Справа № 156/780/25
Провадження № 1-кп/156/97/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2025 за № 0000437 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Трубки Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, з професійною-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю третьої групи, працевлаштованого на підприємстві СК «Перемога-Р», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

в с т а н о в и в :

18 червня 2025 року близько 21 год. на автодорозі Т-0302 неподалік села Радовичі Павлівської ТГ Володимирського р-ну Волинської області ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21070», д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений за порушення правил дорожнього руху працівниками наряду СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області «ПРОЕКТ-11» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на добовому чергуванні ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, на яке заступили 18.06.2025 року, і якому працівники поліції висловили вимогу пред`явити документи, які надають право керування транспортним засобом. Під час перевірки працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_4 постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 21.11.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 було роз`яснено, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Надалі, під час спілкування працівниками поліції згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого одразу було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі, на що останній відмовився.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Doker», р.н.з. НОМЕР_3 , розташованому на узбіччі автодороги Т-0302 біля села Радовичі Павлівської ТГ Володимирського р-ну Волинської обл., усвідомлюючи, що вій позбавлений права керувати транспортним засобом та щодо нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також, усвідомлюючи, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, вчиненого повторно протягом року, а також усвідомлюючи, що поруч з ним знаходяться працівники Національної поліції, які перебувають в однострої поліцейського із відповідними знаками розрізнення, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на невчинення службовою особою дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, з метою не складення працівниками СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанови, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, звернувся до поліцейських ГРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з пропозицією надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, на що одразу отримав відмову та був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди службовій особі, передбачену ст. 369 КК України.

Після цього, 18.06.2025 близько 21 год. 17 хв., продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на втілення своїх злочинних дій, направлених на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій з використанням наданої їй влади чи службового становища в інтересах того, хто пропонує чи надає, ОСОБА_4 , перебуваючи біля службового автомобіля марки «Renault» моделі «Doker», р.н.з. НОМЕР_3 , розташованому на узбіччі автодороги Т-0302 біля села Радовичі Павлівської ТГ Володимирського р-ну Волинської обл., поклав на поличку, яка розташована над панеллю службового автомобіля, грошові кошти у сумі 2000 гривень: десятьма купюрами номіналом по 200 грн кожна, тим самим надавши вищевказаним службовим особам - поліцейським СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції надання та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати. При цьому, запевнив суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, оскільки зробив відповідні висновки для себе.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу. Також просив застосувати до вилучених грошових коштів спеціальну конфіскацію.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи докази, зібрані та безпосередньо досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з того, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про його особу, який має професійно-технічну освіту, є особою з інвалідністю третьої групи, пенсіонер, працевлаштований, одружений, на утриманні непрацездатних осіб не має, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності притягався 17.08.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на обліку у ВПД № 1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області не перебуває, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в межах санкції статті у мінімально визначеному розмірі.

Призначене ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у вказаному розмірі є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є співмірним скоєному і відповідає меті покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не застосовувався.

Арешт, накладений 20.06.2025 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області в межах даного кримінального провадження, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373-376, 395 КПК України, 96-1 КК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., стягнувши його в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.06.2025 (справа № 165/2189/25) на грошові кошти у сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по «200 гривень» у кількості 10 штук серії яких: ЕИ9871860, ВЕ1724129, АК9495719, ЕВ6141525, ЗВ7982099, ДА7993103, ГГ8711923, ГА0513637, ВЛ3339768, ЕБ2148485, котрі було поміщено до прозорого спец. пакету НПУ № RIC2041111, який заклеєно липкою стрічкою пакета та засвідчено підписами понятих - скасувати.

Речові докази: два оптичні диски «DVD-R» з відеозаписами від 18.06.2025 з нагрудних відеокамер поліцейських (бодікамер), які були видані працівникам ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, на яких зафіксовано надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 18.06.2025 - залишити у матеріалах справи протягом усього часу її зберігання.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави грошових коштів у сумі 2000 гривень, 10 купюр номіналом по «200 гривень» серії яких: ЕИ9871860, ВЕ1724129, АК9495719, ЕВ6141525, ЗВ7982099, ДА7993103, ГГ8711923, ГА0513637, ВЛ3339768, ЕБ2148485, котрі було поміщено до прозорого спец, пакету НПУ № RIC2041111, який заклеєно липкою стрічкою пакета, засвідчено підписами понятих та передано на зберігання до Департаменту регіональної каси перерахунку у м. Луцьк (зберігач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1