Справа № 202/9257/25
Провадження № 1-кс/202/7596/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

20 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000105 від 26.03.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка народилася у с. Чистопілля Ленінського району АРК Крим, раніше не судимій, незаміжній, яка працює помічником нотаріуса, має на утриманні малолітню дитину, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.362, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

Надалі, строк дії воєнного стану та загальну мобілізацію неодноразово продовжено, останній раз 07.08.2025 року до 05.11.2025 року відповідно до Закону України від 15.07.2025 №4524-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України від 15.07.2025 №4525-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

При цьому Законом України № 1871-IX та Постановою КМУ № 265, передбачено створення та ведення органами місцевого самоврядування Реєстру територіальної громади (далі за текстом РТГ) - інформаційно-комунікаційну систему, призначену для обробки інформації відповідно до Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. В той же час РТГ інтегрований з відомчою інформаційною системою Державної міграційної служби України, Єдиним державним демографічним реєстром, єдиною інформаційною системою МВС та сервісом Дія.

Крім того, п. 54 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, встановлено Вимоги щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 16 до вказаного Порядку).

Так, органи реєстрації здійснюють реєстрацію/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до яких вимагається проведення перевірки наявності військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних, резервістів, проведення перевірки наявності відміток відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідному підрозділу розвідувального органу про взяття призовника, військовозобов`язаного або резервіста на військовий облік за новим місцем проживання. У разі відсутності такої відмітки призовник, військовозобов`язаний або резервіст направляється до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідному підрозділу розвідувального органу для взяття його на військовий облік.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1202 від 21 жовтня 2022 року «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану» встановлено, що паспорти громадян України у формі картки, строк дії яких закінчився за 30 днів до 24 лютого 2022 р. та після 24 лютого 2022 р., та паспорти громадянина України зразка 1994 року, до яких не вклеєно фотокартку особи у разі досягнення нею 25- чи 45-річного віку, строк вклеювання до яких настав за 30 днів до 24 лютого 2022 р. та після 24 лютого 2022 р., є документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та підлягають обміну або вклеюванню нових фотокарток відповідно до досягнутого віку протягом 30 календарних днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

У той же час, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була достеменно обізнана про вимоги вищевказаних нормативно-правових актів та всупереч обов`язку громадян та посадових осіб їх неухильного дотримання, не пізніше березня 2025 року виник злочинний корисливий умисел на незаконне збагачення за рахунок надання послуг військовозобов`язаним громадянам із реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, без проведення перевірки наявності військово-облікових документів військовозобов`язаних відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, шляхом використання своїх злочинних зв`язків у органі місцевого самоврядування, який виконує також функції органу реєстрації (Дніпровська міська рада та її структурні підрозділи, зокрема Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради).

У подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, приблизно на початку травня 2025 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, вступила в злочинну змову з невстановленими посадовими особами Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, щодо виконання протиправних дій всупереч:

- п. 54 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, яким встановлено Вимоги щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 16 до вказаного Порядку). Так, органи реєстрації здійснюють реєстрацію/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до яких вимагається проведення перевірки наявності військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних, резервістів, проведення перевірки наявності відміток відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідному підрозділу розвідувального органу про взяття призовника, військовозобов`язаного або резервіста на військовий облік за новим місцем проживання. У разі відсутності такої відмітки призовник, військовозобов`язаний або резервіст направляється до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідному підрозділу розвідувального органу для взяття його на військовий облік;

- п. 26 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07 лютого 2022 року, яким встановлено, що у день декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або прийняття рішення про відмову орган реєстрації надсилає через єдину інформаційну систему МВС до Реєстру військовозобов`язаних - відомості про декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- п. 26 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07 лютого 2022 року, яким передбачено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності.

