Справа № 296/1128/25
Вирок

Іменем України

06 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000026 від 03.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2019 Корольовським районним судом міста Житомира за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, 70 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, повернення до місця позбавлення волі: 13.10.2022 Житомирська УВП (№8), Корольовським районним судом від 13.10.2022 на термін 3 роки (іспитовий строк скасовано);

- 11.07.2022 Богунським районним судом міста Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, на 5 років 2 місяці позбавлення волі;

- 16.03.2023 Корольовським районним судом міста Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 19.12.2019 та до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок від 11.07.2022 призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Звільнений 03.06.2024 на підставі ст. 81-1 КК України згідно ухвали від 03.06.2024 умовно-достроково на не відбутий термін 3 роки 1 місяць 23 дні. Вибув до військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 16.03.2023 вироком Корольовського районного суду м. Житомира засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 19.12.2019 та до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок від 11.07.2022, призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 81-1 КК України згідно ухвали від 03.06.2024, умовно-достроково звільнений на не відбутий термін 3 роки 1 місяць 23 дні, вибув до військової частини НОМЕР_1 та вчинив нове кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення.

Так, ОСОБА_4 , 02 січня 2024 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, в період запровадженого в Україні воєнного стану, перебуваючи у кабінеті № 312 на третьому поверсі приміщення будівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з жіночої сумки таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» 4 GB RAM 64 GB ROM вартістю 3266 гривень 67 копійок, та гаманець (який для потерпілої матеріальної цінності не представляє) з грошовими коштами у сумі 3000 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 6266 гривень 67 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та в судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою пред`явленого обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження протоколу слідчого експерименту та даних, що характеризують особу обвинуваченого, долі речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 29.01.2025 року обвинувачений ОСОБА_7 на місці події розказав та показав обставини вчинення ним таємного викрадення майна гр-ки ОСОБА_6 . Вказані його показання повністю співпадають з фабулою обвинувачення.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово та вчинив нове кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, залишивши місце проходження військової служби, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, страждає на особливо небезпечні хвороби.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання винуватості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення, яке слід відбувати реально, але у мінімальному розмірі.

При цьому підстав для застосування під час призначення покарання обвинуваченому вимог ст. 69 КК України суд не вбачає.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 7008 гривні 62 копійки витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 діб.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

В силу ст. 71 ч. 1 КК України, з врахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання п`ять років три місяці позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 28 липня 2025 року, зарахувавши до строку відбуття покарання термін утримання в ІТТ з 14 липня 2025 року по 16 липня 2025 року (включно).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередню - у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, продовживши термін тримання на 60 діб, до 04 січня 2026 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, що становлять 7008 гривні 62 копійки.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» 4 GB RAM 64 GB ROM в корпусі блакитного кольору, який 29.01.2025 року було передано потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, залишити потерпілій за належністю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 09.01.2025 року.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_8