ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 553/4069/25
Провадження № 1-в/553/256/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16.10.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року за ч. 4 ст. 296 КК України, Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.02.2025 року, вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року змінено в частині призначеного покарання, а саме пом`якшено покарання до 3 (трьох) років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 подав до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він за час відбування покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)» має задовільний психоемоційний стан, стійку увагу та рівний фон настрою. Значних психічних розладів не має. Відвідує заходи виховного характеру, цікавиться пресою та літературою. За час відбування покарання з ним проводилася психологічна робота направлена на формування навичок управління емоціям та почуттями. У спілкуванні проявляє комунікабельність та готовність будувати безконфліктні відносини, особливо із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, підтримує правомірні та ввічливі відносини з персоналом установи. Наразі працевлаштований різноробочим на виробничій дільниці № 4, залучається до робіт з благоустрою установи та відділення, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується в процесі виконання дорученої роботи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Всі роботи із самообслуговування виконує самостійно, має охайний зовнішній вигляд. Навчається на столяра в установі виконання покарань.Має освіту слюсаря-механіка по ремонту транспортних засобів. Має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, є участником бойових дій, має брата, який також є учасником бойових дій та в ході отриманого в бою тяжкого покарання є особою з інвалідністю першої групи.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання про умовно-дострокове звілтьнення підтримав, зазначив, що зробив для себе належні висновки, у скоєному розкаюється, має позитивні плани на майбутнє, хоче повернутися до своєї сімї та допомагати жінці виховувати неповнолітніх дітей, яких має шість. Також має брата, який втратив руки, має інвалідність першої групи та також потребує допомоги.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати до засудженого ст.81 КК України та звільнити його умовно-достроково, як особу, яка довела своє виправлення, просив врахувати, що засуджений має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, а також брата з інвалідністю першої групи, який також потребує допомоги.

Представник установи виконання покарання заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, має два стягнення, які не погашено.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до справи матеріали, надану особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, щоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.08.2024 року апеляційна скарга на вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року залишена без задоволення, а вирок без змін.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.02.2025 року касаційна скарга подана на вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07.08.2024 року задоволена частково. Вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року змінено в частині призначеного покарання, а саме пом`якшено покарання до 3 (трьох) років позбавлення волі.

З 23.05.2025 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія № 64».

Початок строку 04.08.2023 року, кінець строку 04.08.2026 року.

До засудження проходив службу в лавах ЗСУ, має достатні навички для працевлаштування. В установі працевлаштований у майстерні з ремонту бігбагів.

Відповідно до ст.118 КВК України не залучається до робіт з благоустрою установи та відділення з власних міркувань.

Вину у скоєному злочині не визнає.

З 23.05.2025 року міру покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується негативно. За порушення режиму має 2 стягнення, які не зняті і не погашені в установленому законом порядку. Заохочень не має.

Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи. Може проявити грубість у відношенні до персоналу установи.

Працевлаштований. До праці ставиться задовільно. Працював у серпні та вересні 2025 року.

Відповідно до висновку щодо ступеню виправлення засудженого, станом на 10.10.2025 року засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не має бути представлений до умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому, вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував, а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Суд зазначає, що служба засудженого в лавах ЗСУ, приймання ним участі в бойових діях, його сімейних стан та наявність 6-х неповнолітніх дітей, були враховані судом при призначенні засудженому покарання. При розгляді даного питання оцінці та вивченню підлягає його поведінка за весь час відбування покарання та ставлення до праці, які повинні свідчити про виправлення засудженого.

Як встановлено в судовому засіданні засуджений заохочень не має, має два стягнення від 16.06.2025 року у виді попередження за порушення форми одягу та від 23.06.2025 року у виді догани за відмову виконувати обов`язки чергового згідно графіку, дані стягнення не погашені та не зняті в установленому законом порядку. Засуджений не залучається до робіт з благоустрою установи та відділення з власних міркувань, може проявити грубість у відношенні до персоналу. Отже на даний час підстави для застосування ст.81 КК України відсутні, оскільки наявність стягнень застосованих до засудженого, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, не дозволяє стверджувати про виправлення засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. ч. 2 ст. 376, 537,539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 21.10.2025 року о 8.30 годині.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1