Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1267/25
Провадження № 1-кс/273/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Баранівка

Слідчий суддя Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП №2 Звягельського РВП ГУПН в Житомирській області від 28.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 24.04.2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, у якій просить скасувати постанову начальника СД ВП №2 Звягельського РВП ГУПН України в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні її клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та ввійти до володіння злочинної організації в с.Вільха, яке називає себе «Спасо-Покровським» жіночим монастирем та звільнити її дочку після насильницького зникнення, а також інших жертв, яких катують під психотропними та наркотичними речовинами, зобов`язати дізнавача: провести слідчі (розшукові) дії, а саме ввійти до володіння злочинної організації с.Вільха та звільнити її дочку ОСОБА_5 , винести постанову про примусове вивезення ОСОБА_5 з с.Вільха з території злочинної організації, яке називає себе «жіночим монастирем», провести допити вказаних нею осіб, встановити місцеперебування її доньки.

В обґрунтування скарги зазначає, що 25.07.2025 року нею було подано клопотання начальнику СД ОСОБА_4 ВП №2 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні №0000137 з вимогою негайно виїхати на місце злочину та провести слідчі (розшукові) дії, негайно, не порушуючи ст.135КК України, ст. 136КК України, а також виконуючи ст.ст. 38, 39, 40, 41, 42, 43, 43 КК України ввійти до володіння злочинної організації в селі Вільха, яка називає себе «Спасо-Покровським» жіночим монастирем, звільнити її дитину, дочку, незалежно від місця де утримується у несвободі (неволі), після насильницького зникнення, а також інших жертв, яких катують під психотропними та наркотичними речовинами; винести постанову про примусове вивезення ОСОБА_5 з села Вільха Романівської ОТГ Житомирської області із території злочинної організації бандуугрупування, яке називає себе «жіночим монастирем» в присутності рідної матері ОСОБА_6 , у зв?язку з тим, що їй є загроза для життя, в неї змінений фізіологічний стан, вона не під своєю свідомістю та з частковою втратою пам?яті, вона у заручниках злочинців, які можуть її убити.

Постанову від 28.07.2025 року про відмову в задоволенні клопотання отримала 30.07.2025 року в приміщенні ВП №2 (м.Баранівка) Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від начальника СД ОСОБА_4 .

Вказує, що начальник СД ОСОБА_4 умисно з усвідомленою метою сприяє учасникам злочинної організації та укриває їх злочинну діяльності і створює умови, які сприяють їх злочинній діяльності, відповідальність за такі дії передбачена ст. 256 КК України.

Начальник СД ОСОБА_4 відмовляючи в задоволенні клопотання від 25.07.2025 року, вказує що відбувся допит ОСОБА_7 та у справі є якийсь висновок - а має бути висновок судово-медичного експерта, спеціаліста який має спеціальні знання і постанова про призначення експертизи, де поставлені дізнавачем конкретні питання якою експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Лише такий висновок експерта в рамках кримінального провадження є належним і може свідчити про наявність або відсутність стану наркотичної або іншої залежності, або вживання інших лікарських препаратів, і лише висновок судово-медичного експерта може бути доказом в рамках кримінального провадження і для суду, що і передбачено КПК України. Все інше (в тому числі і якийсь висновок, навіть не зазначено начальником СД у постанові ким та коли зроблено і на підставі яких нормативно правових документів зроблено, чи дана особа взагалі є спеціалістом і має спеціальні знання надавати такі висновки і яким нормативно правовим документом чи законом це передбачено) це лише недолуга імітація ніби то проведення досудового розслідування для приховування фактичних обставин цілої низки вчинених кримінальних правопорушень організованою та координованою групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного і надзвичайного стану. Дана релігійна організація Спасо-Покровський жіночий монастир села Вільха де юре не існує, тобто відсутня будь-яка інформація про реєстрацію такої релігійної громади - що є незаконно. Але слідством не перевірено зазначену обставину у постанові начальником СД ОСОБА_4 , та не встановлено юридичну правосуб`єктність даного Спасо-Покровського жіночого монастиря села Вільха. Тобто організована та координована група осіб чисельністю 25 осіб, без належної, передбаченим чинним законодавством реєстрації здійснює, як стверджує начальник СД ОСОБА_4 , протиправну, незаконну діяльність в селі Вільха Житомирського району, але не вказано в постанові за якою юридичною адресою, тому що слідством не встановлено дану обставину. Але ч.2 ст. 91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. І цей обов`язок доказування належності та допустимості доказів та обставин ч.1 ст.92 КПК України покладено на дізнавача та прокурора. Але начальником СД ОСОБА_4 чомусь дивним чином, або ж умисно не перевірено і не встановлено важливу обставину, яка має суттєве значення для даного кримінального провадження, що фактично на території села Вільха Житомирського району Житомирської області за адресою вулиця Баранівська, 3, вулиця Набережна, 28 існує ніде не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства України релігійна організація, як зазначено у постанові від 28 липня 2025 року Спасо-Покровський жіночий монастир, що є незаконно і суперечить вимогам Закону. А всі дії за результатами існування з 2017 року незаконної релігійної організації Спасо-Покровського жіночого монастиря села Вільха, про що свідчить відповідь Житомирської обласної адміністрації Управління Культури та Туризму і те, що викладено у постанові, є плодом так званого «отруйного дерева».

