Провадження № 1-кс/742/1613/25
Єдиний унікальний № 742/6306/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000354 від 13.11.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1.1 14.11.2025 р. дізнавач СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, а саме: 58 одиниць риби виду «карась сріблястий», 2 одиниці риби виду «Ротань», три рибальські ятери одного розміру 50 см, металево відро, дерев`яно-металевий човен, що належать ОСОБА_4 , у виді заборони користування та розпоряджання цим майном.

1.2 Клопотання мотивоване тим, що СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000354 за фактом незаконного зайняття рибним промислом. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України.

1.3 Посилаючись на те, що речі, вилучені 13.11.2025 р. в ході огляду місця події - на ставку, розташованого в с. Канівщина, Прилуцького району, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, дізнавач просила накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

2.1 Дізнавач подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

2.2 Власник вилученого майна ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.

2.3 Фіксування судового засідання технічними засобами кримінального провадження, згідно ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

ІІІ. Процедура:

3.1 Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

3.2 Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

3.3 Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

У випадку накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації,арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.4 Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

3.5 Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

ІV. Оцінка слідчого судді:

4.1 Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно, перелік якого зазначено в п.1.1 ухвали, і на які просить накласти арешт дізнавач, було вилучено 13.11.2025 р. під час проведення огляду ставка, розташованого в с. Канівщина, Прилуцького району, на підставі добровільної згоди володільця, і наступного дня, вона звернулась з клопотанням про арешт майна, що свідчить про дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Враховуючи вище викладене, майно, яке було вилучено під час огляду місця події, є тимчасово вилученим.

4.2 Постановою дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 13.11.2025 р. вилучені під час огляду предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає суду достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу.

4.3 За правилами ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, у разі, якщо майно використовувалось як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З наданих ОСОБА_4 письмових пояснень вбачається, що 13.11.2025 р. на озері в с. Канівщина, Прилуцького району він за допомогою ятерів ловив рибу та був виявлений працівникам поліції. Про заборону вилову риби за допомогою ятерів був обізнаний, що свідчить про усвідомлене та умисне використання цих знарядь під час вчинення правопорушення.

4.4 Відповідно до положень Глави 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що вилучене за результатами проведеного огляду місця події майно (риба, ятері, човен) можуть містити відомості про незаконний промисел та з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_4 використовувались ним як засоби для виконання об`єктивної сторони кримінального проступку, вони відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, встановлених ч.1 ст.98 КПК України, і потенційно підлягають спеціальній конфіскації на підставі п.1 ч.1 ст.96-1 КК України.

4.5 Враховуючи початковий етап досудового слідства та потребу досудового розслідування у необхідності встановлення розміру завданих збитків, проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування чи знищення слідів кримінального правопорушення, вважає за необхідне накласти арешт на відповідне майно у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на його відчуження, розпорядження та користування.

Доказів настання негативних наслідків від застосування найбільш обтяжливого способу арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування вище зазначеним майном в ході розгляду клопотання не встановлено.

4.6 Слідчий суддя враховує, що риба відноситься до товару, який піддається швидкому псуванню, однак дізнавачем клопотань щодо її реалізації відповідно до вимог ч.ч.6,7 ст.100 КПК України не заявлялось.

4.7 Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що дізнавачем доведено наявність підстав, передбачених п.п.1,2 ч.2 ст.170 КПК України для арешту майна, вилученого 13.11.2025 р. в ході огляду місця події - на ставку, розташованого в с. Канівщина, Прилуцького району, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.98,170-173,369 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000354 від 13.11.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони користування, розпорядження та відчуження власником майна та іншим особам на вилучені під час проведення 13.11.2025 р. огляду місця події майно, а саме: 58 одиниць риби виду «карась сріблястий», 2 одиниці риби виду «Ротань», три рибальські ятери, металеве відро, дерев`яно-металевий човен.

Ухвала про арешт підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково.

За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1