СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/172/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження №0001234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2021 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не одружений, офіційно не працює, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 850 гривень; вироком Святошинського районного суду м. Києва 29.10.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області 10.12.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, 09.06.2021, в денну пору доби, ОСОБА_3 , знаходився на території Святошинського району міста Києва, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, маючи відповідний злочинний досвід, вирішив повторно вчинити корисливий злочин, пов`язаний з шахрайським заволодінням чужого майна громадян.

Так, ОСОБА_3 маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном яке належить потерпілому, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого створював враження людини якій необхідно терміново зателефонувати та після розмови зобов`язувався повернути телефон, однак не збирався повертати мобільний телефон власнику.

ОСОБА_3 , 09.06.2021 приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23, де помітив потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого в руках знаходився мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого та попросив зателефонувати в особистих справах, на що останній погодився та передав в руки ОСОБА_3 власний мобільний телефон, марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , 09.06.2021 приблизно о 14 годині 00 хвилин, скористався тим, що потерпілий ОСОБА_6 відволікся та не спостерігає за його діями, тримаючи мобільний телефон, марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 пішов з місця вчинення злочину, а мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2 899 грн.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищує 2481 грн. станом на 2021 рік, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Оскільки, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/37619-ТВ від 25.06.2025 року ринкова вартість мобільного телефону, марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , станом на 09.06.2021 року становить 1110,31 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що зазначена підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває за межами України, що було встановлено в ході виконання доручення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, зокрема в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Станом на 2021 рік розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2481 грн.

Тобто, з 09.08.2024 змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення, 09.06.2021 року повторного шахрайства на загальну суму 2899 грн., і такі дії кваліфікувались за ч. 2 ст. 190 КК України. При цьому згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/37619-ТВ від 25.06.2025 року ринкова вартість мобільного телефону, марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , станом на 09.06.2021 року становить 1110,31 грн.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, статтями 370-372, 479-2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001234, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

Речові докази: мобільний телефон, марки «Ксіомі Редмі 6-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_6 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1