Справа № 159/5167/25
Провадження № 1-кп/159/513/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 06.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, з середньою професійною освітою, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї, діючи умисно систематично в порушення вимог статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив щодо свого батька ОСОБА_4 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.

Так, ОСОБА_5 , будучи притягнутим постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024, 27.02.2025, 03.03.2025, 04.06.2025, 02.07.2025 до адміністративної відповідальності за частиною першою, третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 06.10.2024, 11.12.2024, 02.01.2025, 12.05.2025, 29.05.2025 домашнього насильства щодо свого батька ОСОБА_4 , продовжив свої умисні протиправні дії, що вказує на їхню систематичність, та 05.06.2025 приблизно о 21.30 год, перебуваючи за місцем проживання на АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи правила співжиття, усвідомлюючи протиправність дій, в грубій формі виражався в адресу батька нецензурними словами, висловлював погрози, залякування, принижував честь та гідність, агресивно себе поводив, кидав кухонний ніж, чим вчинив домашнє насильство, що полягало в психологічному насильстві та призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілого, яке виразилося у настанні втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, емоційній напруженості, втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Під час судового розгляду справи суду надана укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення від 03.11.2025.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення, висловив щирі вибачення за протиправну поведінку, пройшов лікування від алкогольної залежності, звернувся до Ковельського міського центру соціальних служб з приводу проходження «програми для кривдників».

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив про відсутність до обвинуваченого претензій майнового характеру. Сторони узгодили міру покарання за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на один рік, а також окрім обов`язків, передбачених частиною другою ст.59-1 КК України, погодили обов`язок за частиною третьою цієї статті: пройти пробаційну програму.

В судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили добровільність укладення угоди і викладені в ній обставини. Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що син після лікування від алкогольної залежності кардинально змінив модель поведінки, потребує допомоги, підтримки. Вживає реальних заходів для працевлаштування.

Відповідно вимог ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

При вирішенні питання про затвердження угоди, суд заслухав думку прокурора, вивчив надані матеріали, і дійшов висновку такого висновку.

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого або його представника.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжких злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди (п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України), характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Угода укладена за ініціативою потерпілого, який є батьком обвинуваченого.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням статей 50, 65 КК України.

Відповідно до статей 50, 65 КК України суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу та об`єкта посягання, тяжкості наслідків вчиненого і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його надалі від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

ОСОБА_5 є молодою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, пройшов лікування у Центрі терапії залежності, з серпня 2025 приступив до проходження «Програми для кривдників», має вади здоров`я через отримані під час ДТП травми.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, визнання вини як обставину, що пом`якшує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, котра обтяжує покарання, суд погоджується із сторонами угоди про можливість і доцільність призначення ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк із покладанням додаткового обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання завершив свою дію 29.08.2025

Керуючись статтями 375, 468, 469, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 03.11.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000757 від 06.06.2025.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1