Справа № 489/8172/25
Провадження № 1-кс/489/2866/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

10 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

03.10.2025 до слідчого судді надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник просить визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що виражена у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення від 23.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР за повідомленням від 23.09.2025 № 4820/14611.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, у скарзі просив розглянути її без його участі.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги двічі повідомлявся належним чином, матеріали щодо розгляду повідомлення від 23.09.2025 не надав. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі скаржника.

Розгляд скарги проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що 26.09.2025 представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 направив до ТУ ДБР у м. Миколаєві повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за допомогою поштового зв`язку Укрпошта.

Однак станом на 10.10.2025 заявника не повідомлено про внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Повідомлення військової частини було однозначно подане саме як заява про кримінальне правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробив висновок про наявність складу кримінального правопорушення. Натомість у разі недостатності відомостей, викладених у повідомленні, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що повідомлення про кримінальне правопорушення містило опис обставин його вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могло бути вчинене вказане у повідомленні кримінальне правопорушення. Натомість на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на даному етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і в апеляційному порядку, що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

За будь-яких обставин, у даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи повідомлення про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що слідчому судді не надано жодного доказу внесення відомостей за поданим представником військової частини НОМЕР_1 повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 23.09.2025 № 4820/14611, незважаючи на виклад обставин його вчинення, які, на його думку, мали місце, це свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування, тому вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Виходячи з диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Вимога скаржника щодо визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є такою, що не може бути заявлена згідно чинного кримінально-процесуального законодавства та не підлягає задоволенню, оскільки наведений статтею 307 КПК України перелік ухвал, що постановляється слідчим суддею за наслідками розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, є вичерпним і не передбачає визнання незаконною бездіяльності відповідальних осіб, а сама ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми чинного КПК України, слідчий суддя не уповноважений щодо прийняття такого рішення, як визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати керівника органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (до складу якого входить Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Миколаєві)) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у повідомленні представника військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2025 № 4820/14611.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1