УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 02.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000405 від 12.09.2022

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 02.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000405 від 12.09.2022.

ОСОБА_3 вважає, що оскаржувана постанова незаконна та така, що порушує положення Конституції України, КПК України та права ОСОБА_3 .

У зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 2.09.2024; скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 2.09.2024 у кримінальному провадженні №0000405, зобов`язати слідчого суб`єкта оскарження обов`язково допитати свідка скоєних відносно ОСОБА_3 злочинів - ОСОБА_5 ; витребувати із ТУ ДБР, розташоване у м. Києві матеріали кримінального провадження №0000405, для огляду в судовому засіданні.

ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилась, судом вжито вичерпних заходів задля її повідомлення, заяв клопотань щодо відкладення суду направлено не було. Враховуючи, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Уповноважений слідчий Теприторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя дослідивши скаргу та додані матеріали, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000405.

02.09.2024 постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення допиту свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000405 від 12.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При цьому оскаржувана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката є формальною та немотивованою, відтак винесена в порушення вимог ст. ст. 110 КПК України.

Як убачається із постанови слідчого від 02.09.2024, підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчий вказав, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є заявником, а також свідком та користується правами та обов`язками, передбаченими ст.ст. 60,65-67 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій та негласних слідчих /розшукових/ дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчий, всупереч вказаним вимогам закону, не навів у постанові обґрунтованих доводів, за яких він відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, не дав наведеним доказам належної оцінки для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також заявником порушено питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, з об`єктивних причин, які перешкоджали звернутися до слідчого судді у встановлений ч.1 ст.304 КПК України строк зі скаргою.

Такі обставини дають підстави для поновлення процесуального строку на оскарження постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 02.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000405 від 12.09.2022.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Сукупність наведеного свідчить, що доводи скарги ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі, що є підставою для часткового задоволення скарги, в частині скасування постанови.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Водночас, вимоги скарги в іншій частині задоволенню не підлягають, оскільки не узгоджуються із положеннями ст. 307 КПК України

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Поновити строк на звернення зі скаргою в порядку ст. 304 КПК України.

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 02.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000405 від 12.09.2022.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1