УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. Справа № 596/1972/24

Провадження № 1-кс/596/190/2025

Слідча суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000087 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000087 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а саме: накладення арешту на водний об`єкт нагульний пруд «Коцюбинець № 5», площею 56,4 га., що знаходиться на території Коцюбинського старостинського округу Васильковецької територіальної громади, є комунальною власністю громади та перебуває у користуванні ОСОБА_2 , відповідно до договору оренди водного об`єкта від 10.04.2009 року та акту прийому передачі водного об`єкту від 14.04.2009.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст. 171 КПК України за клопотанням, приходить до наступного.

Як визначено у п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

У ч. 1 ст. 128 КПК України зазначається, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно приписів ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Разом з тим, у поданому клопотанні не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру позовних вимог. Крім того, клопотання не містить доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Також, матеріали клопотання не містять відомостей, що ОСОБА_2 є цивільним позивачем у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, що надає йому право звернення до слідчого судді із клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно приписів ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, повернути заявнику, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_3