ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5798/25 (1-кс/646/1550/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/970/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м.Харкова від 08 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 травня 2025 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

11.06.2025 року заявник ОСОБА_6 подала до суду скаргу, в якій просила визнати незаконною бездіяльність прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 03.05.2025 та зобов`язати уповноважену особу Харківської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, 115 КК України суддями Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В обґрунтування скарги зазначала, що 03.05.2025 року вона надіслала заяву до офісу Генерального прокурора України, яка в подальшому була перенаправлена до Харківської обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, 115 КК України суддями Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії: головуючої судді ОСОБА_8 , суддів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 21.10.2024 року її апеляційна скарга залишена без задоволення, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року по справі №480/7303/23 залишена без змін. В даній постанові повідомлено про можливість її касаційного оскарження, а також роз`яснено порядок здійснення касаційного оскарження до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту. Подання касаційної скарги передбачало необхідність збирання на надіслання разом з нею певних документів, а для цього ОСОБА_6 прийшлося відвідувати певні установи відділення поштового зв`язку, банки, установи, що надають правові консультації та послуги з роздруківки та ксерокопіювання документів. Все це їй приходилося здійснювати за місцем мешкання в м. Шостка, де продовж дня часто оголошуються повітряні тривоги і на їх час дані установи зачиняються. Тому її життя під час підготовки касаційної скарги перебувало в небезпеці. Згодом, ухвалою колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10 грудня 2024 року їй було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою у зв`язку із тим, що вказана постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 року не підлягає касаційному оскарженню.

Однак, листом прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 29.05.2025 року за №31/3-10350-25 ОСОБА_6 було повідомлено про відсутність підстав до внесення вищевказаних відомостей до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м.Харкова від 08 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 травня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не надав оцінки імперативним приписам ч.1 ст.214 КПК України,які не були виконані прокурором Харківської обласної прокуратури.

Позиції інших учасників судового провадження

Представник заявника та прокурор в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та представника заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що зі змісту заяви не вбачається достатніх об`єктивних відомостей та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення та зміст заяви не містить конкретних відомостей, які б свідчили про вчинення кримінально-караного діяння і не є в розумінні вимог статті 214 КПК України повідомленням про вчинення кримінального правопорушення..

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Аналізом змісту ч.1 ст.214 КПК України встановлено, що у разі встановлення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а у разі встановлення відсутності в заяві відомостей про вчинене кримінальне правопорушення орган досудового розслідування повинен повідомити заявника про відмову у внесенні відомостей за такою заявою. Тобто заявник у всякому разі повинен бути сповіщений про прийняте рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 03.05.2025 року ОСОБА_6 надіслала заяву до офісу Генерального прокурора України, яка в подальшому була перенаправлена до Харківської обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, 115 КК України суддями Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Відповідно до відповіді прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 29.05.2025 року за №31/3-10350-25, заявницю ОСОБА_6 було повідомлено про відсутність підстав для внесення вищевказаних відомостей до ЄРДР за її заявою від 03.05.2025 року

Також, слідчим суддею було проаналізовано обставини, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення та мотиви відмови щодо внесення відомостей до ЄРДР, оскільки повідомлення ОСОБА_6 не можна визнати як заяву про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що скарга щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід`ємне право (п. 57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про те, що зазначення суддями Другого апеляційного адміністративного суду в ухвалі від 21.10.2024 року можливості оскарження її в касаційному порядку до Верховного Суду, ніяк не може становити склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15, 115 ч. 1 КК України, тобто замах на умисне вбивство.

Висновками № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що є неприйнятною притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійснені судових функцій. Консультативна рада європейських суддів наголошує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі "функційного імунітету суддів", визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).

Отже, суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11.06.2020 року у справі № 1-305/2019(7162/19) за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) КК України.

Тобто, незгода учасника судового процесу з діями судді під час розгляду справи не може мати безумовним наслідком реєстрації заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що з боку посадових осіб Харківської обласної прокуратуридопущено бездіяльність, є помилковими, оскільки згідно відомостей, наданих до суду першої інстанції, вбачається, що заява від 03.05.2025 року ретельно перевірялась посадовими особами Харківської обласної прокуратури,та в результаті розгляду зазначеної заяви було встановлено відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

З огляду на вказані відомості, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки органом досудового розслідування була надана належна та об`єктивна оцінка повідомленню про кримінальне правопорушення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м.Харкова від 08 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового розгляду: о «14» годині «00» хвилин «17» вересня 2025 року.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4