Справа № 354/1264/25
Провадження № 1-кп/354/183/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000584 від 05.09.2025, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі Рудногорськ, Іркутської області, російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, будучи обізнаним, що вказані предмети є вогнепальною зброєю та бойовими припасами і маючи намір на їх незаконне придбання, носіння, та зберігання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав кулемет MG-IM № BA621076 (модифікація кулемета Калашникова з пластмасовою фурнітурою), що відноситься до військової автоматичної нарізної вогнепальної зброї, автомат АКС-74, промислового виробництва під 5,45 військовий патрон, що відноситься до військової автоматичної нарізної вогнепальної зброї, оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, 90 патронів калібру 5,45 мм, що відносяться до категорії бойових припасів, які при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці розміром 0,0978 га із кадастровим номером :11:007:0164, де зберігав вказану вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 07 год 04 хв, 15.07.2025.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Позиції учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення

Позиція сторони обвинувачення викладена в обвинувальному акті, що був складений 08.09.2025 та затверджений прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 08.09.2025.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.

Зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 визнав повністю, просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КК України.

В судових дебатах прокурор просив призначити щодо обвинуваченого, покарання в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України та передати їх у в/ч НОМЕР_2 НГУ, що знаходиться в АДРЕСА_1 та стягнути витрати у кримінальному провадженні в загальній сумі 16045,20 грн.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив всі обставини вчиненого кримінального правовопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному розкаявся, пояснив суду, що весною 2024 року, коли їхав лісом, на дорозі коло дерева він побачив мішок, який він забрав додому, бо відкривши його, побачив, що там зброя. Спочатку мав намір його віддати правоохоронним органам, але згодом передумав і вирішив, що нехай зберігається вдома на всякий випадок. Коли прийшли до нього з обшуком, він добровільно віддав працівникам поліції цей мішок. Свою вину визнає, сильно кається, запевнив, що в майбутньому цього не повториться. Просив суворо не карати.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах зазначив, що покарання має мати не тільки каральну функцію, а й виховну, а міра покарання, яку просить прокурор, на його переконання, є надто суворою. Просив суд врахувати те, що обвинувачений з перших днів досудового розслідування даного кримінального провадження щиро каявся, сприяв слідству. Крім того, він є єдиним чоловіком та годувальником в сім`ї, на його утриманні перебуває мама та бабуся дружини 1939 року народження, на момент вчинення злочину у нього була неповнолітня донька, його дружина є інвалідом, що є підставою надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до 01.07.2026. Враховуючи наявні обставини, що пом`якшують покарання, просив суд обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у

добровільності його позиції, за згодою усіх учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого й дослідженням документів, які характеризують його особу.

При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини незаконного придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Висновки суду

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Досудовою доповіддю, складеною 29.10.2025 Надірнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, встановлено, що ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб та ризик шкоди здоров`ю оцінюється як середній, відтак орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства (а.к.п. 42-44).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 03.10.2002 в справі «Бемер проти Німеччини» зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що останній раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, має на утриманні бабусю 1937 року народження та дружину-інваліда.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних тяжких злочинів; особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відтак, із врахуванням всіх обставин справи, позиції прокурора, думки сторони захисту суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Водночас, оцінюючи конкретні обставини справи, що характеризують вчинені злочинні діяння, їх наслідки, тяжкість вчиненого, особу винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

З огляду на це суд призначає покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на строк, достатній для того, щоб він довів своє виправлення. Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 судом не застосовувався.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на загальну суму 16 045,20 грн. на залучення експертів:

за проведення судової балістичної експертизи № CE-19/109-25/10587-БЛ від 16.07.2025 в розмірі 2 228,50 (дві тисячі двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят копійок);

за проведення судової балістичної експертизи № CE-19/109-25/10586-БЛ від 01.08.2025 в розмірі 2 228,50 (дві тисячі двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят копійок);

за проведення судової комплексної вибухово-технічної експертизи № КCE-19/109-25/10899 від 26.08.2025 в розмірі 6 685,50 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок);

за проведення судової балістичної експертизи № CE-19/109-25/10894-БЛ від 28.07.2025 в розмірі 2 674,20 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні двадцять копійок);

за проведення судової балістичної експертизи № CE-19/109-25/10895-БЛ від 01.09.2025 в розмірі 2 228,50 (дві тисячі двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят копійок).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 65, 263 КК, ст. 124, ч. 3 ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392, 395 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

кулемет MG-IM № BA621076 (модифікація кулемета Калашникова з пласмасовою фурнітурою), автомат АКС-74 промислового виробництва під 5,45 військовий патрон, що відносяться до військової автоматичної нарізної вогнепальної зброї, та 90 патронів калібру 5,45 мм, які знаходяться на тимчасовому зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів на складі озброєння УЛМТЗ ГУНП в Івано-Іранківській області - передати у військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, що в АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 16 045,20 (шістнадцять тисяч сорок п`ять гривень двадцять копійок).

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя: ОСОБА_6