Провадження № 1-кп/742/167/26
Єдиний унікальний № 742/3991/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 01.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки, громадянина України, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , 09.05.1984 обвинуваченої за ч. 1ст. 309 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1ст. 309 КК Україниу зв`язку з добровільним проходженням лікування від наркотичної залежності про що подала відповідну довідку.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти заявленого клопотання, та пояснила, що він дійсно мала проблеми та залежність від вживання наркотичних засобів та психотропних речовин. У жовтні 2025 року вона добровільно пройшла курс лікування у КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради та пройшла курс лікування від наркотичної залежності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

Відповідно ч. 4ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року №4, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за змістом норм, передбачених, зокрема, ч. 4ст. 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого положеннями ч. 4 ст.309ККвизначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.309КК України.

Згідно з довідкою КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради б/н ОСОБА_4 , 1984 р.н. знаходилась на амбулаторному лікуванні в Прилуцькому амбулаторному наркологічному відділенні з 13.10.2025 по 20.10.2025 з діагнозом «поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, у тому числі «солі».

Об`єктивних підстав не довіряти доводам ОСОБА_4 та змісту згаданої довідки про те, що до лікувального закладу вона звернулася добровільно з метою вилікуватися від наркоманії, у суду немає.

Відповідно до Міжнародних стандартів лікування розладів, пов`язаних із вживанням наркотичних речовин, затверджених Всесвітньою організацією охорони здоров`я та Управлінням з наркотиків та злочинності ООН 2020 р., міжнародні конвенції з контролю над наркотиками (UN, 1961, 1971, 1988) передбачають надання лікування як часткової або повної альтернативи засудженню або покаранню (або одночасно із засудженням або покаранням), головним чином, за вчинення легких правопорушень особою з розладами, пов`язаними з вживанням наркотичних речовин. Лікування як альтернатива засудженню або покаранню може здійснюватися в рамках континууму кримінального правосуддя на етапах досудового, судового розгляду та після винесення вироку.

Тобто, вживання особою наркотичних чи психотропних речовин розглядається в першу чергу як хвороба і залежність, а вже потім як правопорушення, а особа, яка зберігала чи придбавала такі речовини не з метою збуту, а з метою вживання як особа, що потребує лікування чи реабілітації. Розділом 5.3.3. зазначених Міжнародних стандартів до основних заходів втручання та видів програм перевиховання у різних країнах, впроваджених у рамках безперервної допомоги в умовах системи кримінального правосуддя (UNODC and WHO, 2019) віднесено попередження з перевихованням у контексті програм освіти та/або лікування; умовне звільнення; умовне призупинення судового переслідування; відстрочення виконання вироку та пробаційно-судовий нагляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК Українина підставі ч. 4ст. 309 КК України, оскільки остання добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшла курс лікування від наркотичної залежності.

Одночасно прокурор в судовому засіданні просив вирішити долю речових доказів, а саме психотропну речовину PVP, масою 0,6767 г, поміщену до спецпакету №2575828 - знищити.

Також просив стягнути з обвинуваченої витрати на проведення експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», витрати на проведення якої склали 1782,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ч. 4ст. 309 КК України,ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним проходженням лікування від наркотичної залежності та закрити кримінальне провадження 0000179 від 01.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1ст. 309 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню психотропну речовину PVP, масою 0,6767 г, поміщену до спецпакету №2575828 - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5