КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №377/1307/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2177/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою (клопотанням) ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0000270 від 16.11.2020.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя вказав, що за вимогами та обставинами, викладеними у поданій скарзі вбачається, що предметом оскарження не є бездіяльність дізнавача та прокурора, пов`язана із не вчиненням процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений саме КПК України строк, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому, як зазначив слідчий суддя, посилання у скарзі на ст. 114 КПК України є помилковим твердженням скаржника, оскільки, як зазначено у ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у порядку, передбаченому ст. 114 КПК України, на виконання своїх повноважень, регламентованих п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню, згідно зі ст. 308 КПК України, до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2025 рокута ухвалити нову ухвалу, якою встановити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0000270 від 16.11.2020 строк один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що у ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України регламентовано порядок встановлення та межі процесуальних строків, встановлених прокурором, слідчим суддею, судом. Ці положення передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Апелянт звертає увагу, що такий висновок узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Так, Друга судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 18.10.2019 (справа № 757/37346/18-к, провадження N 51-1329кмп19) вказала про те, що ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. Ця норма кореспондується з положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Апелянт вказує, що враховуючи те, що з моменту внесення відомостей за №0000270 від 16.11.2020 до Єдиного державного реєстру про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України пройшло майже 5 з половиною років, а досудовим слідством до цього часу не прийнято процесуального рішення, на подані ним клопотання щодо допиту службових осіб ГУ ПФУ у Київській області отримуються формальні відписки слідчого про задоволення клопотань, будь-яких слідчих дій в реальності не виконується, прокурором як процесуальним керівником будь-яких вказівок слідчому не надається, оскільки такі вказівки в матеріалах кримінального провадження відсутні, то він вимушений був для забезпечення виконання стороною обвинувачення кримінального провадження вимог розумного строку звернутися до слідчого судді Славутицького міського суду Вишгородського району Київської області за захистом своїх прав.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, при цьому, ОСОБА_6 подав суду клопотання, в якому просив розгляд апеляційної скарги здійснювати у його відсутність, а тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Славутицького міського суду Київської області зі скаргою набездіяльність слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0000270 від 16.11.2020, в якій в порядку ст. 28 КПК України просив встановити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0000270 від 16.11.2020 строк один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виходив з того, що наведені у скарзі вимоги та обставини не є бездіяльністю дізнавача та прокурора, пов`язані із не вчиненням процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений саме КПК України строк, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування.

Однак, з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може, оскільки вони суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, положеннями ч. 6 ст. 28 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Отже, діючими нормами кримінального процесуального закону прямо передбачено повноваження слідчого судді встановлювати конкретний строк для здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) з метою контролю за дотриманням органом досудового розслідування принципу розумності строків.

Таким чином, скарга ОСОБА_6 подана в порядку ст. 28 КПК України про встановлення строку для здійснення відповідних процесуальних дій, підлягала розгляду слідчим суддею місцевого суду саме відповідно до вказаних норм КПК України, чого зроблено не було та замість прийняття рішення по суті, слідчий суддя, невірно визначивши предмет судового розгляду, керуючись вимогами ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження.

Частина 4 ст. 304 КПК України, якою передбачено можливість відмови у відкритті провадження слідчим суддею за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування, не містить положень про відмову у відкритті провадження за заявою про встановлення строку для здійснення процесуальної дії.

Чинним КПК України слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо відмови у відкритті провадження за наслідками розгляду заяви про встановлення строку для здійснення процесуальної дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням того, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 про встановлення строку для здійснення процесуальних дій, оскільки питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду слідчим суддею у порядку ч. 1 ст. 114 КПК України, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо відмови у відкритті провадження, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою (клопотанням) ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0000270 від 16.11.2020 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4