Справа № 450/4472/25 Провадження № 1-кп/450/581/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 від 19.07. 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стокопані, Геніченський район, Херсонської області, українець, громадянин України, не депутат, не адвокат, одружений, маючий на утриманні одну неповнолітню дитину, із середньою спеціальною освітою, працюючий на посаді тракториста у ФОП ОСОБА_7 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

19 липня 2025 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Київ - Чоп» 546 км., неподалік с. Пасіки -Зубрицькі Львівського району, Львівської області в напрямку м. Києва, грубо порушив вимоги п.п. 1.2; 1.5 Розділу 1; п. 2.3 б), д) Розділу 2; п. 12.1 Розділу 12, Розділу 34 (вимоги дорожньої розмітки 1.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, на ділянці дороги із заокругленням ліворуч відносно його напрямку руху, перетинаючи дорожню розмітку 1.1 Додаток №2 ПДР України, без завад технічного характеру здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «VOLKSWAGEN Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 , Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «TOYOTA Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав важку поєднану травму тіла, закриту хребетно-спинномозкову травму: компресійний неускладнений перелом С5 хребця та дужки С5 хребця справа, травматичний розрив селезінки та печінки, гемоперитонеум, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що 19 липня 2025 року разом з потерпілим, їхав по роботі керуючи автомобілем Toyota Hilux. В цей день була сильна злива, він рухався із швидкістю приблизно 70-80 км/год, відчув удар об нижню частину автомобіля, який потрапив у воду та його почало зносити на зустрічну смугу, пробував гальмувати та відбулось зіткненя. Під час ДТП втратив свідомість та прокинувся вже у лікарні. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує, що так сталось. Надав матеріальне відшкодування потерпілому та примирився з ним. Працює водієм, тому посвідчення водія використовує у роботі, окрім того являється внутрішньо переміщеною особою, сім`я проживає у Чернівцях і доводиться часто їздити. Вказав, що являється інвалідом армії, отримав травму на роботі в ДСНС.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_4 , та останній відшкодував йому завдану шкоду, просив не застосовувати додаткове покарання та не позбавляти обвинуваченого права керування.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, та роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України є правильною так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який, щиро розкаюється, котрий раніше не судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, примирився з потерпілим та добровільно відшкодував завдану шкоду, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем праці, являється особою з інвалідністю ІІІ групи( армії), 14.08.2025р. отримав подяку прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 за вагомий внесок у боротьбу за незалежності та територіальну цілісність України та зміцнення східних рубежів, 03.12.2024та у 2025р отримав подяки від другого розвідувально-інформаційного центру за внесок у розвиток обороноздатності Збройних Сил України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

За встановлених обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд приходить до переконання не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на те, що він злочин вчинив з необережності, з врахуванням його основного місця праці на посаді тракториста у ФОП « ОСОБА_7 », який використовує при цьому право керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою від 18.11.2025р. № 18/11.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 20056,50 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

автомобіль «TOYOTA Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7 ;

автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.07.2025р., на автомобіль «TOYOTA Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.07.2025р., на автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 20056,50грн (двадцять тисяч п`ятдесят шість гривень 50 копійок).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1