Справа №127/3002/26
Провадження №1-кс/127/1284/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001044 від 06.12.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 від 06.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що 6 грудня 2025 близько 11 години 05 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду із другорядної дороги поблизу с. Гнатківка, Гайсинського району, Вінницької області, на головну - автомобільну дорогу «Т 02-26», сполученням смт. Теплик - м. Гайсин, не врахувала дорожньої обстановки, не впевнилась у безпеці зміни напрямку свого руху та виїзду на головну дорогу, не надала переваги в русі автомобілю «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався ліворуч від неї по головній дорозі у бік м. Гайсин, виїхала на автомобільну дорогу «Т 02-26», сполученням смт. Теплик - м. Гайсин, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21063», ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме: синці та садна в ділянці обличчя, двобічні переломи ребер, перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу, травматичний субарахноїдальний крововилив, які могли утворитися від дії тупого-их, твердого-их предмета-ів, якими могли бути виступаючі частини салону автотранспортного засобу в умовах дорожньо-транспортної пригоди та мають ознаки прижиттєвості і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_8 стала сполучна травма тіла, яка проявилася закритою черепно-мозковою травмою, закритою тупою травмою грудної клітки.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. п. 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) (далі - Правила), згідно до яких:

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

-п.16.11 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення ОСОБА_5 вимог п. п. 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху» України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_8 .

28 січня 2026 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 06.12.2025;

висновком судово-медичної експертизи від 30.12.2025 № 199;

висновком інженерно-транспортної експертизи від 12.12.2025 № СЕ-19/102-25/26699-ІТ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

протоколами слідчих експериментів від 12.12.2025;

висновком інженерно-транспортної експертизи від 22.01.2026 № СЕ-19/102-25/28326-ІТ;

речовими доказами, вилученими в ході огляду місця ДТП;

сукупністю інших доказів зібраних в ході розслідування.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула особа, що зумовлює необхідність обрання їй саме такого запобіжного заходу.

Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, дають слідству достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи без запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, може ухилятися від органів досудового слідства та у подальшому суду.

Окрім того, слідчий зазначає, що існують ризики, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення їй в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити її права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з тим, що показання свідків, потерпілих та висновки експертів мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 , вид передбаченого покарання, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків, на думку слідства, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в нічну пору доби.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором просив суд, застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування та покласти на підозрювану ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримав, додатково вказав, що підозрювана вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, допитана та процесуальні обов`язки поки що виконує, тому просив вимоги клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, спілкувалася з потерпілим, однак шкоду не відшкодовано, тому захисник не заперечує, щодо задоволення вимог клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання. На запитання суду повідомила, що вона не одружена, не працює, є студенткою 4-го курсу Вінницького Національного аграрного університету, раніше не судима, шкоду потерпілим не відшкодувала.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , якого судом допущено до участі у розгляді клопотання, в судовому засіданні вказав, що в потерпілих в сім`ї велике горе, окрім загиблого під час ДТП отримала тілесні ушкодження і його дружина, однак підозрювана жодного разу вибачення у потерпілих не просила, розмір моральної шкоди не визначила, крім того підозрювана на місці ДТП будь-якої допомоги потерпілим не надавала, тому представник потерпілого просив суд застосувати до підозрюваної більш жорсткий запобіжний захід ніж просить прокурор та слідчий в клопотанні.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено з матеріалів справи, слідчими в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 від 06.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваною особою кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає наступне.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001044 від 06.12.2025, протоколу огляду місця дорожньо- транспортної події від 06.12.2025, висновок судово-медичної експертизи від 30.12.2025 № 199, висновок інженерно-транспортної експертизи від 12.12.2025 № СЕ-19/102-25/26699-ІТ, висновок інженерно-транспортної експертизи від 22.01.2026 № СЕ-19/102-25/28326-ІТ, протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2025, повідомлення про підозру від 28.01.2026 та інших доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 , не одружена, не працює, є студенткою 4-го курсу Вінницького Національного аграрного університету, раніше не судима, шкоду потерпілим не відшкодувала та дій спрямованих на її (шкоди) відшкодування не вчинила.

При цьому, на даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Положеннями частини третьої статті 176 КПК України передбачено, що найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що наразі у кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого/потерпілих;

- незаконно впливати на свідків;

- незаконно впливати на експерта у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики є істотними та такими, які можуть бути реалізовані підозрюваною у будь - який момент, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Обґрунтовуючи наявність зазначених вище ризиків слідчий вказував, що існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення їй в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити її права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останньої з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з тим, що показання свідків, потерпілих та висновки експертів мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Однак, незважаючи на наявність зазначених вище ризиків, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулись до суду з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, який, на думку слідчого судді, жодним чином не зможе запобігти тим ризикам про які зазначено слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні та забезпечити належне виконання підозрюваною особою покладених на неї обов`язків, тим більше на початковому етапі досудового розслідування, в якому встановлюються можливі свідки ДТП, проводяться їх допити, призначаються експертизи, оглядаються речові докази, тощо.

Суд також враховує посткримінальну поведінку підозрюваної, в якій остання жодних реальних дій спрямованих на допомогу потерпілим після ДТП та відшкодування потерпілим завданої моральної та матеріальної шкоди не вчинила.

З огляду на викладене запропонований органом досудового розслідування та підтриманий прокурором запобіжний захід, жодним чином не покриває тих ризиків, про які стверджує прокурор у судовому засіданні, та про які наведено слідчим у клопотанні.

Позиція представника потерпілого в судовому засіданні була категоричною, згідно якої запропонований слідчим та підтриманий прокурором запобіжний захід жодним чином не покриває встановлених ризиків.

На запитання суду яким чином запропонований запобіжний захід може покрити наведені ними та підтверджені у клопотанні доказами ризики, ні прокурор ні слідчий зазначити нічого не змогли.

Крім того суд бере до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та його наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 , отримання тілесних ушкоджень іншою потерпілою, ступінь тяжкості яких на даний час не визначено, вид передбаченого покарання, наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність відшкодування підозрюваним шкоди потерпілим та думку представника потерпілої особи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що запропонований органом досудового розслідування та підтриманий прокурором запобіжний захід є занадто м`яким запобіжним заходом, а суд не може погіршити становище підозрюваної особи, обравши більш жорсткий запобіжний захід ніж запропоновано слідчим за погодженням з прокурором.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, посткримінальну поведінку останньої, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби є необґрунтованим та відсутні підстави для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001044 від 06.12.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя