Справа № 216/8185/25
провадження 1-кп/216/795/25
ВИРОК

іменем України

04 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0001926 від 20.09.2025року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українка, громадянка України, має середню освіту, заміжня, на утриманні має малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 05.02.2025 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

14.09.2025 близько 12:03 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи біля банкомату по вул. Лєрмонтова буд. 24Б м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, внаслідок необережності загубив у банкоматі свою банківську картку № НОМЕР_1 .

В цей же день, 14.09.2025 близько 12:17 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля банкомату по вул. Лєрмонтова буд. 24Б м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, знайшла банківську карту № НОМЕР_1 , володільцем якої є ОСОБА_7 . Після чого, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого майна, усвідомлюючи те, що знайдена банківська картка, належить іншій особі та відповідно до вимог 4.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, умисно, незаконно, з корисливих мотивів привласнила її з метою подальшого використання. Після чого ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, утримуючи при собі вищевказаний офіційний документ та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 червня 2011 року, за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти, засоби доступу до банківських рахунків відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2019, справа №454/420/17, аналіз норм законодавства свідчить про те, що платіжна картка є різновидом офіційних документів.

1.2 Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

ОСОБА_4 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

1.3 Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено угоду про відкриття та обслуговування банківського поточного (карткового) рахунку НОМЕР_2 за призначенням «Для виплат», в національній валюті на споживчі цілі» на підставі чого банком видано останньому пластикову картку №5168-7451- 4273-3382» для користування вказаним рахунком. Банківська платіжна картка є особливим видом банківських розрахункових документів і призначений для оплати покупок товарів чи послуг» оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків.

Станом на 12:03 год. 14.09.2025 на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , мався баланс: 5515.64 грн.

З 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України (запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, дію якого неодноразово продовжено, по теперішній час.

Так, 14.09.2025 о 12:17 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по вул. Лєрмонтова 24Б, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Аврора розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Лєрмонтова 24Б здійснила оплату товарів на суму 239,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 , зрозумівши, що може здійснювати розрахунок шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду вказаною карткою, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 14.09.2025 о 12:23 год., перебуваючи по вул. Лєрмонтова 24Б, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту' № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Аврора розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Лермонтова, 24Б здійснила оплату товарів на суму 327,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 15:04 год., перебуваючи по вул. Залізничників буд. 1, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу на вокзалі Кривиий Ріг- Головний розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Залізничників, 1 здійснила оплату квитка на суму 240,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 15:07 год., перебуваючи по вул. Залізничників буд. 1, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Mahazyn cafe, Kryvyi Rih розташованого за адресою: м. Кривий Ріг по вулиці Залізничників, здійснила оплату товарів на суму 220,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 18:12 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, у касі залізничного вокзалу «Дніпро-Головний» за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 11, здійснила оплату на суму 35,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 18:15 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, у касі залізничного вокзалу «Дніпро-Головний» за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 11, здійснила оплату на суму 79,96 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 18:15 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, у касі залізничного вокзалу «Дніпро-Головний» за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 11, здійснила оплату на суму 80,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 19:15 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, у магазині АТБ за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 5 здійснила оплату товару на суму 428,93 грн. з банківської картки АТ КБ №5168-7451-4273-33 82 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 14.09.2025 о 19:17 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську каргу № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN -коду, у магазині АТБ за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 5 здійснила оплату товару на суму 400,20 гри. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 07:03 год., перебуваючи у місті Дніпро Дніпропетровської області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN -коду, на Центральному автовокзалі м. Дніпро за адресою: м. Дніпро вулиця 128-ї Бригади Тероборони, 10, здійснила оплату на суму 240,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 11:05 год., перебуваючи по вул. Миколаївське шосе, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN -коду, засобами терміналу у магазині Gorillka розташованого за адресою: м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе буд. 1а, здійснила оплату товарів на суму 350,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 11:11 год., перебуваючи по вул. Миколаївське шосе, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN -коду, засобами терміналу у магазині ГК Миколаївська розташованого за адресою: м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе буд. 1а, здійснила оплату товарів на суму 270,57 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 11:15 год., перебуваючи по вул. Миколаївське шосе, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN -коду, засобами терміналу у магазині Зефір розташованого за адресою: м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе буд. 1а, здійснила оплату товарів на суму 400,23 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15,09.2025 о 11:19 год., перебуваючи по вул. Миколаївське шосе, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Аврора розташованого за адресою: м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе буд. 1а, здійснила оплату товарів на суму 445,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о20:30 год., перебуваючи на мікрорайоні Всебратське-2, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Делві розташованого за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон Всебратське-2 буд. 45а , здійснила оплату товарів на суму 349,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 20:32 год., перебуваючи на мікрорайоні Всебратське-2, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Делві розташованого за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон Всебратське-2 буд. 45а , здійснила оплату товарів на суму 320,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки, 15.09.2025 о 11:11 год., перебуваючи на мікрорайоні Всебратське-2, м. Кривий Ріг, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, використовуючи раніше привласнену банківську карту № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме ОСОБА_7 , шляхом безконтактної операції без введення PIN-коду, засобами терміналу у магазині Vinni shop розташованого за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон Всебратське-2, здійснила оплату товарів на суму 400,00 грн. з банківської картки АТ КБ № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_7 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 таємно умисно заволоділа грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_7 , на загальну суму 4824,89 грн, тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на вказану суму.

