Справа № 192/2969/25
Провадження № 1-кс/192/7/26
Ухвала

Іменем України

"14" січня 2026 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000661 від 06 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив, що 06 листопада 2025 року приблизно о 00 годин 05 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , лейтенант на посаді військового капелана, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN-TIGUAN», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Дніпро-Кривий Ріг в с. Долинське Дніпровського району Дніпропетровської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині дороги в попутному напрямку, якого потім переїхав автомобіль марки «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 із причепом марки «ELIEGL-TWP 180», номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма, закрита ЧМТ, розчавлення обох нижніх кінцівок на рівні гомілки-стоп.

За даним фактом 06 листопада 2025 року відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час огляду 29 грудня 2025 року були виявлені та вилучені до ВП № 1 автомобіль марки «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 із причепом марки «ELIEGL-TWP 180», номерний знак НОМЕР_4 , а 29 грудня 2025 року визнані та приєднані до провадження як речовий доказ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22 вересня 2021 року власником автомобіля є ТОВ «Векатранс», а користується автомобілем ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 22 вересня 2021 року власником причепа є ТОВ «Векатранс», а користується причепом ОСОБА_6

Клопотання мотивовано тим, що для збереження речових доказів та проведення експертиз слід накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, а його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Від ОСОБА_6 08 січня 2026 року надійшла заява про відкладення розгляду клопотання, яке було задоволено та розгляд клопотання відкладено на 14 січня 2026 року. Проте в судове засідання 14 січня 2026 року ОСОБА_6 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а його неявка не перешкоджає розгляду клопотання

Інші власники та володільці майна в судове засідання не з`явилися, а відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою всіх учасників, слідчим суддею здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про арешт майна, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження, проведення експертизи.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 06 листопада 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості за №0000661 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З протоколу огляду дисків, на яких міститься відеозапис з камер відео спостереження АЗС «Амік» за 06 листопада 2025 року встановлено, що на відео зафіксовано 06 листопада 2025 року приблизно о 00 годин 05 хвилин водій легкового автомобіля, рухаючись по автодорозі Дніпро-Кривий Ріг в с. Долинське Дніпровського району Дніпропетровської області, допустив наїзд на пішохода, який рухався по проїзній частині дороги в попутному напрямку. Потім зафіксовано, що вантажний автомобіль, який рухався по лівій смузі проїзної частини дороги о 00.05.19 годині ймовірно здійснив наїзд на пішохода, який лежав частково на лівій смузі проїзної частини дороги та розділовому газоні. Вказаний автомобіль без зупинки продовжив рух.

Згідно постанови про оголошення автомобіля у розшук від 19 листопада 2025 року, в ході досудового розслідування встановлено, що до вказаної ДТП причетний автомобіль «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 , який з місця пригоди зник у невідомому напрямку.

Автомобіль марки «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 із причепом марки «ELIEGL-TWP 180», номерний знак НОМЕР_4 під час огляду 29 грудня 2025 року були вилучені до ВП № 1 ДРУП № 1, а постановами слідчого від 29 грудня 2025 року визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, які визначено зберігати на території ВП № 1 ДРУП № 1 (а.с.34).

Постановами від 29 грудня 2025 року призначено проведення судової експертизи технічного стану вказаних транспортних засобів (а.с.35,36).

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, якими є автомобіль марки «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 із причепом марки «ELIEGL-TWP 180», номерний знак НОМЕР_4 , а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль із причепом можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власника та володільця майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000661 від 06 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «MAN-TGX 26.460», номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22 вересня 2021 року є ТОВ «Векатранс», яке зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Ризька, буд. 73Г, офіс 7, а користується автомобілем ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль.

Накласти арешт на причіп марки «ELIEGL-TWP 180», номерний знак НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 22 вересня 2021 року є ТОВ «Векатранс», яке зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Ризька, буд. 73Г, офіс 7, а користується автомобілем ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний причіп.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем/слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1