КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5067/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду і місті Києві від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 004 80 від 20.04.2022, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 004 80 від 20.04.2022 за ч. 2, 3, 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 285-5, ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 364 КК України на майно.

Просив накласти арешт на майно вилучене 13.05.2025 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_2, а саме на смартфон «Xiaomi Redmi 9», модель M2004J19AG, що належить ОСОБА_8 ; смартфон «Iphone 15 Pro», модель MTV 092D/A, S/N LVR C2L4QFH, що належить ОСОБА_9 ; смартфон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», модель M1906G7G, що належить ОСОБА_10 ; DVD-R диск «HP» № 642; копія листа № 11012-БТ-71/2024 від 03.10.2024 на 3 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_8 на 18 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_9 на 7 арк.; виписка по рахунку ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» № НОМЕР_1 на 55 арк.

Обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування за фактом використання грошових коштів, отриманих від здійснення на території України фінансово-господарської діяльності юридичними особами, підконтрольними Російській Федерації або її громадянам, для фінансування діяльності диверсійно-розвідувальних груп на території України з метою підриву державної безпеки та обороноздатності України.

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 опосередковано через компанію «ABH Holdings S.A.» володіють акціями в українських компаніях, які входять до консорціуму «Альфа-Груп».

Так, компанії «ABH Holdings S.A.» належить 100% акцій компанії «ABH Ukraine Limited» (Кіпр), якій у свою чергу належить 95,2246% ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та 100% частки статутного капіталу ТОВ «Сенс Діджитал», ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Альфа», ТОВ «Паритет Фінанс» та ТОВ «Альфа-лізинг Україна».

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 опосередковано володіють акціями компаній, які проводять діяльність на території РФ, яка здійснює збройну агресію проти України, при цьому вказані підсанкційні особи є акціонерами компаній і на території України, які надають важливі для населення України та функціонування бізнесу послуги, зокрема: банківські, зв`язку та страхування.

Кошти ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» перебувають на рахунках, відкритих в АТ «Сенс Банк», як заблоковані кошти громадян РФ та підсанкційних осіб відповідно до Постанови правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи у період запровадження воєнного стану».

З метою незаконного обходу санкційних обмежень, недопущення стягнення у дохід держави заблокованих коштів та відновлення контролю над ними шляхом виведення за кордон, представники підконтрольних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 товариств, вступили у злочинну змову з посадовими особами АТ «Сенс Банк» та організували схему із формування псевдо юридичних підстав для списання коштів із заблокованих рахунків ТОВ «Альфа-Лізинг Україна».

За наявною інформацією для реалізації вказаного злочинного наміру, використано ТОВ «Кредитні Ініціативи» (). Директором ТОВ «Кредитні Ініціативи» є ОСОБА_15 , засновником та кінцевим бенефіціарним власником є кіпрська компанія «Chibale Limited» (реєстраційний номер країни походження HE198191). У свою чергу директором вказаної компанії є громадянин Великобританії ОСОБА_16 , який є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Встановлено, що вказана особа є громадянином РФ (мовою оригіналу: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , место рождения: гор. Переславль-Залесский, Ярославской обл., ИНН НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_4, выдан 30.10.2008, адрес регистрации: АДРЕСА_1 ).

Представники ТОВ «Кредитні ініціативи» мають тісні зв`язки як із представниками та засновниками групи компаній «Альфа-груп» так із службовими, посадовими особами АТ «Сенс Банк».

Для реалізації злочинного умислу, імовірно з метою фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представники ТОВ «Кредитні ініціативи» спільно із ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» організували господарський процес про штучне визнання заборгованості останнього перед першим. Так, Рішенням Господарського суду м. Києва (справа № 910/16151/23) від 14.03.2024 частково задоволено позов ТОВ «Кредитні Ініціативи» та стягнуто на його користь 157 млн грн. із ТОВ «Альфа-Лізинг Україна».

На примусове виконання рішення у вказаній справі Господарським судом м. Києва 10.05.2024 видано відповідний наказ.

07.08.2024 задоволено заяву ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» про розстрочення виконання судового рішення шляхом встановлення графіку до 28.02.2025.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що стосовно ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» відкрито п`ять виконавчих проваджень, стягувачем за якими є ТОВ «Кредитні ініціативи» (), зокрема чотири з них відкрито протягом серпня-вересня 2024 року: № 75875334 від 22.08.2024; № 76032219 від 12.09.2024; № 76111629 від 23.09.2024; № 76148783 від 26.09.2024.

