оскільки 24.06.2024 року був призваний по мобілізації для проходження військової служби (том 1 а.с. 75-76), представники юридичних осіб - ТОВ «АВЕНТУС Україна», ТОВ «МІЛОАН» участі у судовому провадженні не брали, подали заяви про здійснення судового провадження без них, просили призначити покарання на розсуд суду (том 2 а.с. 170, 174, 175). ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП під час досудового розслідування відмовились від прав потерпілого у кримінальному провадженні, тому не є потерпілими у пред`явленому обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України.

З наданих прокурором документів з`ясовано, що 02.02.2024 року о 14.22 на спецлінія «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , який вказав, що товариш на ім`я ОСОБА_11 , який користується номер мобільного телефону НОМЕР_2 , оформив на нього ( ОСОБА_9 ) кредит на загальну суму 50 тис. грн, попросив в користування картку заявника нібито через те, що на його картках штраф і отримувати заробітну платню немає куди, але після заявник виявив кредити на свій рахунок (том 1 а.с. 96), письмові заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 також подав 02.02.2024 року та 28.02.2024 року (том 1 а.с. 98).

Відомості до ЄРДР за № 0000036 були внесені 12.02.2024 року за заявою представника ТОВ «ФК Просто Кредит» ОСОБА_12 про шахрайські дії особи на ім`я ОСОБА_11 (том 1 а.с. 80).

28.02.2024 року з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась представник ТОВ «Мілоан» ОСОБА_13 , яка вказала, що 24.01.2024 року на ім`я ОСОБА_9 було видано 10000 грн кредиту, проте гроші на погашення кредиту до компанії не надходять (том 2 а.с. 10-11).

Під час проведення 12.02.2024 року впізнання за фотознімками ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , якому він надав 22.01.2024 року у тимчасове користування свою банківську картку «Монобанк» та 24.01.2024 року надав доступ до свого електронного кабінету в додатку «Дія» (том 1 а.с. 101-103).

Відповідно до кредитного звіту від 29.01.2024 року, виконаного «Українським бюро кредитних історій» на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , було отримано: 24.01.2024 року 10000 грн за кредитним договором на інші споживчі цілі (6821974) в ТОВ «Мілоан», 24.01.2024 року 10000 грн за кредитним договором на інші споживчі цілі (7508847) в ТОВ «Авентус Україна» (том 1 а.с. 108-127).

Інформація про рух коштів по банківській картці ОСОБА_9 була отримана в порядку тимчасового доступу на підставі ухвал слідчих суддів (том 1 а.с. 128-134).

У відповідь на запит слідчого ТОВ «Авентус Україна» надало інформацію, що кредитний договір № 7508847 на 10000 грн був укладений 24.01.2024 року о 13:34:52 з ОСОБА_9 , в заявці на отримання кредиту було вказано номер телефону НОМЕР_7 , який користувався ОСОБА_6 (том 1 а.с. 190-191).

У відповідь на запит слідчого ТОВ «Мілоан» надало довідку по заяві на кредит № 6821974 від 24.01.2024 року, в якій вказало, що о 24.01.2024 року ОСОБА_9 оформив та отримав кредит у сумі 10000 грн, для отримання кредиту вказав номер телефону НОМЕР_2 (том 1 а.с. 199). Як з`ясовано судом номером телефону НОМЕР_2 користувався ОСОБА_6 .

В порядку тимчасового доступу сторона обвинувачення отримала копії документів про оформлення 24.01.2024 року о 13:34:52 договору № 75088847 про надання споживчого кредиту від імені ОСОБА_9 з ТОВ «Авентус Україна» (том 1 а.с. 214-226), про оформлення 24.01.2024 року договору про споживчий кредит № 6821974, за яким на ім`я ОСОБА_9 було перераховано 10000 грн (том 2 а.с. 20-33).

28.02.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України (том 2 а.с. 103-110), 24.04.2024 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (том 2 а.с. 145-156).

Під час судового провадження ОСОБА_6 перерахував 01.07.2025 року 5000 грн на рахунок ТОВ «МІЛОАН», 30.06.2025 року 10000 грн на рахунок ТОВ «Авентус Україна», 05.11.2025 року ще 5000 грн на рахунок ТОВ «МІЛОАН».

Отже, оцінивши фактичні обставини у кримінальному провадженні, надані прокурором докази та показання обвинуваченого суд робить висновок, що вина ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні доведена, тому кваліфікує його дії

за ч. 1 ст. 357 КК України як заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів;

за ч. 1 ст. 182 КК України як незаконне використання конфіденційної інформації про особу;

за ч. 2 ст. 182 КК України як незаконне використання конфіденційної інформації про особу, вчинене повторно;

за ч. 4 ст. 190 КК України за епізодом отримання кредиту в ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та за епізодами отримання кредиту в ТОВ «МІЛОАН» за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги, що кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 182 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, за ч. 4 ст. 190 КК України - відповідно ч. 5 ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обвинувачений не перебуває на спеціальних обліках (том 2 а.с. 160), за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.с. 159), працює, до кримінальної відповідальності притягується вперше (том 2 а.с. 158). Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З наведеного суд робить висновок, що ОСОБА_6 заслуговує на покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182 КК України у виді пробаційного нагляду, за ч. 4 ст. 190 КК України - позбавлення волі з остаточним визначенням покарання за правилами ст. 70 КК України зі звільненням від остаточного визначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження суд враховує, що ухвалою від 07.05.2025 року кримінальне провадження № 0000036 від 12.02.2024 року стосовно ОСОБА_6 в частині його обвинувачення у шахрайському заволодінні кредитними коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки 25.01.2024 року в сумі 2000 грн ТОВ «Споживчий кредит», 25.01.2024 року в сумі 1500 грн ТОВ «Селфі кредит», 26.01.2025 року в сумі 2000 грн ТОВ «ФК Просто Кредит», закрито на підставі пп. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

07.05.2025 року ОСОБА_6 перерахував 2000 грн на рахунок ТОВ «Споживчий кредит», 1500 грн 01.07.2025 року на рахунок ТОВ «СелфіКредит», 05.11.2025 року 2000 грн на рахунок ТОВ «ФК Просто Кредит».

Тому у задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» про відшкодування 2000 грн шкоди, завданої кримінальним правопорушення (договір № 25.01.2024-100001230 про надання фінансових послуг), суд відмовляє, оскільки 2000 грн були сплачені ОСОБА_6 07.05.2025 року.

Керуючись ст. 128, 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України - 3 (три) роки пробаційного нагляду;

за ч. 1 ст. 182 КК України - 1 (один) рік пробаційного нагляду;

за ч. 2 ст. 182 КК України - 2 (два) роки пробаційного нагляду;

за ч. 4 ст. 190 КК України - позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСТАТОЧНО визначити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування остаточно визначеного покарання - 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_6 2000 грн шкоди, завданої кримінальним правопорушення, відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_15