УХВАЛА

16.10.2025 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпра в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ( в режимі відеонференції),

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №16 АНД районного суду м.Дніпра клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003099 від 26.09.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, судимого вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2023 року за ч..4 ст.402 КК України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 за мобілізацією на особливий період, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні АНД районного суду м.Дніпра знаходиться криімнальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України. В підготовче судове засідання з"явилися прокурор, захисник, обвинувачений в режимі відеоконференції з Білоцерківською гауптвахтою.

Під час проведення підготовчого засідання захисником було виявлено невідповідність зазначеного в обвинувальному акті протоколу затримання ОСОБА_5 , в зв"язку із чим прокурор заявила клопотання про надання додаткового часу для з"ясування цього питання та відкладення підготовчого судового засідання. Клопотання прокурора було задоволено судом.

Прокурор також просила розглянути її клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, яке обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням особи обвиунваченого, який був засуджений 06.12.2023 року за ч.4 ст.402 КК України, і знову вчинив тяжкий злочин, є військовослужбовцем, має доступ до зброї, за допомогою якої можве здійснювати вплив на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора. Захисник також заперечував проти клопотання прокурора та просив обрати відносно обвинуваченого більш м"який запобіжний захід, обгрнутовуючи це наявністю міцних соціальних зв"язків, а саме: обвинувачений одружений, має двох малолітніх дітей, має місце реєстрації.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Згідно п.п. 3, 4ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід в вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи вбачається наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину. Обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення( поняття « обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Також згідно обвинувального акту та доданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_5 є раніше судимим вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2023 року за ч.4 ст.402 КК України, і наявність дружини та двох неповноілтінх дітей, тобто міцних соціальних зв"язків, не запобігла скоєнню злочину, за яким ОСОБА_5 було засуджено. Окрім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 за мобілізацією на особливий період, службу проходить на посаді стрільця 1 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 7 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 звання " молодший сержант", тобто має доступ до зброї, має в своєму підпорядкуванні інших військовослужбовців, що підтверджує наявність ризиків, про які зазначав прокрор в своєму клопотанні, а саме: здійснювати вплив на свідків, вчинити інші криімнальні правопорушення, ухилитися від суду.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Дніпра від 20.08.2025 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з утриманням в умовах гауптвахти терміном на 60 діб до 18.10.2025 року без визначення застави, але до цієї дати розгляд даного кримінального провадження не може бути завершено, в зв"язку із чим є підстави для продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За конкретних обставин даної справи застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, наявність яких встановлено в судовому засіданні, є недостатнім.

Під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті(ч.3 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

На підставі ч.5 ст.183 КПК України застава по даному кримінальному провадженню судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 177,183, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою- задовольнити, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід- відмовити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з 16.10.2025 року до 14.12.2025 року, з утриманням його в умовах гауптвахти, без визначення розміру застави.

Вступну та резолютивну частину ухвали було проголошено в судовому засіданні 16.10.2025 року, повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні 17.10.2025 року об 11-00год.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1