1.4 Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

ОСОБА_4 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого манна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

2. Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачена ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України.

У цій угоді зазначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про можливість її укладення, а саме:

1)беззастережне визнання винуватості, а саме: обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану;

2)дії, які обвинувачена вчинила (зобов`язується вчинити) з метою співпраці у викритті кримінального правопорушення (проступку), а саме: обвинувачена ОСОБА_4 у ході судового розгляду щиро розкаялась та беззастережно визнала вину у скоєному кримінальному правопорушенні;

3)з обвинуваченою ОСОБА_4 домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, не було;

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку (ч.1 ст.357 КК України) та тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), особу ОСОБА_4 , яка є раніше судима, а також те, що вказана особа вчинила новий злочин у період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком суду, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59-1 КК України, на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки в період пробаційного нагляду:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 71 КК України - за сукупністю вироків, до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2025 р. та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1-міряць

Крім того, до угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 долучено письмову згоду потерпілого ОСОБА_7 на укладення вказаної угоди та заяву про розгляд справи за відсутності потерпілого.

3. Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0001926 від 20.09.2025р. відносно ОСОБА_4 прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченою, зазначивши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність укладення, належність цього кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також про існування достатніх фактичних даних для визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, їй зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України, тобто привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованого їй правопорушення, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Адвокат ОСОБА_5 - захисник обвинуваченої ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену з його підзахисною угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву в якій повідомив, що просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності, йому роз`яснені та цілком зрозумілі наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Проти затвердження угоди не заперечував.

4. Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального проступку (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації кримінального правопорушення, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням обвинуваченим своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , воно містить склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України і обвинувачена винна у їх вчиненні, так як вона своїми умисними діями, вчинила привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

5. Призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є таким, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року (справа № 766/39/17; провадження № 51-8867кмо18) колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Визначення законодавцем більш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, ніж за сукупністю злочинів, обумовлено саме фактом вчинення нового злочину (нових злочинів) після постановлення попереднього вироку, тобто після того, як цю особу вже було засуджено за інший злочин (інші злочини), але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки продовжила злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Таким чином, суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК України, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили. При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК України, оскільки в такому разі апеляційний суд фактично лише посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально, а не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вирок у цій частині

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судима - вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2025 р. за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Кримінальне правопорушення за вчинення якого ОСОБА_4 визнається винною даним вироком вчинене після постановлення попереднього вироку але до повного відбуття покарання, суд вважає за доцільне, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_4 за даним вироком покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного їй вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2025.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

6. Запобіжний захід.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

При цьому, суд враховує, що на час ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не застосовано жодного запобіжного заходу та не покладені процесуальні обов`язки.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Ураховуючи наведене, а також засади змагальності та дистозитивності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

7. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

8. Процесуальні витрати.

Витрати на залучення експерта відсутні.

9. Вирішення долі речових доказів.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65, ч. 1 ст. 70,, ст. 71, ст. 72, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, статтями 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 жовтня 2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 ою в рамках кримінального провадження №0001926 від 20.09.2025року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59-1 КК України, на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки в період пробаційного нагляду:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, більш суворим покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цім вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2025, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її затримання..

Речовий доказ - банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_3 , яка передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутою власнику.

Речовий доказ - проїзний документ АН №735895 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику, прокурору та потерпілому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням обмежень, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_8