На виконання постанов державних виконавців Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального МУ Мін`юсту (м. Київ) () АТ «Сенс банк» (МФО 300346) стягнуло із рахунку ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» ( НОМЕР_1 ) і перерахувало на рахунок виконавчої служби в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» кошти на загальну суму 99 млн грн, у т.ч.: 03.09.2024 - 25,3 млн грн, 16.09.2024 - 24,2 млн грн, 24.09.2024 - 25,3 млн грн, 26.09.2024 - 24,2 млн грн.

У подальшому, вказані кошти (після списання збору виконавчого провадження, 05.09.2024 - 23 млн грн, 17.09.2024 - 22 млн грн, 25.09.2024 - 23 млн грн, 27.09.2024 - 22 млн грн) імовірно за попередньою змовою із службовими, посадовими особами ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», ТОВ «Кредитні Ініціативи», засновниками групи компаній «Альфа Груп», були перераховані на рахунки ТОВ «Кредитні ініціативи», відкриті в АТ АКБ «Львiв» (МФО 325268, ):

НОМЕР_2 , Код Валюти - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ,

НОМЕР_5, Код Валюти - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ,

НОМЕР_6, Код Валюти - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ.

У подальшому, вказані грошові кошти імовірно з метою фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, легалізації їх походження, переоформлено як депозитні вклади ТОВ «Кредитні Ініціативи».

При цьому, за сприянням посадових осіб державної виконавчої служби, надходження постанов про списання коштів з рахунку до АТ «Сенс Банк» сплановано у період, щоб встигнути їх провести до щомісячної (на перше число кожного місяця) подачі звітності до НБУ, після чого такі операції одразу були б виявлені регулятором та заблоковані, а саме у період з 03.09.2024 по 26.09.2024.

Службові/посадові особи, засновники ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», ТОВ «Кредитні Ініціативи», всупереч наявним санкційним обмеженням, що розповсюджуються на кошти ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», імовірно вчиняють дії, спрямовані на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За результатом проведених слідчих дій встановлено, що грошові кошти на рахунках ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», ТОВ «Кредитні Ініціативи» імовірно використовуються для здійснення злочинної діяльності, у тому числі фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

У зв`язку з цим на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2025 за місцем фактичного місцезнаходження АТ «Сенс Банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк») за адресою - АДРЕСА_2, проведений обшук, під час якого вилучено: смартфон «Xiaomi Redmi 9», модель M2004J19AG, що належить ОСОБА_8 ; смартфон «Iphone 15 Pro», модель MTV 092D/A, S/N LVR C2L4QFH, що належить ОСОБА_9 ; смартфон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», модель M1906G7G, що належить ОСОБА_10 ; DVD-R диск «HP» № 642; копія листа № 11012-БТ-71/2024 від 03.10.2024 на 3 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_8 на 18 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_9 на 7 арк.; виписка по рахунку ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» № НОМЕР_1 на 55 арк; копії платіжних інструкцій на 8 арк.; особова справа ОСОБА_18 в копіях на 90 арк.; копія особової справи ОСОБА_19 на 101 арк.; копія особової справи ОСОБА_8 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_10 на 66 арк.; копія особової справи ОСОБА_20 на 98 арк.; копія особової справи ОСОБА_21 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_22 на 79 арк.; копія особової справи ОСОБА_9 на 53 арк.; копія особової справи ОСОБА_23 на 38 арк.; копія особової справи ОСОБА_24 на 24 арк.; копія особової справи копія акту службового розслідування від 06.12.2024 з додатками на 91 арк.

Вилучене майно рішенням слідчого від 13.05.2025 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду і місті Києві від 26 червня 2025 року клопотання прокурора задоволено частково.

Накладено у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 004 80 від 20.04.2022 арешт на майно, вилучене 13.05.2025 під час обшуку приміщення АТ «Сенс Банк» за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

-смартфон «Xiaomi Redmi 9», модель M2004J19AG, що належить ОСОБА_8 ;

-смартфон «Iphone 15 Pro», модель MTV 092D/A, S/N LVR C2L4QFH, що належить ОСОБА_9 ;

-смартфон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», модель M1906G7G, що належить ОСОБА_10 ;

-DVD-R диск «HP» № 642;

-копія листа № 11012-БТ-71/2024 від 03.10.2024 на 3 арк.;

-скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_8 на 18 арк.;

-скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_9 на 7 арк.;

-виписка по рахунку ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» № НОМЕР_1 на 55 арк.

Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції, 30.06.2025 адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2025 скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтуванні апеляційних вимог зазначав, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, така що не ґрунтується на вимог процесуального закону.

Зазначав, що слідчим суддею під час винесення оскаржуваної ухвали про накладення арешту не було взято до уваги, що матеріали клопотання про арешт мобільного телефону не містять доказів, які б підтверджували знаходження інформації на вилучених мобільних телефонах.

Зауважив, що до клопотання про арешт майна не долучено жодного протоколу огляду, що свідчали про нездійснення слідчим будь-яких дій з вилученими мобільними телефонами.

Зазначав, що ухвала слідчого судді не відповідає ст.370 КПК України, а саме є необґрунтованою та невмотивованою.

14.07.2025 адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подав доповнення до апеляційної скарги, в якій зазначав, що до клопотання про арешт майна не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт зберігання на вилученому мобільному телефону будь-яких відомостей, які мають відношення до обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги власника майна, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга власника майна, не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування за фактом використання грошових коштів, отриманих від здійснення на території України фінансово-господарської діяльності юридичними особами, підконтрольними Російській Федерації або її громадянам, для фінансування діяльності диверсійно-розвідувальних груп на території України з метою підриву державної безпеки та обороноздатності України.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2025 за місцем фактичного місцезнаходження АТ «Сенс Банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк») за адресою - АДРЕСА_2, проведений обшук, під час якого вилучено: смартфон «Xiaomi Redmi 9», модель M2004J19AG, що належить ОСОБА_8 ; смартфон «Iphone 15 Pro», модель MTV 092D/A, S/N LVR C2L4QFH, що належить ОСОБА_9 ; смартфон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», модель M1906G7G, що належить ОСОБА_10 ; DVD-R диск «HP» № 642; копія листа № 11012-БТ-71/2024 від 03.10.2024 на 3 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_8 на 18 арк.; скриншоти з персонального комп`ютера ОСОБА_9 на 7 арк.; виписка по рахунку ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» № НОМЕР_1 на 55 арк; копії платіжних інструкцій на 8 арк.; особова справа ОСОБА_18 в копіях на 90 арк.; копія особової справи ОСОБА_19 на 101 арк.; копія особової справи ОСОБА_8 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_10 на 66 арк.; копія особової справи ОСОБА_20 на 98 арк.; копія особової справи ОСОБА_21 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_22 на 79 арк.; копія особової справи ОСОБА_9 на 53 арк.; копія особової справи ОСОБА_23 на 38 арк.; копія особової справи ОСОБА_24 на 24 арк.; копія особової справи копія акту службового розслідування від 06.12.2024 з додатками на 91 арк.

Вилучене майно рішенням слідчого від 13.05.2025 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Задовольняючи частково клопотання, та накладаючи арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою - АДРЕСА_2 , слідчий суддя встановив, що у кримінальному провадженні призначено судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів, яка потребує дослідження вмісту вилучених мобільних телефонів. Проведення експертизи можливе лише за умови забезпечення збереження зазначеного майна, що також обґрунтовує необхідність накладення арешту.

Слідчий суддя встановив, що не було доведено, що вилучені час обшуку: особова справа ОСОБА_18 в копіях на 90 арк.; копія особової справи ОСОБА_19 на 101 арк.; копія особової справи ОСОБА_8 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_10 на 66 арк.; копія особової справи ОСОБА_20 на 98 арк.; копія особової справи ОСОБА_21 на 57 арк.; копія особової справи ОСОБА_22 на 79 арк.; копія особової справи ОСОБА_9 на 53 арк.; копія особової справи ОСОБА_23 на 38 арк.; копія особової справи ОСОБА_24 на 24 арк.; копія особової справи копія акту службового розслідування від 06.12.2024 з додатками на 91 арк.; копії платіжних інструкцій на 8 арк.; можуть бути доказами у кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора у цій частині.

В іншій частині доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 420 220 000 000 004 80 від 20.04.2022 та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив частково клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про арешт майна та долучених до нього матеріалів, зокрема копії ухвали слідчого судді якою надано дозвіл на проведення обшуку

Колегія суддів звертає увагу, що вилучене майно рішенням слідчого від 13.05.2025 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні та було призначено експертизу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи частково арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду місті Києві від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4