Єдиний унікальний номер 722/2466/25
Номер провадження 1-в/722/264/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

з участю :

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Сокиряни клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Клопотання мотивував тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11.06.2024, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання із застосування вимог ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Враховано строк відбування покарання ОСОБА_6 з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.10.2022 по день внесення застави - 19.04.2023.

На вказаний вирок стороною обвинувачення подано апеляційну скаргу.

Згідно вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду від 15.10.2024, апеляційна скарга прокурора задоволена частково, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11.06.2024 в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано, та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла. В решті вирок районного суду залишено без змін.

На вказаний вирок стороною захисту подано касаційну скаргу.

У відповідності до постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.03.2025, касаційна скарга сторони захисту задоволена частково, вирок Чернівецького апеляційного суду від 15.10.2024 та в порядку ч.2 ст.433 вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців змінено. Виключено з вироків попередніх інстанції кваліфікуючу ознаку - повторність. Призначено ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України покарання на строк 1 (один) рік, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла. У решті судові рішення залишено без змін.

Станом на 23.10.2025 ОСОБА_6 відбув більше половини строку основного покарання, став на шлях виправлення, а тому є підстави для заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме, а саме на виправні роботи.

Згідно ч.5 ст.12 КК України кримінальне правопорушення за яке ОСОБА_6 засуджено, є умисним тяжким злочином, а тому щодо нього невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Так, згідно інформації ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» від 15.08.2025, ОСОБА_6 перебував в установі з 26.10.2022 по 19.04.2023. За час перебування в установі стягнень не мав, до праці не залучався. При цьому, фактичну характеристику ОСОБА_6 адміністрацією слідчого ізолятора не надано, у зв`язку з тим, що з часу його звільнення з установи минув значний проміжок часу. В той же час, відсутність стягнень, свідчить про його позитивну характеристику, оскільки він порушень вимог утримання та внутрішнього розпорядку не допускав. Крім цього, за час перебування у СІЗО ОСОБА_6 підтримував соціально-корисні зв`язки, шляхом його відвідування близькими родичами отримання від них передач.

Зазначив, що після засудження ОСОБА_6 в родині стались непоправні наслідки, а неможливість утримувати на даний час родину та своїх трьох неповнолітніх дітей, обмежене спілкування з ними, може призвести до втрати найдорожчого в житті - це сім`ї.

У відповідності до посвідчення НОМЕР_1 , виданого відділом у справах сім`ї та молоді Чернівецької міської ради, ОСОБА_6 є багатодітним батьком та утримує трьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_7 , 2007 року народження, ОСОБА_8 , 2011 року народження, а також ОСОБА_9 , 2018 року народження.

Також, у відповідності до довідки про склад сім`ї від 09.11.2022, ОСОБА_6 з 15.12.2003 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками ОСОБА_10 , 1947 року народження та ОСОБА_11 , 1946 року народження. Вказані особи є пенсіонерами, батько також є інвалідом ІІ групи (довічно), а тому вони потребують догляду у зв`язку з їх похилим віком та інвалідністю.

Вказані обставини свідчать про необхідність забезпечення ОСОБА_6 у вільний від роботи час догляду за матір`ю, а також батьком та надання їм необхідної для нормального життя допомоги, у тому числі матеріальної.

Згідно виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 довідки від 19.08.2025, він гарантує працевлаштування ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі з виплатою середньомісячної заробітної плати в розмірі, не менше мінімальної.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовільнити з мотивів, викладених у ньому.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник колонії у судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання вважаючи його передчасним.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.06.2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Враховано строк відбування покарання ОСОБА_6 з моменту його фактичного затримання 24.10.2022 року по день внесення застави 19.04.2023 року.

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 15.10.2024 року вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2024 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано.

Ухвалено в цій частині новий вирок, яким визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна, окрім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з моменту взяття під варту, зарахувавши в строк відбування покарання період його затримання і утримання в СІЗО з 24.10.2022 року по день внесення застави 19.04.2023 року з розрахунку 1 (один) день утримання в СІЗО дорівнює 1 (одному) дню позбавлення волі.

В решті вирок районного суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.03.2025 року вирок Чернівецького апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року та у порядку ч. 2 ст. 433 КПК вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінено.

