ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/9665/25
Провадження № 1-кс/362/836/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

09.12.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України в який він просить скасувати постанову Старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 26.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0000426, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017 року.

Вказуючи на те, що Васильківським ВП ГУ НП в Київській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 22.03.2017 року за заявою ОСОБА_4 .. Проте, незважаючи на тривалий час здійснення вказаного досудового розслідування, про його результати моєму Клієнту повідомлено не було, будь-які процесуальні документи не направлялись. У зв`язку з цим, мною 14 листопада 2025 року було направлено адвокатський запит № 1105/2025 до Відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Згідно з наданою відповіддю Відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області № від 05.12.2025 року розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України. До вказаної відповіді додано копію постанови про закриття кримінального провадження. Згідно з тестом наданої постанови Старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 26.12.2022 року (дослівно): «11.01.2021 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження направлений запит про надання інформації, однак вказана інформація не отримана. Враховуючи, що під час проведення досудового розслідування не встановлено факту умисного невиконання рішення суду ОСОБА_6 » Тобто, постанова слідчого взагалі нічим не обґрунтована: слідчому державна виконавча служба не надала відповідь на запит про стан виконавчого провадження, і він вирішив, що факт умисного невиконання рішення не встановлено, але при цьому закриває кримінальне провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, у вказаній постанові відсутні дані про перевірку обставин злочину, повідомлених ОСОБА_4 , зокрема, про те, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року з ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти в сумі 25 900 389, 95 грн. За цим рішенням суду Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження. Крім того, за рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13.04.2016 року у справі № 756/7189/15-ц Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 08.12.2016 року було відкрито виконавче провадження № 53070081. Згідно з вказаними документами з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 також підлягають стягненню грошові кошти. За цими та іншими виконавчими документами згідно з Актуальною інформацією зі спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо громадянина ОСОБА_6 зареєстровано низку обтяжень. З оскаржуваної постанови не вбачається, що зазначені обставини були перевірені будь-яким чином та не наведено будь-якого обґрунтування відсутності у таких діях злочинів.

Адвокат ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги судом повідомлялися належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, скаргу просили проводити розгляд справи у їх відсутності та задовольнити скаргу.

Представник ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання, не з`явився направили до суду матеріали кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що СВ відділу поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5 09.05.2023 року кримінальне провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з тим, що під час проведення досудового розслідування не встановлено факту умисного невиконання рішення суду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона мотивована тим, що під час досудового розслідування встановлено, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2014 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10.12.2014 року з ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти в сумі 25 900 389, 95 грн. За цим рішенням суду відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження. 11.01.2021 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено запит про надання інформації, однак вказана інформація не отримана. Враховуючи, що під час проведення досудового розслідування не встановлено факту умисного невиконання рішення суду ОСОБА_6 , керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В постанові старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України взагалі необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Зміст зазначеної оскаржуваної постанови полягає в тому, що в ній слідчий обмежився посиланням тільки на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2014 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10.12.2014 року з ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти в сумі 25 900 389, 95 грн. та те, що 11.01.2021 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено запит про надання інформації, однак вказана інформація не отримана, але з матеріалів кримінального провадження не вбачається, яким чином він проводив слідчі розшукові дії та встановив, що відсутній факт умисного невиконання рішення суду ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, старший слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим не були проведені жодні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, допит свідків, речові докази, документи, висновки експертів, проведення слідчих експериментів.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, обставини, викладені у заяві ОСОБА_4 , не були предметом контролю слідчимпри проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя проаналізувавши доводи скарги адвоката ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_4 , та дослідивши її матеріали, матеріали кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування уповноваженому органу слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні саме слідчі дії згідно КПК України (допитати свідків, отримати відповідь із ДВС щодо стану виконання рішення суду, тощо) щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини вчинення кримінального правопорушення за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000426 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України повернути до СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7