УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвокатав ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора ДБР ОСОБА_4 , яке погоджене першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005142 від 13.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням, у якому просить суд продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005142 від 13.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України, до шести місяців.

В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідно до наказу № 29 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 27.01.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду начальника 146 командно-розвідувального центру (військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 (більш точна адреса не підлягає розголошенню, у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану)).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який неодноразово продовжувався і триває по цей час.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут), єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед Державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 29 Статуту визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. ст. 30, 31 Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 32 Статуту за своїми військовими званнями начальниками є:

-?військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини;

-?військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу;

-?майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу;

-?полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу;

-?генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 35 Статуту, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Тому, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 під час проходження військової служби за своїм військовим званням та посадою є начальником по відношенню до військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до ст. 66, 67 Статуту командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Командир бригади серед інших зобов`язаний: - підтримувати бригаду у бойовій та мобілізаційній готовності; - керувати бойовою підготовкою і вихованням особового складу; - забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; - встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку; - керувати фінансовою діяльністю бригади, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом , тощо .

Відповідно до примітки (п. 1) до ст. 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, тобто командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 є військовою службовою особою.

Також у військовій частині НОМЕР_1 проходять військову службу, серед інших, наступні військовослужбовці: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2023 № 270 солдата ОСОБА_11 , призначено на посаду водія групи тактичної особової розвідки відділення збору інформації військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2023 № 270 солдата ОСОБА_10 , призначено на посаду водія групи тактичної особової розвідки відділення збору інформації військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2024 № 330 солдата ОСОБА_9 , призначено на посаду електрика-моториста відділення матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, військовослужбовці вказаної військової частини: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебували у підпорядкуванні командира військової частини НОМЕР_1 - підполковника ОСОБА_5 .

При цьому, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 перебувають на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Відтак, підполковник ОСОБА_5 виконуючи обов`язки військової служби, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, яка постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Так, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 , будучи начальником відносно військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 за посадою та військовим званням, достовірно знаючи вищевказані статутні вимоги, які регламентують взаємовідносини між військовослужбовцями та порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, маючи на меті залучення підлеглих військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 в особистих цілях, за рахунок здійснення виплат таким військовослужбовцям грошового забезпечення починаючи не пізніше ніж з березня 2024 року та надалі у різний проміжок часу, обіймаючи посаду, що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 (більш точна адреса не підлягає розголошенню, у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану), у військовому званні «підполковник», діючи у порушення вимог ст. ст. 3, 19, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також інших нормативно-правових актів, які регулюють вищевказані взаємовідносини, діючи умисно, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перевищуючи надані йому службові повноваження та владу, у власних цілях, як військова службова особа, будучи начальником для підлеглих військовослужбовців ввіреного йому підрозділу за військовим званням та посадою - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , організував спільно з іншими військовими службовими особами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 механізм ухилення цими військовослужбовцями від проходження військової служби шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, одночасно незаконно залучив їх у відведений для виконання обов`язків військової служби час, в умовах повномасштабного вторгнення країни агресора, до проведення ремонту та будівельних робіт приватного будинку та господарських будівель на земельній ділянці із кадастровим номером: :15:015:0035, що знаходиться у селі Лагодів Золочівського району Львівської області та належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, чим фактично незаконно усунув їх від виконання обов`язків військової служби та завдав тяжких наслідків у вигляді незаконно нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_8 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі у період з березня 2024 по липень 2025 року у сумі близько 524 000 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_10 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з березня 2024 по липень 2025 року в сумі близько 522 000 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_9 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з грудня 2024 по липень 2025 року у сумі близько 269 664 грн., при цьому підставою для таких виплат стали складені ОСОБА_5 та іншими військовими службовими особами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 оформлені і подані офіційні документи, у які внесено завідомо неправдиві відомості.

