У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не депутат, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, по матеріалам кримінального провадження № 00002222, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

23.10.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурорм Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 матеріалам кримінального провадження № 00002222, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вмотивоване наступним.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 22.10.2025 року близько 04 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спілкування між ними стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, перебуваючи 22.10.2025 року близько 04 години у квартирі АДРЕСА_3 , взявши до рук ніж та знаходячись в кухонному приміщенні, наніс ОСОБА_7 два удари ножем в ліву частину грудей останньої, спричинивши їй несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудей зліва, з ушкодженням лівої легені, що призвело до крововтрати, внаслідок якої остання померла на місці події.

ОСОБА_4 підозрюється, в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, який не пов`язаний із тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника і просив відмовити у задоволенні клопотання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що під час його затримання на місці події на нього здійснювався моральний тиск з боку працівників поліції, останні погрожували йому і вимагали в нього зізнання у вбивстві. Проте він не вбивав потерпілу, хто це зробив він не знає, він сам зателефонував до поліції.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00002222, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.10.2025 о 05 год. 45 хв. ОСОБА_4 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.10.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.10.2025, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 з колото - різаними ранами в області грудної клітини. Крім цього в ході огляду квартири вилучено: ніж зі слідами РБК; в`язаний светр чорного кольору з наявними пошкодженнями та слідами РБК, змиви з РБК з коврика, недопалки та пачку з-під цигарок; повідомленням з ДСУ «Київське обласне бюро СМЕ» відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від крововтрати, ушкодження лівої легені, проникаючої колото різаної рани грудей зліва; протоколом огляду приміщення квартири АДРЕСА_3 від 22.10.2025 в ході якого виявлено та вилучено 6 (шість) кухонних ножів, пачку з під цигарок TM «DAVIDOFF», 15 (п`ятнадцять) недопалків, мобільний телефон марки «Redmi», мобільний телефон марки «Redmi C71», мобільний телефон марки «HUAWEI», килим з ванної кімнати, килим з кухні зі слідами речовини бурого кольору, декоративну накладку дверей зі слідами речовини бурого кольору і візерунком папілярних ліній; протоколом огляду приміщення від 22.10.2025 в ході якого оглянуто східцевий майданчик між 4-м та 5-м поверхами будинку АДРЕСА_4 , де на підлозі виявлено пляму бурого кольору; показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що її донька ОСОБА_7 близько 1 року перебувала у відносинах з особою на ім`я ОСОБА_9 , між якими були напружені відносини, часто відбувались сварки, під час яких ОСОБА_9 застосовував фізичне насильство відносно доньки; показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 22.10.2025 близько 04 год. 53 хв. йому з номеру подруги ОСОБА_7 зателефонував її товариш ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_11 померла. На запитання, що він робить в її квартирі, останній повідомив, що вона його пустила переночувати. ОСОБА_7 скаржилась на ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що він вчиняв сварки та міг застосувати фізичне насильство відносно неї; протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України, в ході обшуку якого виявлено та вилучено кофту коричневого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК та тапочки чорного кольору, дві шкарпетки чорного кольору; показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що близько 20 років знає ОСОБА_7 , з якою разом працює. ОСОБА_11 розповідала, що тісно спілкується «з жалю» з особою на ім`я ОСОБА_9 , який живе в її будинку. З вересня 2025 ОСОБА_11 не виходила на роботу через хворобу «остеохондроз»; показаннями свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що по сусідству в квартирі АДРЕСА_5 з нею проживає ОСОБА_7 , яка проживає одна та живає алкогольні напої. Неодноразово до неї приходить сусід з 8-го поверху ОСОБА_9 , з між якими часто виникаю конфліктні ситуації. 21.10.2025 близько 22 год. ОСОБА_13 почула чоловічий протяжний крик «відчаю» з квартири ОСОБА_11 , який тривав близько 20-30 сек. В подальшому близько 02 год. ОСОБА_13 прокинулась від крику цього ж чоловіка, який схожий на попередній, та наступний подібний крик був близько 06 год., та по голосу вона впізнала сусіда ОСОБА_9 .

Згідно ч. 1 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відносяться до категорії злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад чотири роки. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відтак до підозрюваного ОСОБА_14 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. ОСОБА_4 не обтяжений сталими та міцними сімейними зв`язками, оскільки не одружений та дітей не має, а наявні сімейні зв`язки не стали стримуючим фактором проти вчинення особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 , без негативних наслідків змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчиненого в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в кримінальному провадженні, спонукаючи їх змінити свідчення, з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_4 може впливати на потерпілу та свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування, оскільки вже неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно осіб з якими пов`язаний спільним побутом. Ризик незаконного впливу осіб об`єкти візується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 зловживає алкогольні напої, за що притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, притягався до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України. Останній раз 10.07.2023 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак у зв`язку з декриміналізацією був звільнений від кримінальної відповідальності. У ОСОБА_4 відсутні будь які джерела доходів, оскільки він не бажає докладати зусиль до законного пошуку джерел доходів, відсутні будь які моральні принципи, що стверджує про потенційний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень злочинів проти власності, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи стосовно потерпілої та свідків, шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочину та реабілітації себе як злочинця.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні справи «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрювана може ухилитися від слідства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінювані «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований з огляду на високий ступінь ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність ризику впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджанню кримінальному провадженню.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та суду.

З урахування вище викладеного, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, визначених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 205, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не депутата, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, утримуючи його під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 20.12.2025 включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали слідчого судді вручити учасникам негайно після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1