Провадження № 1-кс/201/4019/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000398 від 29.07.2022 року за підозрою: ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Алчевськ Луганської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

установив:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені провадженні за № 0000398 від 29.07.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Алчевськ Луганської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Клопотання мотивоване встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Зокрема, приблизно наприкінці травня 2022 року, але не пізніше 28.05.2022 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи факт здійснення відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, маючи умисел на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, вступила у злочинну змову з представниками збройних сил держави-агресора рф та представниками так званої «лнр». Після цього, отримавши пропозицію зайняти посаду в незаконному правоохоронному органі так званому «государственном таможенном комитете луганской народной республики» (мовою оригіналу), а саме посаду «прес-секретаря государственного таможенного комитета луганской народной республики», ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам Конституції та законів України, умисно та добровільно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, приблизно наприкінці травня 2022 року, але не пізніше 28.05.2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганській області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посади в т.зв. «государственном таможенном комитете луганской народной республики» (мовою оригіналу), погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», умисно, добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, а саме посаду: «прес-секретаря государственного таможенного комитета лнр», створеному на тимчасово окупованій території.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Слідчий вказує, що обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколами огляду від 11.12.2023 року;іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас, ОСОБА_5 належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте жодного разу у призначений час не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила. У матеріалах досудового розслідування наявні докази, що підтверджують перебування ОСОБА_5 на території, яка на цей час тимчасово окупованій РФ, з урахуванням наведеного необхідно вважати, що підозрювана переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, на думку слідчого, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2022 року стосовно підозрюваної ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання вважаючи його необґрунтованим.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 297-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Частиною 2 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118,частиною другою статті 121,частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою-п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Процедури «іn absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішенні «Меденіца проти Швейцарії») були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»).

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим за погодженням з прокурором 22 липня 2025 року з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 22.07.2025 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 147 (8072) від 22.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Водночас, в газеті «Урядовий кур`єр» № 147 (8072) від 22.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 22.07.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 10:00 26.07.2025, 27.07.2025, 28.07.2025 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000398 від 29.07.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Отже, 22.07.2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Згідно з наявними у матеріалах кримінального провадження даними, підозрювана ОСОБА_5 обізнана про притягнення її до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000398 від 29.07.2022 року, у якому їй у відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України (у спосіб, передбачений для вручення повідомлень), а також відповідно до вимог ст. 297-5 КПК (у спосіб, передбачений для вручення процесуальних документів підозрюваному при здійсненні спеціального досудового розслідування), повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК.

Постановою слідчого від 11.08.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваної в розшук.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376, вся територія Луганського району Луганської області, у т.ч., місто Луганськ, з 07.04.2014 є тимчасово окупованою РФ територією України.

Отже, факт тимчасової окупації території м. Луганська є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Стосовно обґрунтованої підозри суд зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення

Слідчий суддя зауважує, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 06.03.2024 року, які підтвердили факт добровільного зайняття ОСОБА_5 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій територіїта перебування останньої на тимчасово окупованій території м. Луганська; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 06.03.2024 року, які впізнали на пред`явлених фотознімках ОСОБА_5 ; протоколами огляду від 11.12.2023 року, які підтверджують факт добровільного зайняття ОСОБА_5 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій територіїта перебування останньої на тимчасово окупованій території м. Луганська;іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Водночас, підозрювана належним чином викликалась для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, згідно з матеріалами клопотання, перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 135, 139, 297-1297-5 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000398 від 29.07.2022 року за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Алчевськ Луганської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000398 від 29.07.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1