н/п 1-кс/953/6977/25
"23" жовтня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
20.10.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2023 у справі №619/5453/21 на автомобіль марки SKODA SUPER B д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , та який на праві власності належить ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ОСОБА_4 є свідком у даному кримінальному провадженні, та участі у слідчому експерименті не братиме, оскільки це є його правом, а не обов`язком. Станом на 20.10.2025 органом досудового розслідування жодній особі повідомлення про підозру не пред`явлено, а тому відпали правові підстави для продовження існування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Заявник в судове засідання не з`явився, на адресу суду спрямував заяву про залишення без розгляду вказаного клопотання у зв`язку із закриттям кримінального провадження.
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив.
Слідчий суддя, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.
Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.
Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.
Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.
Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.
За вказаних обставин, у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.
Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року по справі № 554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження №0001365 від 26.11.2023 закрито, а від так постановлення ухвали про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження не відноситься до компетенції слідчого судді, та заявник просить подане клопотання залишити без розгляду, а тому відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження, де сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про скасування арешту майна без розгляду, оскільки заявник скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 7, 26, 132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001365 від 26.11.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8