УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 461/5344/17

провадження № 51-367 зно 17

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року,

встановив:

Суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 03 липня 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2017 року у справі № 461/5344/17, якою відмовлено у відкриті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2013 року у справі № 461/37/14-к.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2025 року поновив ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження, його апеляційну скаргу залишив без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 02 жовтня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року відмовити.

До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину ОСОБА_4 покликається на те, що ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року прийняв «суддя», а не «слідчий суддя», тому Верховний Суд безпідставно застосував норми частини четвертої статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_4 , Суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень частини другої статті 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 4, 5 частини другої статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Разом з тим, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у частині другій статті 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Водночас ОСОБА_4 у своїй заяві не навів таких обставин, які в розумінні положень статті 459 КПК є нововиявленими для перегляду ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 459, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3