Виключено з вироку місцевого суду та вироку апеляційного суду рішення судових інстанцій про визнання винуватим та засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК за епізодом від 24 жовтня 2022 року та виключено посилання на кваліфікуючу ознаку цього злочину - повторність.

За ч. 2 ст. 307 КК призначено ОСОБА_6 із застосуванням приписів ст. 69 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла

У решті судові рішення залишено - без зміни.

Строк відбування покарання засудженому відраховано з 12.08.2025 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 13.02.2026 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 класифікується як тяжкий.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув 8 місяців 14 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом за вчинення тяжкого злочину.

Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі складає 3 місяці 16 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що згідно інформації ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» від 15.08.2025, ОСОБА_6 перебував в установі з 26.10.2022 по 19.04.2023. За час перебування в установі стягнень не мав, до праці не залучався.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.08.2025 року.

Протягом відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

З 26.08.2025 року засуджений ОСОБА_6 відбуває міру кримінального покарання у державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67). По прибуттю до установи до будь яких оплачуваних робіт не залучається, з приводу працевлаштування не звертався. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Роботи з благоустрою відділення виконує, але потребує контролю з боку адміністрації установи за виконанням даних робіт.

По відношенню до персоналу установи тактовний, намагається виконувати їхні законні вимоги.

По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

За оцінюваний період відбування покарання особа не вчиняла спроб втечі.

На профілактичному обліку не перебуває.

Засуджений свою вину за вчинені ним дії визнав та усвідомлює наслідки вчиненого ним правопорушення.

Соціальні зв`язки з рідними на даному етапі життя підтримуються, особа небайдужа до своїх рідних, взаємовідносини доброзичливі.

На даний час приймає участь у ПДВВ «Підготовка до звільнення». Бажає змінити своє життя, однак це бажання має поодинокий та несистематичний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах та заходах, але своєю поведінкою чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином буде їх втілювати.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено низькій рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низькій рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

На засіданні комісії установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого заохочувальної норми законодавства. За результатами розгляду було прийнято наступні рішення:

-15.06.2025 року термін можливості у застосування статті 101 КВК України;

-11.09.2025 року відмовлено у застосуванні статті 101 КВК України;

-16.08.2025 року термін можливості у застосування статті 82 КВК України;

-11.09.2025 року відмовлено у застосуванні статті 82 КВК України;

-16.10.2025 року термін можливості у застосування статті 81 КВК України;

-13.09.2025 року відмовлено у застосуванні статті 81 КВК України.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Згідно довідки відділу організації та нормування праці №350-25 від 11.11.2025 року встановлено, що засуджений ОСОБА_6 до праці не залучався.

Відповідно до довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №364, щодо засудженого ОСОБА_6 , станом на 11.11.2025 року в установі виконавчих листів не перебуває.

Згідно довідки медичної частини №357 від 12.11.2025 року, зазначено, що на даний час стан здоров`я засудженого ОСОБА_6 задовільний.

Також судом були досліджені матеріали, надані захисником в судовому засіданні.

Згідно копії посвідчення НОМЕР_1 , виданого відділом у справах сім`ї та молоді Чернівецької міської ради, ОСОБА_6 є багатодітним батьком та утримує трьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_7 , 2007 року народження, ОСОБА_8 , 2011 року народження, а також ОСОБА_9 , 2018 року народження.

Як вбачається із заяви, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 довідки від 19.08.2025, він гарантує працевлаштування ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі з виплатою середньомісячної заробітної плати в розмірі, не менше мінімальної.

Крім цього, з довідки про склад сім`ї, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку № 424970 від 09.11.2022 року, встановлено, що ОСОБА_6 , після звільнення з місць позбавлення волі буде проживати за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На думку суду процес часткових позитивних змін, який вбачається на даний час в особистості засудженого ОСОБА_6 не дає достатніх підстав дійти висновку про те, що він остаточного став на шлях виправлення, а тому суд цілком погоджується з висновком комісії установи щодо невідповідності ступеню виправлення засудженого для застосування до нього положень ст.82 КК України.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми закону, характеризуючі дані про особу засудженого суд вважає, що станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 не досяг необхідного ступеня виправленні, яке дає суду підстави для висновку, що він однозначно став на шлях виправлення, а тому застосування відносно нього ст.82 КК України є передчасним.

Враховуючи викладене, на підставі ст.82 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: