УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001418 від 22.11.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2023 громадянина ОСОБА_7 на підставі підписання контракту було прийнято на військову службу у Збройні Сили України.

ОСОБА_7 , було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду кулеметника-сапера 1 інженерно-саперного відділення 2інженерно-саперного взводу 5 інженерно-саперної роти 2 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , присвоєно звання «солдат».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 31.08.2023, тобто з моменту зарахування ОСОБА_7 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших віл, негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

Проте, солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно, вчинив протиправні дії, спрямовані на умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання цими працівниками службових обов`язків.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 листопада 2025 року, приблизно о 13:53 год., інспектор взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , службовий жетон (№ 0007443), разом з інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_9 ,службовий жетон (№ 0004742), виконували свої посадові обов`язки, перебуваючи на службі у складі автопатруля «Океан 102», під час патрулювання біля адреси: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 22, вони виявили двох чоловіків, які здійснювали перехід проїзної частини у невстановленому місці.

У подальшому, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», під час перевірки документів у вищевказаних чоловіків, було встановлено, що один з них ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат військової частини НОМЕР_1 , кулеметник-сапер 1 інженерно-саперного відділення 2інженерно-саперного взводу 5 інженерно-саперної роти 2 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуває у розшуку, як особа, яка самовільно залишила військову частину, про що було повідомлено ОСОБА_7 та запропоновано йому проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 для уточнення цих даних. ОСОБА_7 , відмовився виконувати законну вимогу патрульних поліцейських, які повідомили останнього, що у разі якщо він буде здійснювати опір, то згідно ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» до нього буде застосовано фізичну силу. ОСОБА_7 , почав тікати, а ОСОБА_8 , схопив останнього за одяг, який почав намагатися вирватися та здійснював опір поліцейському. Коли ОСОБА_7 , затримували ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , то на місці події з`явилася співмешканка затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почала хаотично наносити удари своїми обома руками в область голови ОСОБА_8 , а також кусати поліцейського за праву руку. ОСОБА_7 , якого затримували поліцейські, почав ОСОБА_10 за пальці лівої руки, на зауваження цього не робити не реагував, у зв`язку із чим ОСОБА_8 , застосував до нього фізичну силу, ОСОБА_11 у відповідь наніс декілька ударів однією зі своїх рук в область ОСОБА_12 .Коли ОСОБА_7 , лежав на землі, ОСОБА_4 , нанесла ОСОБА_8 удар однією зі своїх ніг в область лобної ділянки зліва. ОСОБА_9 , який допомагав затримувати ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , нанесла удари в область лівого ока та носу, а ОСОБА_7 вкусив ОСОБА_9 за ліву ногу в області стегна, коли патрульний, під час затримання, поклав його на землю та знаходився зверху нього. ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, зняла ОСОБА_9 з ОСОБА_7 та почала його душити, а саме схопила за шию та не відпускала, у зв`язку із чим останній скинувши з себе ОСОБА_4 , пішов допомагати напарнику. В подальшому, діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, у відповідності ст. ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, працівниками поліції була застосована фізична сила та вчинені дії, направлені на застосування до ОСОБА_7 спеціального засобу - «кайданки», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих та самого ОСОБА_7 , а також викликано на допомогу інший екіпаж патрульної поліції, який затримав ОСОБА_4 , застосувавши до неї спеціальний засіб «кайданки», діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, у відповідності ст. ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, з метою припинення її протиправних дій та попередження можливих негативних наслідків для оточуючих та самої ОСОБА_4 .

У подальшому потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звернулись до КНП «МКЛ №10», де їм було надано медичну допомогу.

За вищевикладених обставин, 27.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне завдання працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні:

-прокурор підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити;

-підозрювана з підозрою погодилася, щодо запобіжного заходу просила врахувати, що її цивільний чоловік перебуває під цілодобовим домашнім арештом, на її утримані двоє малолітніх дітей, просила застосувати нічний домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 27.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 22.11.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 22.11.2025; довідками ОСОБА_8 з КНП «МКЛ №10» ОМР від 22.11.2025; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 від 22.11.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 22.11.2025; довідками ОСОБА_9 з КНП «МКЛ №10» ОМР від 22.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_13 від 22.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_14 від 22.11.2025.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, на думку слідчого судді, є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 є особою, яка має право перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, а тому остання з метою уникнення ймовірної кримінальної відповідальності може вжити заходів щодо залишення територію України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні на теперішній час, у тому числі, обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваної до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Між тим, слідчий суддя враховує, що цивільному чоловіку підозрюваної ОСОБА_7 в рамках вказаного провадження також повідомлено про підозру та обраний запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Як пояснила в судовому засіданні підозрювана, вона проживає з цивільним чоловіком та двома малолітніми дітьми, у зв`язку з чим на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту повністю позбавить підозрювану можливостей догляду за малолітніми дітьми.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.01.2026, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 годин до 06:00 годин наступної доби, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану строком до 22.01.2026, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

5. здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1