н/п 1-кс/766/7409/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року Слідча суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малогвардійськ Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

в с т а н о в и ла :

02.10.2025 року прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000048 від 14.01.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України строком на 60 діб.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України. Херсонським міським судом Херсонської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000048 від 14.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, неповнолітніх дітей, дружини або утриманців не має, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, що може спонукати обвинуваченого до зміни місця проживання з метою забезпечення свого існування, що призведе до ухилення від суду.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних причин:

1. особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2. домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю та він проживає в безпосередній близькості з свідком у кримінальному провадженні.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, подовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб. Зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області з яким обвинувачений ознайомлений. Ризики, визначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли та продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти подовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 14.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, незаконно, без ліцензії, в невстановлений час і дату, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , шляхом синтезу виготовив та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав з метою збуту в невстановленому місці, а також при собі, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою (основи) 1,3992 г, який о 16 год 40 хв 03.04.2025, перебуваючи за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13 (біля будинку) під час проведення негласної слідчої(розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 900 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, незаконно, без ліцензії, в невстановлений час і дату, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно виготовив шляхом синтезу та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав з метою збуту в невстановленому місці, а також при собі, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою (основи) 5,7828 г, що відповідно до Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» становить великий розмір, який о 11 год 40 хв 04.08.2025, перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 19 (біля будинку) під час проведення негласної слідчої розшукової дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 5000 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, у порушення вимог ст.ст. 7, 17 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якими передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, а діяльність з виготовлення, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку, здійснюється юридичними особами всіх форм власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, керуючись корисливим мотивом, до 06.08.2025, але не пізніше ніж з 23.03.2025, за адресою: АДРЕСА_2 , котра перебувала у його фактичному користуванні, утримував місце для незаконного виготовлення шляхом синтезу психотропної речовини амфетамін для подальшого збуту, в якому зберігав та використовував придбане, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, обладнання, в тому числі лабораторне, у вигляді:

- холодильника кулькового, 12 кульок, 600мм, з шліфами 29/32 ТС:

- колби скляної плоскодонної об`ємом 2000 мл, зі шліфом 29/32 виробник «EximLab»;

- склянку мірну з носиком і градуюванням;

- шприц об`ємом 20 мл, лійку, ваги електронні;

- ганчірку у виді футболки, а також речовини:

- оцтову, сірчану, нітратну кислоти;

- ізопропиловий спирт;

- ацетон;

- прекурсор фенілнітропропен;

- ефір петролійний.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропної речовини - амфетамін, в порушення порядку, встановленого Законами України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невстановлених обставин незаконно, повторно придбав обладнання, призначене для виготовлення психотропної речовини - амфетамін, а саме: хімічний лабораторний посуд у вигляді виробу зі скла, призначений для охолодження та конденсації парів рідини, який на ринку подібного майна ідентифікується виробниками та продавцями такого майна під назвою «Холодильник кульковий, 12 кульок, 600мм, з шліфами 29/32 ТС», колбу скляну плоскодонну об`ємом 2000 мл., зі шліфом 29/32 виробник «EximLab», слянку мірну з носиком і градуюванням, які є виробами, що за сферою використання класифікуються і відносяться до лабораторного посуду, що є різновидом лабораторного устаткування. Після цього, ОСОБА_4 у невстановлений час перемістив вказане обладнання до до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , котра перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , де встановивши його, усвідомлюючи призначення такого обладнання, став незаконно зберігати його з метою виготовлення психотропної речовини амфетамін, та в подальшому використовував дане обладнання для його виготовлення, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку, який мав місце 06.08.2025 року в період часу з 11:09 до 16:10 годин.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 313 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на порушення правового режиму обігу прекурсорів, положення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно з якими обіг прекурсорів включених до таблиці ІV Переліку затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» на території України обмежено і стосовно яких встановлено заходи контролю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою виготовлення психотропної речовини - амфетаміну, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, через мережу «Інтернет», придбав прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропену), загальною масою діючої речовини фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропену) 43,1634 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 є особливо великим розміром, який незаконно зберігав з метою використання для виготовлення психотропної речовини амфетамін, шляхом синтезу, в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , до моменту виявлення та вилучення прекурсора працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку, який мав місце 06.08.2025 року в період часу з 11:09 до 16:10 годин.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на порушення правового режиму обігу прекурсорів, положення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно з якими обіг прекурсорів включених до таблиці ІV Переліку затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» на території України обмежено і стосовно яких встановлено заходи контролю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою виготовлення психотропної речовини - амфетаміну, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.07.2025 та місці, через мережу «Інтернет», придбав прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропену), загальною масою діючої речовини фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропену) 0,5465 г, яку йому надіслала невстановлена особа через ТОВ «Нова пошта» , однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки вищевказаний прекурсор був таємно відібраний поліцейськими в ході негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 311 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незакінчений замах на незаконне придбання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, незаконно, без ліцензії, в невстановлений час і дату, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у невстановлений час виготовив шляхом синтезу психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 2,5688 г, що відповідно до Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» становить великий розмір та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав без мети збуту в квартирі АДРЕСА_3 до моменту виявлення та вилучення психотпропної речовини працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку, який мав місце 06.08.2025 року в період часу з 11:09 до 16:10 годин, з них:

- у виді нашарування на паперовій коробці 0,0053 г;

- у виді нашарування на футболці 1,5065 г;

- в рідині, в колбі скляній плоскодонній об`ємом 2000 мл, зі шліфом 29/32 виробник «EximLab» - 0,8340 г;

- в рідині, в склянці мірні з носиком і градуюванням 0,2230 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, обмежено, незаконно, без ліцензії, в невстановлений час і дату, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка перебувала у його фактичному користуванні, шляхом синтезу виготовив та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав з метою збуту, в вищевказаній квартирі, до моменту виявлення та вилучення психотропної речовини працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку, який мав місце 06.08.2025 року в період часу з 11:09 до 16:10 годин, розфасовану в 13 пакетах zip-lock, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою (основи) 5,7205 г, що відповідно до Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» становить великий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

06.08.2025 у відповідності до ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано за підозрою у вчинені ним кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

06.08.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

08.08.2025 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб (до 04.10.2025 включно).

30.09.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті, проте підготовче судове засідання призначено поза межами дії запобіжного заходу, тому виникла необхідність його продовження у слідчого судді данного суду.

Також, слідчий суддя враховує, положення ч.6 ст.199 КПК України, згідно із яким, прокурор у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи, що підготовче судове засідання Херсонським міським судом до 04.10.2025 не призначене, виникла необхідність у поданні до суду в межах місцезнаходження органу досудового розслідування в порядку ч.6 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання.

Отже, встановлено, що в порядку, передбаченому ч.6 ст.199 КПК України 02.10.2025 року прокурором було подано до Херсонського міського суду Херсонської області клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з підстав не призначення підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у Херсонському міському судді Херсонської області до закінчення строку дії попередньої ухали.

Тобто, тоді, як прокурору стало відомо про те, що до закінчення строку дії попередньої ухали про продовження строку дії запобіжного заходу підготовче судове засідання проведене не буде.

Зважаючи на наведене, слід дійти висновку про наявність об`єктивних причин, які перешкоджали прокурору подати дане клопотання за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

При цьому, слід звернути увагу на те, що згідно із положенням ч.4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто розгляд такого клопотання по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є обов`язком слідчого судді, а не правом.

Так, відповідно до положення ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, в разі не проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному випадку, очевидно є доведеним, що прокурор дійшов висновку про те, що доказів достатньо для висунення обвинувачення, оскільки ним виконано вимоги п.3 ст. 283 КПК України та 30.09.2025 він звернувся до суду з обвинувальним актом, згідно із яким ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2,3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.

Слідчому судді під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, яким встановлюється винуватість або невинуватість особи пред`явленому обвинуваченні.

Саме у рішенні суду, яким завершується судовий розгляд суд у мотивувальній частині відповідно до вимог ч.3 ст. 374 КПК України зазначає у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, тощо або ж у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Більше того, на даний час ОСОБА_4 набув статусу обвинуваченого, обвинувальний акт стосовно нього скеровано до суду та доведеність висунутого обвинувачення перевірятиметься судом, який і має дійти висновків про винуватість чи невинуватість останнього.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2,3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, на час розгляду клопотання в України введено режим воєнного стану.

Враховуючи, що режим воєнного стану в країні триває, частина території держави окупована збройними формуваннями рф, суд дійшов висновку, що ризики заявлені прокурором, передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КК України, які також були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальні, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує правовий режим військового стану не як ризик, а як обставину яка вказує на наявність актуальних ризиків, заявлених прокурором.

Слідчий суддя приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе переховуватися від суду і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкримінованих злочинах, зможе вплинути на свідків. З урахуванням даних про особу підозрюваного, можливо, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, в разі визнання підозрюваного винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився у 1973 році; перебуває на обліку в наркодиспанцері, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні, відсутність даних щодо неможливості перебування в умовах державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" за станом здоров`я. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має середню освіту, одружений, утриманців не має, до затримання офіційно не працював, тобто не мав постійного та стабільного джерела прибутку , раніше не судимий в силу ст.89 КК України

Ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею 08.08.2025 року під час вирішення питання про застосування та продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати, тому судом не встановлено підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на те, що підготовче судове засідання за матеріалами обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не проведене, а строк дії ухвали про тримання під вартою спливає, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, що не виключає ризик переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 діяння, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність на даний час підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, що відповідає положенням ч.1 ст.197 КПК України.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2025 ОСОБА_4 визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 грн.

Судом не встановлено підстав для зміни визначеного раніше розміру застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2,3 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 02.12.2025 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 121 120 гривень, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000048 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.12.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1