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених у скарзі. Додатково посилалась на те, що слідча ОСОБА_4 не має права здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 24.04.2024 року, оскільки не має повноважень на це. Також на підтвердження обставин заявленої скарги надала копію листа КНП «Баранівська лікарня» №791 від 18.08.2025 про відсутність у штаті судово-медичного експерта, лист Управління культури та туризму Житомирської обласної військової адміністрації від 06.03.2025 року про відсутність статусу юридичної особи у релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Покровської парафії Житомирської єпархії с.Вільха, лист Державної служби України з ентополітики та свободи совісті про статус реєстрації Спасо-Покровського жіночого монастиря.

Начальник СД ВП №2 Звягельського РВП ГУПН України в Житомирській області ОСОБА_4 в судове засідання не прибула. Подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі. Вказала, що заперечує проти задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання від 28.07.2025 року прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі чинного кримінального процесуального законодавства та обґрунтована. Зокрема, процесуальні дії на проведенні яких наполягає ОСОБА_3 жодним чином не відносяться до розгляду матеріалів кримінального провадження №0000137 від 24.04.2024 року, посилання ОСОБА_3 про утримання її доньки ОСОБА_5 проти її волі в Спасо-Покровському монастирі, спростовуються заявою ОСОБА_5 про добровільне перебування у монастирі та про те, що жодних загроз її життю чи здоров`ю немає, повертатися додому не бажає. Щодо вимагання ОСОБА_3 виїхати на місце злочину та провести слідчі (розшукові) дії у с.Вільха, по даному факту було надіслано повідомлення до ВП №2 (м.Чуднів) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області для перевірки вказаного повідомлення та встановлення всіх обставин вчиненого правопорушення. Відтак, просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП №2 Звягельського РВП ГУПН в Житомирській області від 28.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 24.04.2024 року.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарги проведено за відсутності дізнавача, оскільки її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи та вивчивши суть скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із наданих суду матеріалів вбачається, що 30.08.2023 невстановлена особа, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (ухвала суду №273/807/24).

Відомості по даному факту 24.04.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України та розпочато досудове розслідування.

Також з матеріалів вбачається, що 30.08.2023 невстановлена особа, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (ухвала суду N?273/802/24).

Відомості по даному факту 17.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України та розпочато досудове розслідування.

Також з матеріалів вбачається, що 30.08.2023 невстановлена особа, незаконно проникла на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , чим порушила недоторканість житла ОСОБА_3 (ухвала суду N?273/802/24).

Відомості по даному факту 17.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000181 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 162 КК України та розпочато досудове розслідування.

Постановою Звягельської окружної прокуратури від 10.04.2025 кримінальні провадження за №0000137, №0000180, №0000181 за обставин проникнення до житла ОСОБА_9 та нанесення останній умисного легкого тілесного ушкодження за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України об`єднано в одне провадження.

25.07.2025 року від ОСОБА_3 до слідчого СД ВП №2 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області надійшло клопотання у кримінальному провадженні №0000137, в якому вона просить негайно виїхати на місце злочину та провести слідчі (розшукові) дії, негайно, не порушуючи ст.135 КК України, ст. 136 КК України, а також виконуючи ст.ст. 38, 39, 40, 41, 42, 43, 43 КК України, ввійти до володіння злочинної організації в селі Вільха, яка називає себе «Спасо-Покровським» жіночим монастирем, звільнити її дитину, дочку, незалежно від місця де утримується у несвободі (неволі), після насильницького зникнення, а також інших жертв, яких катують під психотропними та наркотичними речовинами; винести постанову про примусове вивезення ОСОБА_5 з села Вільха Романівської ОТГ Житомирської області із території злочинної організації бандоугрупування, яке називає себе «жіночим монастирем» в присутності рідної матері ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що їй є загроза для життя, в неї змінений фізіологічний стан, вона не під своєю свідомістю та з частковою втратою пам`яті, вона у заручниках злочинців, які можуть її убити, також допитати як потерпілу ОСОБА_5 .

Постановою начальника СД Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області від 28.07.2025 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки процесуальні дії, на проведенні яких наполягає ОСОБА_3 не відносяться жодним чином до розгляду матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України, так як згідно до матеріалів кримінального провадження, події від 30.08.2023 року сталися в с.Стара Гута Звягельського району Житомирської області, а не на території Спасо-Покровського монастиря. Також, допитана свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показала, що з липня 2023 року за власною волею перебуває у Спасо-Покровському жіночому монастирі в с. Вільха Житомирського району, куди її раніше привела сама ОСОБА_3 . У монастирі ніхто не вчиняє щодо неї неправомірних дій, жодних загроз її життю і здоров?ю не має. Потерпілою себе по факту спричинення тілесних ушкоджень не вважає, просить не звертати уваги на заяви її матері ОСОБА_3 , оскільки вони є безпідставними. Навпаки вказала,що це ОСОБА_3 разом із сестрою ОСОБА_8 спричинили тілесні ушкодження представникам Спасо-Покровського монастиря (с. Вільха). Також ОСОБА_5 вказала, що жодних загроз її життю і здоров?ю не має, та її перебування в монастирі є добровільним, а тому її звільняти ні звідки не потрібно. Висновком №144 від 05.07.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів підтверджується відсутність у ОСОБА_5 ознак сп`яніння.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині 1. негайно виїхати на місце злочину та провести слідчі (розшукові) дії по встановленню всіх колаборантів та злочинців-зрадників, спільницю ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (на ланий час очолює бандоугрупування), спільницю члена секти ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (ніби то монаха секти), члена секти ОСОБА_14 , які знаходяться в селі Вільха у ніби то жіночому монастирі, вияснити всі обставини, щодо незаконного утримання зброї у монастирі -секті с. Вільха, тому що неодноразово були погрози для ОСОБА_3 та іншим жертвам, яким вдалося вирватися від злочинців та відомо, що був раніше випадок з викрадення дитини (дівчинки) злочинцями-сектантами. По даному факту було надіслано повідомлення до відділення поліції №2 (м. Чуднів) Житомирського РУП №l ГУНП в Житомирській області, для перевірки даного повідомлення та встановлення всіх обставин вчиненого правопорушення.

В частині 3,4,5 де зазначено, що не порушуючи ст. 135 КК України, ст. 136 КК України, а також виконуючи ст.ст. 38,39,40,41,42,43,43-1 КК України ввійти до домоволодіння злочинної організації в селі Вільха. Винести постанову про примусове вивезення ОСОБА_5 з села Вільха, Романівської ОТГЖитомирської області, допитати, як потерпілу ОСОБА_5 , відмовлено узв`язку, з тим, що ОСОБА_5 згідно до наданого допиту в якості свідка відмовилась набувати статусу потерпілої та зазначила, що її перебування в монастирі є добровільним, і її життю і здоров?ю нічого не загрожує. Копію постанови ОСОБА_3 отримала 30.07.2025 року.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Згідно із ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оскаржувана постанова начальника СД Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області від 28.07.2025 року відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема у ній містяться відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Так, в оскаржуваній постанові дізнавач обґрунтовано зазначив, що процесуальні дії, на проведенні яких наполягає ОСОБА_3 жодним чином не відносяться до розгляду матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України, так як згідно до матеріалів кримінального провадження, події від 30.08.2023 року сталися в с.Стара Гута Звягельського району Житомирської області, а не на території Спасо-Покровського монастиря, та не стосуються предмету доказування у кримінальному провадженні №0000137, з приводу необхідності допиту як потерпілої ОСОБА_5 та встановлення її місцеперебування, слідчим обґрунтовано відмову тим, що ОСОБА_5 , згідно до наданого допиту в якості свідка, відмовилась набувати статусу потерпілої та зазначила, що її перебування в монастирі є добровільним, і її життю і здоров?ю нічого не загрожує.

Вказані обставини також підтверджуються наданими для огляду в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №0000137 від 24.04.2024 року, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.08.2024 року, заявою ОСОБА_5 від 21.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 21.07.2025 року, листом т.в.о. начальника ВП №2 (м.Чуднів) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про розгляд та перевірку інформації від 28.08.2025 року.

Не знайшли свого підтвердження також посилання ОСОБА_3 на те, що слідча ОСОБА_4 не має права здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 24.04.2024 року. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 24.04.2024 року, слідча ОСОБА_4 уповноважена здійснювати досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, аналізуючи доводи ОСОБА_9 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що у постанові начальника СД Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області від 28.07.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про проведення слідчих (розшукових) дій, у повній мірі обґрунтована відмова по кожному пункту клопотання, а відтак, приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі чинного кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається, а відтак відсутні правові підстави для її скасування.

Як вбачається з прохальної частини скарги, скаржник просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, і як наслідок такого скасування, зобов`язати дізнавача провести слідчі (розшукові) дії, а саме ввійти до володіння злочинної організації с.Вільха та звільнити її дочку ОСОБА_5 , винести постанову про примусове вивезення ОСОБА_5 з с.Вільха з території злочинної організації, яке називає себе «жіночим монастирем», провести допити вказаних нею осіб, встановити місцеперебування її доньки.

Оскільки за результатами розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга в частині скасування постанови до задоволення не підлягає, у задоволенні вимог щодо зобов`язання слідчого провести слідчі розшукові дії слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 214, 223, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП №2 Звягельського РВП ГУПН в Житомирській області від 28.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій).

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 22.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1