Так, приблизно 06.09.2025 року ОСОБА_4 з невідомого закритого номеру в месенджері «Telegram» зателефонувала раніше знайомому ОСОБА_8 та повідомила про необхідність реєстрації за задекларованим місцем проживання, при цьому зазначила, що для реєстрації місця проживання вимагається довідка про проведення перевірки наявності військово-облікових документів військовозобов`язаних з ТЦК та СП. Надалі ОСОБА_4 , з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, запропонувала ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 600-800 доларів США, вирішити питання з посадовими особами Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, про реєстрацію його за місцем проживання без проведення перевірки наявності військово-облікових документів відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Приблизно 03.10.2025 ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 під час дзвінку в месенджері «Telegram» про свою готовність виконати вимоги останньої щодо реєстрації місця проживання, однак про відсутність у нього на цей час місця для здійснення реєстрації місця проживання, на що ОСОБА_4 повідомила про можливість реєстрації за наданою нею адресою, однак ця послуга буде коштувати в такому разі 1000 доларів США, і для цього необхідно надати їй копію паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 , та його військово-облікові документи, без необхідності вчинення будь-яких інших дій.

09.10.2025 приблизно о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи поблизу ТРЦ «Мост-Сіті» по вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 2 у м. Дніпро, ОСОБА_4 зустрілась з ОСОБА_8 , та у салоні належного їй транспортного засобу Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення невстановленою особою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, що уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, про реєстрацію ОСОБА_8 за місцем проживання без проведення перевірки наявності військово-облікових документів відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

У подальшому, 09.10.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 з невідомого закритого номеру в месенджері «Telegram» зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про те, що у останнього в паспорті не вклеєна фотокартка по досягненні особою 25-річчя та такий паспорт фактично є недійсним, у зв`язку із чим йому необхідно надати ОСОБА_4 фотокартки та додатково 1000 гривень за здійснення дій щодо вклеювання фотокартки уповноваженими особами органів реєстрації (ЦНАП або ДМС України).

Того ж дня, 09.10.2025 ОСОБА_4 призначила зустріч ОСОБА_8 поблизу ТРЦ «Мост-Сіті» по вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 2 у м. Дніпро, де від останнього одержала неправомірну вигоду у сумі 1000 гривень для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення невстановленою особою, що уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, про вклейку фотознімку в паспорт ОСОБА_8 без його присутності. Одночасно з цим ОСОБА_4 отримала фотокартки ОСОБА_8 та паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 .

14 жовтня 2025 року близько 17 години 00 хвилин у ході телефонної розмови за допомогою месенджері «Телеграм» ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 про те, що вона забезпечила вклейку фотокартки до паспорту ОСОБА_8 та передала грошові кошти за вчинення дій щодо здійснення реєстрації його місця проживання.

За невстановлених слідством обставин ОСОБА_4 домовилась із невстановленою особою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, що уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, тобто вчинила вплив на прийняття рішення про реєстрацію ОСОБА_8 за місцем проживання без проведення перевірки наявності військово-облікових документів відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

15.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 т.369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Також зазначив, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу відносно підозрюваної у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 , а також вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, є необхідність в обранні їй запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, про що і просив слідчого суддю.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти обрання запобіжного заходу, оскільки вона не погоджується з обґрунтованістю підозри щодо неї і вважає, що не вчиняла ніяких злочинних дій. Просила у задоволенні клопотання відмовити або обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисники підтримали позицію підозрюваної.

Адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у яких зазначив, що прокурором не доведена а ні обґрунтованість підозри, а ні наявність ризиків. Вважає, що обставини викладені у повідомлені про підозру ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам, а саме ОСОБА_4 інкримінують те, що вона нібито за невстановлених слідством обставин домовилась із невстановленою особою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, що уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, тобто вчинила вплив на прийняття рішення про реєстрацію ОСОБА_8 за місцем проживання без проведення перевірки наявності військово-облікових документів відповідним РТЦК та СП, однак додані до клопотання матеріали не підтверджують те, що ОСОБА_8 був зареєстрований за місцем проживання без проведення перевірки наявності військово-облікових документів відповідним РТЦК та СП. Навпаки, у матеріалах клопотання міститься лише витяг з реєстру територіальної громади про зняття ОСОБА_8 з реєстрації. Тобто, викладені у повідомленні про підозру обставини не підтверджуються доказами.

Крім того, адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання доданого до клопотання розсекреченого протоколу за результатами НСПРД від 07.07.2025 відносно ОСОБА_4 недопустимим доказом, оскільки дозвіл на проведення НСРД було надано за кваліфікацією ч.2 ст.364 КК України, а ОСОБА_4 не може бути суб`єктом ст.364 КК України. Вважає, що сторона обвинувачення внесла в ЄРДР відомості за тяжким злочином завуальовано під посадових осіб місцевого самоврядування, якою ОСОБА_4 не є, а відтак проведення відносно неї НСРД порушує її основоположні права.

Також зазначив, що слідчий суддя не має права досліджувати додані до клопотання протоколи допитів свідків, оскільки суд повинен безпосередньо допитувати свідків у судовому засіданні.

Заперечуючи проти ризиків зазначив, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження їх існування. Так, інкримінований ОСОБА_4 злочин є нетяжким, що вже виключає спроби переховування, оскільки навіть за умови постановлення обвинувального вироку відносно неї їй загрожує покарання у виді штрафу або позбавлення волі до п`яти років, і ОСОБА_4 не має жодного наміру переховуватися від слідства та суду. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки у м. Дніпрі, де мешкає дуже тривалий час, офіційно працює і за місцем роботи характеризується позитивно, має малолітню дитину, яка навчається у школі у м. Дніпрі. Щодо інших ризиків зазначив, що вони також є припущеннями прокурора та слідчого.

Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 та також просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення та захисту, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.362, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

15.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України за обставин викладених вище.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховую, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів та інформації для її обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а саме: показання свідка ОСОБА_8 , які викладені у протоколах допитів від 10.04.2025, 21.04.2025, 08.09.2025; даних протоколу огляду веб-сайту від 18.04.2025; результатах НСРД, які відображені у розсекречених протоколах від 07.07.2025.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Як вбачається з пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення в діях підозрюваної ознак кримінального правопорушення, що їй інкримінується, а відтак слідчий суддя відхиляє клопотання захисника ОСОБА_5 про те, що протокол НСРД від 07.07.2025 є недопустимим.

Щодо клопотання захисника в частині того, що протоколи допитів не підлягають дослідженню, а свідки повинні допитуватися безпосередньо у судовому засіданні, слідчий суддя зазначає, що воно є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки показання, викладені у вказаних вище протоколах допитів свідка, мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а відповідно до ч.4 ст. 193 КПК України слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні матеріали у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та підозрювана причетна до цієї події кримінального правопорушення.

При цьому, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи та остаточної кваліфікації, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити обсяг здійснених органом досудового розслідування процесуальних дій, отриманих за їх результатом доказів, які можуть свідчити про вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч.2 ст. 369-2 КК України, є нетяжким злочином, але за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для неї покинути територію Дніпропетровської області та навіть України свідчить те, що вона є особою, яка має стабільний дохід, а відтак зможе тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 , як жінка, не має перешкод для перетину державного кордону України в умовах воєнного стану. Слідчим суддею також враховано, що будь-яких близьких родичів у м. Дніпрі вона не має.

Крім того, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик впливу ОСОБА_4 на свідків у провадженні, оскільки їй відомі їх анкетні дані, а тому вона без будь-яких перешкод, шляхом погроз, підкупу або умовлять, зможе змусити їх давати необхідні їй показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання свідків щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю, у тому числі опосередковано, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Також слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: у разі встановлення судом винуватості підозрюваної у скоєнні інкримінованого злочину, їй загрожує відбування покарання у вигляді позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків за місцем постійного проживання; відсутність судимостей; наявність на утриманні малолітньої дитини; офіційне працевлаштування.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені пунктом 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Оскільки підозрювана має малолітню дитину, офіційно працевлаштована, раніше не судима, тому на думку слідчого судді стороною обвинувачення не наведено достатніх мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби для запобігання встановленим ризикам.

За наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, вважаю необхідним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Крім того, вважаю необхідним покласти на підозрювану додаткові обов`язки, передбачені ч.5 статті 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-179, 181, ч.4 ст. 194, 196, 199 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній залишати житло з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. (окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю) за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану такі обов`язки:

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

?утримуватись від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Встановити дію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 00 год. 00 хв. 16 грудня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний орган національної поліції за місцем проживання підозрюваної. Вручити копію цієї ухвали підозрюваній та прокурору негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 22.10.2025

Слідчий суддя ОСОБА_9