Справа № 489/6814/25
Провадження № 1-кс/489/707/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши скаргу на постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001059, відомості про яке внесені 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, якою просить:

1) скасувати постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001059;

2) зобов`язати орган досудового розслідування провести слідчі дії, та надати належну правову оцінку висновкам судово-медичної експертизи № 192 від 12.09.2023 року та судово-психологічним експертизам ДНДЕКЦ МВС України Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.01.2026 12 № CE-19-24/3464-ПС від 30.04.2024 та висновок експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/115-24/11744-ПС від 16.07.2024.

Також у скарзі ОСОБА_3 заявлено клопотання, яким він просить з метою об`єктивного розгляду скарги:

3) витребувати з відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області належним чином засвідчені копії матеріалів перевірки за повідомленням, зареєстрованим в Єдиному обліку (ЖЄО) за № 14170 від 06.10.2024 року (включно з рапортами працівників поліції та поясненнями сторін), оскільки у наданні цих матеріалів на адвокатський запит було відмовлено з посиланням на необхідність судового запиту;

4) викликати та допитати в судовому засіданні при розгляді скарги як свідків співробітників поліції, які були безпосередніми очевидцями події 06.10.2024 року та можуть підтвердити факт вчинення домашнього насильства: ОСОБА_5 лейтенанта поліції, дізнавача СД ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області; ОСОБА_6 старшого лейтенанта поліції, дільничного офіцера поліції СП ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, постанову про закриття кримінального провадження скасувати, посилаючись на те, що слідчим не витребувано документів з інших кримінальних проваджень, не встановлено очевидців та свідків подій і не допитано їх, не проведено огляду відеозаписів з бодікамер поліцейських, які були учасниками подій. На думку скаржника, постанова ґрунтується на суб`єктивній оцінці обставин справи слідчим в поясненнях ОСОБА_7 .

Слідчий СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 надала для дослідження матеріали кримінального провадження, в судове засіданні не прибула.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено таке.

На досудовому розслідуванні у СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження під № 0001059, відомості про яке внесені 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення є заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , що мають ознаки домашнього насильства (стаття 126-1 КК України) від 21.08.2025 та ухвала слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16.09.2025 про задоволення скарги ОСОБА_3 та зобов`язання уповноважених осіб ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною заявою.

У заяві від 21.08.2025 ОСОБА_3 навів такі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 2018 по 2022 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 25 липня 2020 року у них народився син ОСОБА_8 .

11.09.2023 ОСОБА_7 , у супроводі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили на нього напад в присутності дитини, який був свідком побиття. Внаслідок чого злякався, кричав, плакав та кликав на допомогу.

06.01.2025 невідомий чоловік у цивільному одязі, чоловік у формі поліцейського (жетон № 165708) та військовий, які діяли як спільники ОСОБА_7 , здійснили напад на ОСОБА_3 , наносили йому удари, відібрали речі. У цей час ОСОБА_7 висловлювала погрози на адресу ОСОБА_3 .

До матеріалів кримінального провадження заявником також додані: висновки експертів з іншого кримінального провадження 0000448 від 12.09.2023) щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_3 у вересні 2023 року, висновки експертів з цивільних справ щодо індивідуально-психологічних особливостей малолітнього ОСОБА_3 ; пояснення ОСОБА_11 від 11.09.2023, наданими працівнику поліції, щодо подій, які відбулись у той день між чоловіком з дитиною, двома жінками та двома чоловіками; копії матеріалів з кримінального провадження 0001063 від 26.07.2023, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_3 щодо завдання йому 25.07.2023 колишньою співмешканкою тілесних ушкоджень.

У відповідності до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий не в повній мірі дослідила обставини кримінального провадження, не надала їм належну правову оцінку, внаслідок чого дійшла передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено всі обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, постанова про закриття кримінального провадження має містити детальний виклад фактичних обставин справи та оцінку доказів, зібраних під час проведеного досудового розслідування.

Дослідивши постанову слідчого та матеріали кримінального провадження доходжу до висновку про неналежне виконання органом досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, слідчий дійшла посилаючись на наявність інших кримінальних проваджень, відомості про які внесені за заявою ОСОБА_3 за 4 ч. ст. 185 КК України за фактом крадіжки ключів від автомобіля та за ч. 2 ст. 162 КК України; не звернення ОСОБА_3 до поліції із заявою про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_7 , а також за медичною допомогою до лікарень після подій, що відбулись 11.09.2023. Крім того, слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що для настання кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України необхідно три задокументованих випадки насильства незалежно від того, у який спосіб закріплено факти вчинення домашнього насильства. Також в обґрунтування постанови слідчий послалась на пояснення ОСОБА_7 , які надійшли 31.10.2025.

При цьому з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не проводились слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення обставин у справі, не були встановлені та допитані особи, які були свідками та очевидцями та особи, які могли бути причетними до подій, про які ОСОБА_3 зазначив у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не вчинялись інші процесуальні дії для збирання таких доказів як документи у кримінальному провадженні.

Також слідчим не надано оцінки копіям документів з матеріалів інших кримінальних проваджень, зокрема висновкам експертів та поясненням очевидців подій, не вчинено процесуальних дій направлених на перевірку цих доказів, які були надані заявником у кримінальному провадженні.

Тобто, фактично оскаржувана постанова слідчого не ґрунтується на доказах та обставинах, оскільки такі під час досудового розслідування слідчим не встановлювались.

Органом досудового розслідування не надано слідчому судді будь-яких документів, які б свідчили, що були проведені слідчі дії, які дозволили встановити обставини, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Таким чином, під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, встановлено неповноту досудового розслідування, оскільки слідчий не в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, не надав їм належну правову оцінку, не зібрав докази, внаслідок чого дійшов до передчасного та невмотивованого висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповіднодо п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як передбачено ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскільки скарга заявника ґрунтується на вимогах закону, обставини, викладені в ній, свідчать про порушення охоронюваних законом прав і інтересів заявника, отже є доцільним задовольнити скаргу, а постанову від 24.12.2025 про закриття кримінального провадження скасувати.

При цьому, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя не має повноважень надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання органу досудового розслідування провести слідчі дії та надати правову оцінку висновкам експертів задоволенню не підлягає.

Також, з урахуванням відсутності повноважень слідчого судді на збирання доказів у кримінальному провадженні під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, клопотання ОСОБА_3 про витребування документів, виклик і допит свідків при розгляді даної скарги задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах КПК України.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 214, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про витребування документів та виклик і допит свідків відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0001059, відомості про яке внесені 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України скасувати.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1