Вказаними діями ОСОБА_5 , за попередньою змовою з іншими військовими службовими особами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 спричинив тяжкі наслідки Державі Україна на загальну суму близько 1 315 664 грн., а також тяжкі наслідки суспільству у вигляді підриву авторитету держави, створення уявлення суспільства про вседозволеність та безкарність службових осіб військових частин, неналежне здійснення покладених завдань сил оборони, зокрема щодо своєчасного та повного забезпечення функціювання та підтримки інших військових формувань для відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

17.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України та того ж дня затримано у порядку ст. 615 КПК України.

19.09.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави строком до 16.11.2025.

07.11.2025 ОСОБА_5 за клопотанням сторони захисту змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт до 16.11.2025.

12.11.2025 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, а саме до 17.01.2026.

Того ж дня ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено до 11.01.2026 включно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням оперативного підрозділу у м. Рівному ТУ ДБР у м. Хмельницькому за фактом вчинення вищевказаного правопорушення, протоколами допитів свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколами обшуків за місцем проживання та будівництва ОСОБА_5 , протоколами негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Чотирьох місячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 17.01.2026, однак завершити досудове розслідування до закінчення визначеного строку неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, необхідності здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу.

З метою отримання додаткових доказів задля повного та неупередженого розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та виконання яких вимагає значного часу, а саме: отримати результати призначених аудитів у вказаному кримінальному провадженні та за їх результатами призначення судово-економічної експертизи, провести допити свідків, яких ще не допитано на цій стадії досудового розслідування, провести огляди речових доказів, отримати висновок судово-економічної експертизи, підготувати остаточну підозру, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне потреба під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Обставиною, яка перешкоджає завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у чотирьох місячний строк, є тривале проведення службового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із необхідністю дослідження значного обсягу інформації з метою встановлення всіх фактичних обставин, а також необхідності проведення аудиту фінансової діяльності військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинених підозрюваним кримінального правопорушення та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Покликаючись на вищевикладене, з метою забезпечення вимог ст.ст. 2, 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, слідчий просить врахувати особливу складність цього кримінального провадження, та продовжити строк досудового розслідування до 6-ти місяців,а саме до 17.03.2026 для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо продовженн строку досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005142 від 13.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

За вищевказаних обставин, 17.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України та того ж дня затримано у порядку ст. 615 КПК України.

19.09.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави строком до 16.11.2025.

07.11.2025 ОСОБА_5 за клопотанням сторони захисту змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт до 16.11.2025.

12.11.2025 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, а саме до 17.01.2026.

Того ж дня ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено до 11.01.2026 включно.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на вищевказані обставини, існує необхідність у виконанні органом досудового розслідування вимог Європейської конвенції з прав людини щодо обов`язку здійснення повного й ефективного розслідування (справа: «Конррада проти Італії» від 24.08.1998, «Кайя проти Туреччини» від 19.02.1988, «Epsi проти Туреччини» від 28.07.1998, «Рамсагаїта інші проти Нідерлнадів» від 15.05.2017 та інших).

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 295-1, у випадках, передбачених ст. 294 КПК України, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, закінчується 17.01.2026, а для виконання та завершення, зазначених у клопотанні слідчого, слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме отримати результати призначених аудитів у вказаному кримінальному провадженні та за їх результатами призначення судово-економічної експертизи, провести допити свідків, яких ще не допитано на цій стадії досудового розслідування, провести огляди речових доказів, отримати висновок судово-економічної експертизи, підготувати остаточну підозру, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне потреба під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, які можуть бути використані під час судового розгляду потрібен додатковий та тривалий час.

На переконання слідчого судді для здійснення зазначених слідчим у клопотанні заходів, продовження строку досудового розслідування до шести місяців є доведеними, оскільки провести та завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії, судові експертизи у передбачений КПК України строк з об`єктивних причин не представилося можливим внаслідок особливої складності провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1, 309, 367, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005142 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України, до шести місяців, тобто до 17.03.2026 включно.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - підпис

Ухвала набрала законної сили 09.01.2026.

«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду»

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію засвідчено: 09.01.2026.