н/п 1-кс/953/6951/25
"20" жовтня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 17.10.2025 о 11.35 год. надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить задовольнити клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на тимчасове вилучене майно в ході проведення огляду предмета від 13.10.2025, у приміщенні кабінета № 412 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ iPhone 14 Pro, у корпусі чорного кольору, номер моделі MQOT3ZD/А, ROJCC2NHFO, на 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , разом із силіконовим чохлом прозорого кольору, з захисною плівкою на екрані, у якому відсутня сім картка оператора мобільного зв`язку, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна, що вилучено у ОСОБА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; вищевказаний мобільний телефон передати на відповідальне зберігання власнику майна - потерпілій ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , після проведення всіх експертних досліджень та слідчих дій, роз`яснивши їй вимоги ст. 388 КК України.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 29.09.2025 надійшла заява до ЧЧ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від ОСОБА_5 про те, що 21.08.2025 на Площі поезії невстановлена особа здійснила крадіжку телефону ТМ Iphon 14 pro, в умовах воєнного стану, чим спричинила останній матеріальну шкоду.
08.10.2025 допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 21.08.2025 перебувала на Площі Поезії зі своїм другом, при собі мала мобільний телефон ТМ Iphon 14 pro, який весь час був при ній. В якийсь момент потерпіла поклала свій мобільний телефон на сумку та відвернулась, після чого остання його не бачила.
В ході досудового розслідування встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон ТМ iPhone 14 Pro, у корпусі чорного кольору, номер моделі MQOT3ZD/А, ROJCC2NHFO, на 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , разом із силіконовим чохлом прозорого кольору, з захисною плівкою на екрані, у якому відсутня сім картка оператора мобільного зв`язку.
13.10.2025 в період часу з 18:35 по 18:48 год. під час проведення огляду предмету у приміщенні службового кабінету № 412 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено: ТМ iPhone 14 Pro, у корпусі чорного кольору, номер моделі MQOT3ZD/А, ROJCC2NHFO, на 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , разом із силіконовим чохлом прозорого кольору, з захисною плівкою на екрані, у якому відсутня сім картка оператора мобільного зв`язку.
Під час подальшого проведення огляду предмету, вищевказана річ була вилучена та поміщена до спеціального сейф-пакету із написом «Національна поліція України» PSP1034623 із підписами учасників слідчої дії.
Крім того, ОСОБА_4 повідомив під час проведення вищевказаного огляду предмета, що вказаний мобільний телефон не належить йому на праві власності.
13.10.2025 вищевказані предмети, постановою слідчого Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами по дійсному кримінальному провадженню.
Вилучений в ході проведення вищевказаного огляду предмета, 13.10.2025 телефон визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того встановлено, що власником вищевказаного мобільного телефону є ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, ОСОБА_4 може відчужити викрадені речі, а саме продати їх. Крім того, останній може зіпсувати або пошкодити зазначені речі внаслідок неналежного зберігання та користування викраденими предметами.
У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та володіння зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій вона просить здійснити розгляд клопотання про арешт майна без її участі у зв`язку з зайнятістю, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 65).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
13.10.2025 на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 від 13.10.2025 проведено огляд предмету у приміщенні службового кабінету № 412 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 18.35 год. до 18.48 год., в ході якого, згідно протоколу огляду предмету від 13.10.2025, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 26-46).
14.10.2025 о 14.29 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло клопотання прокурора Київського окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому прокурор просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене 13.10.2025 в ході огляду предмету
Згідно копії розписки, вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.10.2025 отримана слідчим 15.10.2025 о 09.30 год. (а.с. 63).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 13.10.2025 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт майна надійшло до канцелярії Київського районного суду м. Харкова 14.10.2025.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 17.10.2025 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання прокурора, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду 13.10.2025 за вище зазначеною адресою.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення огляду, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотань.
Відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду предмета від 13.10.2025, у приміщенні кабінета № 412 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ iPhone 14 Pro, у корпусі чорного кольору, номер моделі MQOT3ZD/А, ROJCC2NHFO, на 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , разом із силіконовим чохлом прозорого кольору, з захисною плівкою на екрані, у якому відсутня сім картка оператора мобільного зв`язку - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1