Справа № 405/4405/25
Номер провадження 1-кп/404/304/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000115, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Дана кримінальна справа підсудна Фортечному районному суду м. Кропивницького. В матеріалах справи відсутні підстави для затвердження угоди, або відмови в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України. Немає передумов для закриття провадження з підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Підстав для повернення обвинувального акту суд не вбачає.

У відповідності до ч. 5 ст. 314 КПК України суд не вбачає підстав для складання досудової доповіді стосовно обвинувачених.

Прокурором в ході підготовчого судового засідання заявлено клопотання продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки судове провадження на теперішній час незавершене.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що в ході судового розгляду справи обвинуваченому ОСОБА_7 визначено граничний строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21.12.2025 року, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаного обвинуваченого не завершено, триває.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

При цьому, акцентується увага на ряд рішень ЄСПЛ щодо надмірних строків тримання під вартою і висловлену позицію з приводу недопущення тримання під вартою за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період.

Як наголошує ЄСПЛ, відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які

обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії»).

Суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак приймається до уваги наступне.

У провадженні Фортечного районного суду м. Кропивницького перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, вчиненого у співучасті, в складі організованої групи (корисливе кримінальне правопорушення у сфері власності).

Покарання за вчинення тяжких кримінальних правопорушень передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне провадження складне, ємке, налічує декілька обвинувачених, яким пред`явлене обвинувачення за декількома статтями закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, при цьому слід враховувати, що обвинувачений ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні тримається під вартою з 10.07.2025, що становить п`ять місяців, при цьому хворіє на тяжкі захворювання та потребує лікування в умовах спеціальних закладів, відсутність такого лікування в умовах слідчого ізолятору ставить під загрозу його життя.

Вказаний строк наразі перебуває за межами розумного.

Станом на теперішній час не доведені фактичними даними ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У кримінальному провадженні проведено слідчі дії, виявлено і вилучено речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також і не доведені достатніми та об`єктивними доказами всі ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Дійсно, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому, можливо допустити існування ризику з боку обвинуваченого переховуватись від суду, втім, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання («Панченко проти Росії»).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні

(«Ноймайстер проти Австрії»).

Подальше тримання під вартою обвинуваченого перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період, та його продовження, - із-за цього є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду.

Покладення ж на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Відтак, суд визнає доводи клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт слушними.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, зважаючи на тривалий строк перебування обвинуваченого під вартою без вирішення справи по суті, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке має бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При відсутності інших клопотань у учасників підготовчого провадження, суд за правилами ст. 316 КПК України завершує підготовчі дії та вважає можливим призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, призначити до судового розгляду на 10 годин 30 хвилин 22 грудня 2025 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького в складі трьох професійних суддів.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

- в період з 22 год. 00 хв. до 06. год. 00 хв. не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 .

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками по справі;

- надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 з`являтися в житло (квартиру АДРЕСА_4 ) з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу визначити до 16.02.2026 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та начальнику Кропивницького РУП ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3