У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001161 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням посилаючись на те, що До Полтавського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у період часу з 21 год. 00 хв. 05.09.2025 до 05 год. 00 хв. 06.09.2025, невідома особа, перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку за місцем проживання гр. ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , діючи таємно, в умовах військогового стану, викрала мобільний телефон марки "Oppo" моделі "А3х", чим спричинила потерпілого матеріального збитку, сума якого встановлюється.

09.09.2025 ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «Орро» моделі «А3х» в корпусі синього кольору, об`ємом пам`яті 4/128 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в робочому стані.

З 10.09.2025 вищевказаний мобільний телефон визнаний та приєднаний в якості речового доказу даного кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001161 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду від 11.08.2025 у кабінеті 116 Полтавського РУП ГУНП в Полтавської області, за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2Б майно, а саме: мобільний телефон марки «Орро» моделі «А3х» в корпусі синього кольору, об`ємом пам`яті 4/128 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в робочому стані з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1