Справа № 167/862/24
Номер провадження 1-кп/167/26/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 22 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболоття Любомльського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 05 січня 2024 року, у вечірню пору доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на території ТОВ «DS OIL», що за адресою: с. Ясенівка, вул. Волі, 50 Луцького району Волинської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав металобрухт чорних металів, загальною вагою 169 кг 500 г, вартістю 5 грн 50 коп за один кілограм, що належить підприємству ТОВ «DS OIL», завдавши майнової шкоди на суму 932,25 грн.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Зазначив, що процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні нобхідно віднести на рахунок держави, застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - скасувати, речові докази залишити ТОВ «ДС ОІЛ».

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечував та просив кримінальне провадження щодо нього закрити.

Представник потерпілого ТзОВ «ДС ОІЛ» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Востаннє, 11 серпня 2025 року представником потерпілого подано суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у його відсутності.

Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання прокурора за відсутності представника потерпілого не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Окрім цього, з висновку про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, який викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), вбачається, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року становив 3028 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514 грн (3028 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2024 року х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х 2 = 3028 грн.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (05 січня 2024 року) ОСОБА_4 діяння, розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 04 січня 2024 року викрав в ТОВ «DS OIL» металобрухт чорних металів на загальну суму 932,25 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на обвинуваченого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо закриття стосовно нього кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За наведених обставин, ураховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 04 січня 2024 року крадіжки і вартість викраденого майна становить 932,25 грн, а відтак в зв`язку з внесенням змін до законодавства не перевищує розмір, визначений ст. 51 КУпАП, тому вищевикладене діяння, яке до набрання чинності Законом № 3886-IX вважалось кримінальним правопорушенням, після набрання ним чинності підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, позицію обвинуваченого, який не заперечує щодо закриття кримінального провадженні у зв`язку з втратою чинності закону, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 22 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, з огляду на положення ч. 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зі змісту якої вбачається, що у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, суд вважає за необхідне зазначити, що прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженого порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, згідно ухвал слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року та 13 березня 2024 року необхідно скасувати у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі.

Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1135,92 грн та 1893,20 грн у даному кримінальному провадженні нобхідно віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5 КК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, ст. 26, 284, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 22 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000194 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року та 13 березня 2024 року.

Речові докази: металевий диск 1 шт.; металевий шваллер 1 шт.; стійка крила 1 шт.; металевий таур 1 шт.; металеві кутники 16 шт.; труба шнека 1 шт.; шнек металевий 1 шт.; 2 шматки заліза, а саме: шматок труби з кутиками та шматок труби; чорні метали (металобрухт) загальною масою близько 300 кілограм синього, зеленого та коричневого кольорів, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Лан-Волинь» - повернути товариству з обмеженою відповідальністю «ДС ОІЛ».

Витрати із залучення експерта на проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Після набрання законної сили ухвалою, її копію направити прокурору для вирішення, в межах своїх повноважень, питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 51 КУпАП.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1