Справа № 577/6751/25
Провадження № 1-кс/577/1791/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0001050 від 07.11.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка, Олександрівського району, Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 09.06.2017 Олександрівським РС Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 25.10.2017 Олександрівським РС Донецької області за ст.ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 70 ч. 4 КК України приєднано покарання за вироком Олександрівського РС від 09.06.2017 і остаточно до відбуття 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

3) 06.05.2021 Краматорським МС Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Олександрівського РС Донецької області від 25.10.2017 та остаточно призначено 1 рік 8 місяців позбавлення волі;

4) 04.08.2021 Добропільським МРС Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Краматорського МС Донецької області від 06.05.2021 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувано строк попереднього ув`язнення з 08.07.2021 до 03.08.2021 (день за день). 30.11.2021 вироком Донецького апеляційного суду вирок Добропільського МРС Донецької області від 04.08.2021 скасовано та призначено покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Краматорського МС Донецької області від 06.05.2021 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений 04.10.2023 по відбуттю строку покарання з Одеської ВК (№ 14);

5) 31.10.2025 направлено до Дубенського МСР суду Рівненської області обвинувальний акт за ст. 382 ч. 1 КК України, маючий судимість не зняту та не погашену у встановленому законом порядку,

підозрюваного за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Конотопського району Сумської області без дозволу

слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадженні, про зміну місця свого проживання.

На обґрунтування у клопотанні вказано, що 28.10.2025 в обідній час ОСОБА_6 перебував в гостях у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час у ОСОБА_6 виник корисливий злочинний намір на заволодіння грошовими коштами з банківської карти ОСОБА_8 шляхом доступу до системи «Приват 24», оскільки знав пароль доступу до цього банківського додатку.

Реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, ОСОБА_6 , діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) та неодноразово продовженого, в останнє до 03.02.2026 року, переконавшись, що його дії є таємними, 28.10.2025 о 13:06 год., шляхом несанкціонованого втручання у роботу інформаційної (автоматизованої) системи, маючи вільний доступ до мобільного телефону «Xiaomi Redmi 5 Plus» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з номером стільникового оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , належного ОСОБА_8 , який останній надав для здійснення телефонного дзвінка, розраховуючи на те, що злочинні дії не будуть викриті виробив план дій для реалізації злочинних намірів.

Розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам банку АТ КБ «Приватбанк», достовірно знаючи, що доступ до особистих банківських рахунків ОСОБА_8 та системи дистанційного доступу до них в Системі «Інтернет-банкінг», захищений кількома ступенями захисту, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого на банківських рахунках, несанкціоновано, без дозволу власника, 28.10.2025 за допомогою мобільного телефону потерпілого втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи «Privat24». Ввівши раніше відомий йому пароль, зайшов до електронного кабінету ОСОБА_8 та здійснив відкриття банківського рахунку НОМЕР_5 на ім`я останнього встановивши кредитний ліміт в розмірі 17 000 грн. та здійснив переказ грошових коштів в сумі 2 070,30 грн (з урахуванням комісії 70,30 гривень) на банківську картку АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_6 , яка фактично перебувала в його користуванні, належну ОСОБА_9 . У подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_6 завідомо знаючи про наявність грошових коштів на банківському рахунку НОМЕР_5 відкритого на ім`я ОСОБА_8 , перебуваючи в гостях у потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з єдиним злочинним корисливим умислом направленим на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, переконавшись, що його дії є таємними 03.11.2025 о 12:22 год., маючи вільний доступ до мобільного телефону «Xiaomi Redmi 5 Plus» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з номером стільникового оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , належного ОСОБА_8 , який останній надав для здійснення телефонного дзвінка, розраховуючи на те, що злочинні дії не будуть виявлені, ввівши раніше відомий пароль, зайшов до електронного кабінету ОСОБА_8 «Privat24» та отримавши доступ до банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_5 , викрав грошові кошти у сумі 5 175,75 гривень (з урахуванням комісії 175,75 гривень) шляхом їх переказу на банківську картку АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_6 , яка фактично перебувала в його користуванні.

У подальшому того самого дня ОСОБА_6 , діючи умисно, з єдиним злочинним корисливим умислом на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , здійснив вхід до мобільного додатку «Privat24», який був установлений на мобільному телефоні потерпілого марки «Xiaomi Redmi 5 Plus», тим самим отримав доступ до банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_5 , та о 13:15 год. викрав грошові кошти у сумі 7 763,63 гривені (з урахуванням комісії 263,63 гривень) шляхом їх переказу на власну банківську картку АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_6 , яка фактично перебувала в його користуванні. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Загалом ОСОБА_6 викрав з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 15 009,68 грн., чим завдав останньому майнової шкоди.

22.12.2025 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілого про крадіжку грошових коштів з відкритого на його ім`я банківського рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 , показами потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , протоколами огляду дисків з вилученою інформацією в АТ КБ «Приватбанк» від 26.11.2025 та 08.12.2025; показами підозрюваного ОСОБА_6 , який вину у скоєному визнав та розповів про обставини вчинення злочину, іншими матеріалами провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

З огляду на викладене ініціатор звернення стверджує про наявність ризику визначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який надає обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На доведеність наведеного ризику послався на таке.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого майнового злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, які б утримували його від залишення адреси проживання. Крім того, характер інкримінованого злочину, а також усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання виключно у вигляді позбавлення волі у разі доведення винуватості, свідчить про те, що перебуваючи на свободі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Для дієвості запобіжного заходу зауважують на доцільності покладення на підозрюваного зазначених вище обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор та слідчий ОСОБА_4 , який перебуває в групі слідчих у кримінальному провадженні, підтримали клопотання фактично пославшись на викладене вище.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечують задоволенню звернення.

Суд, вислухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.

Законодавець передбачив, що найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також - ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК).

За змістом частин 1, 5 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слід зауважити, що на стадії досудового розслідування, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), слідчий суддя може оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Також у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94 ЄСПЛ навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 ЄСПЛ вказав - «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Представлені стороною обвинувачення докази підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри, а також існування зазначеного ризику з чим фактично погодилась і сторона захисту.

За таких обставин запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись: ст.ст. 176-179, 194, 196 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню №0001050 від 07.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, визначених у даному кримінальному провадженні, на першу вимогу;

2) не відлучатися за межі Конотопського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, суду

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Встановити строк дії ухвали в частині покладених обов`язків до 24 год. 00 хв. 18.02.2026 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення обов`язків припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під особистий підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та попередити, що у разі їх невиконання може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1