ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/743/25 Справа № 697/2233/25 Категорія: ч.1 ст.263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Черкаси

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, особою з інвалідністю не являється, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- 14.06.1994 Київським міським судом за ст. 86-1, 44, 17, 81 ч.3, 140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна (звільнений 05.09.1997 за ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997);

- 16.03.2000 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.03.2007 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 13.07.2007 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;

- 09.11.2007 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 18.05.2011 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 18.12.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 22.02.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 1 місяця арешту;

- 27.04.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 13.03.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 317 до остаточного покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.06.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 10.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 01.07.2025 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2025 та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишений попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахується з моменту затримання 02.07.2025.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5348,40 грн. За проведення експертиз.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що він в червні місяці 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території лісу в адміністративних межах с. Келеберда Черкаського району Черкаської області, більш точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, незаконно придбав шляхом знахідки на землі корпус гранати РГН, яка згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/124-25/9933-ВТХ від 10.07.2025 є корпусом ручної бойової наступальної осколкової гранати РГН, який споряджений зарядом бризантної вибухової речовини підвищеної потужності - А-IX1 (флегматизованим гексогеном) масою 90 грамів та корпус гранати РГД-5, яка згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/124-25/9933-ВТХ від 10.07.2025 є корпусом ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, який споряджений зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грамів, а також два запали до гранат типу УЗРГМ-2, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/124-25/9933-ВТХ від 10.07.2025 є бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ-2, тобто засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 та УДЗ, які в конструктивному поєднанні представляють собою боєприпаси та придатні для проведення вибуху, після чого продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив, і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав їх до 02.07.2025.

Також, ОСОБА_7 , на початку березня 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території городу за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , незаконно придбав шляхом знахідки в ґрунті тротилову шашку, яка згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/124-25/9934 від 10.07.2025 є частиною 400-грамової тротилової шашки масою 236,43 грама, відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для проведення вибуху, після чого продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу переніс її до будинку, де залишив, і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав її до 02.07.2025.

Так, ОСОБА_7 , 02.07.2025 о 14 год. 21 хв., сидячи на вулиці за столом поблизу магазину «Селище» по вул. Шевченка, 102, в с. Келеберда Черкаського району Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, без передбаченого законом дозволу збув вищезазначені два запали до гранат типу УЗРГМ-2 та УДЗ та тротилову шашку, шляхом продажу їх за грошові кошти в сумі 1000 грн. особі, якій було доручено проведення оперативної закупівлі гр. ОСОБА_8 . У подальшому, рухаючись разом з ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , в лісопосадці неподалік від власного будинку, дістав поліетиленовий пакет, фіолетового кольору, в якому знаходились вищезазначені корпус гранати РГН та корпус гранати РГД-5, які о 14 год. 31 хв. передав ОСОБА_8 , який за них на наступний день мав перерахувати грошові кошти в сумі 1000 грн. на банківську картку ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння вважає, що вказаний вирок підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Районний суд ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 врахував обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, однак в обвинувальному акті дана обставина не висувалася. Обгрунтовуючи свій висновок про визнання обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочину, місцевим судом враховано те, що ОСОБА_7 має судимість за умисні кримінальні правопорушення.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, оскільки учасниками провадження не оспорювались фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Виходячи з наведеного, районний суд всупереч вимог статей 337, 349 КПК України визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , рецидив злочину.

Крім того, суд першої інстанції припустився помилки при визначенні обвинуваченому початку строку відбування покарання, визначивши його ОСОБА_7 з моменту затримання, тобто з 02.07.2025, тоді як мав би визначити початок строку відбування покарання з моменту набрання вироком законної сили з одночасним зарахуванням у строк покарання попереднього ув`язнення з 02.07.2025 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі з огляду на вимоги ч.5 ст.72 КК України.

За наведених обставин, просить оскаржуваний вирок змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 згідно зі ст.67 КК України, рецидив злочину.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 02.07.2025 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону місцевим судом дотримано не в повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів та вибухових речовин без попереднього законом дозволу.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі прокурора оскаржується вирок місцевого суду лише в частині зайвої обставини, що обтяжує покарання та в частині визначення початку строку відбування покарання, кваліфікація дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України досліджені повно, всебічно і об`єктивно та не оскаржується в апеляційній скарзі, то в такому разі колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз в цій частині і відповідно до статті 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про зайву обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Вимоги ст.67 КК України визначають перелік обставин, які обтяжують покарання, а також встановлює певні обмеження у їх врахуванні.

Вироком суду першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 враховані обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вчинення злочину повторно, рецидив злочину.

Згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_7 встановлено обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину повторно, проте відсутня обтяжуюча покарання обставина рецидив злочину.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно норми п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 був проведений в спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.04.2020 (справа № 138/2748/18) про те, що визнання обставини відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України такою, що обтяжує покарання, за відсутності посилання на таку обставину в обвинувальному акті стосовно особи, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК України

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд в порушення вимог ст.337, 349 КПК України та практики Верховного Суду визнав обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидив злочину.

Крім того районний суд допустив помилку при визначенні обвинуваченому ОСОБА_7 початку строку відбування покарання, який ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 02.07.2025.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, крім іншого, суд ухвалю рішення про початок строку відбування покарання.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 було затримано 02.07.2025 та обрано запобіжний захід тримання під вартою, який залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Попереднє ув`язнення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України є запобіжним заходом, який застосовується щодо: підозрюваного, обвинуваченого, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Водночас, перебування особи в умовах ізоляції від суспільства за характером обмежень, покладених на особу, фактично прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання. Тому, відповідно до норм кримінального права, попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання, що призначається судом.

Районний суд не дотримався вимог кримінального процесуального та матеріального права в частині визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_7 .

За таких обставин, місцевий суд повинен був визначити у резолютивній частині вироку початок строку відбування покарання ОСОБА_7 з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п.3, п.4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити оскаржуваний вирок у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 посилання суду, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидив кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення у період з 02.07.2025 по 19.11.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

У решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -