Провадження № 1-кс/202/8747/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 191, ст. 368-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на вилучені 25.11.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 :

?мобільний телефон iPhone 16 Pro;

?планшет «Apple iPad».

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами Державного комерційного підприємства «Дніпропетровське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство» вчиняються дії з розкрадання бюджетних коштів в умовах воєнного стану, шляхом оформлення фіктивних документів на гарантійне обслуговування протезійних засобів, яке фактичне не проводиться , та привласнення державних коштів, які направляються по цих документах на виконання гарантійних робіт.

25.11.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра проведено обшук за місцем мешкання медичного реєстратора ДКП «ДЕПОП» ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 16 Pro та планшет «Apple iPad».

25.11.2025 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим він звернувся з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Просив накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, оскільки на теперішній час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_8 може бути причетна до кримінального правопорушення. Вилучені речі мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, оскільки воно має доказове значення для досудового розслідування.

Представники власника майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Мобільний телефон було надано для огляду з паролем та оглянутий.

Власник майна в судовому засіданні підтримала позицію представників та додатково пояснила, що планшет який було вилучено належить їй, але перебуває у користуванні доньки.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, представників власника майна, власника майна дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в проваджені відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000104, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ст. 368-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 17.11.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу обшуку 25.11.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 16 Pro та планшет «Apple iPad».

Постановою старшого слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25.11.2025 вилучене майно, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на зазначені речі, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку від 25.11.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на належні ОСОБА_5 :

?мобільний телефон iPhone 16 Pro;

?планшет «Apple iPad».

Арештоване майно зберігати відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1