Справа № 157/1987/25 Провадження №11-сс/802/640/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000174 від 08.11.2025 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 листопада 2025 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000174 від 08.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Клопотання мотивував тим, що сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000174 від 08.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, в ході якого встановлено, що 08.11.2025 близько 13 години поліцейським офіцером громади Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області виявлено факт незаконного вилову риби промисловими знаряддями лову у вигляді неводу у водоймі - канаві в урочищі «Липово», що поблизу села Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, здійснене невідомими особами чоловічої статі.

Під час проведення 08.11.2025 року огляду місця події, а саме території урочища «Липово», що поблизу села Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, поблизу канави виявлено та вилучено знаряддя для вилову риби - невід та рибу виду «Щука» в кількості 7 штук, виду «Окунь» в кількості 158 штук, виду «Ротань» в кількості 10 штук та виду «Плотва» в кількості 9 штук (загальна кількість 184 одиниці). Тимчасово вилучені і оглянуті в ході огляду місця події вищевказані речі 08.11.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вважає, що у цьому випадку накладення арешту на вилучене майно є обов`язковим, оскільки вилучені об`єкти могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а також для проведення судових експертиз. Окрім зазначеного, накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду майно дозволить зберегти речові докази у кримінальному провадженні, унеможливить їх знищення чи відчуження, забезпечить виконання завдань кримінального провадження та прийняти законне процесуальне рішення у кримінальному провадженні в найкоротші строки.

У зв`язку з цим просив накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на вилучені під час огляду місця події 08.11.2025 року на території урочища «Липово», що поблизу села Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, поблизу меліоративної канави знаряддя для вилову риби невідта рибу виду «Щука» в кількості 7 штук, виду «Окунь» в кількості 158 штук, виду «Ротань» в кількості 10 штук та виду «Плотва» в кількості 9 штук (загальна кількість 184 одиниці).

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 08.11.2025 року на території урочища «Липово», що поблизу села Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, знаряддя для вилову риби - невід; рибу виду «Щука» в кількості 7 штук; рибу виду «Окунь» у кількості 158 штук; рибу виду «Ротань» у кількості 10 штук; рибу виду «Плотва» у кількості 9 штук.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження неводу та риби, а тому дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій вважає, що ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону,невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, перешкоджанню приховування, пошкодження, знищення, втрати, перетворення, передачі даного майна, зокрема, на знаряддя для вилову риби - невід та рибу виду «Щука», «Окунь», «Ротань» та «Плотва», яка є предметом кримінального проступку, і які зберегли на собі сліди його вчинення.

Вважає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення огляду місця події від 08.11.2025 року, у подальшому сама по собі, або в сукупності з іншими речами можуть бути доказом кримінального правопорушення, оскільки містять на собі його сліди та визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні; можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та збереження речових доказів, є необхідність у забезпеченні їх зберігання шляхом накладення арешту на вказане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2 та ч.3 ст. 170 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11.11.2025 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000174 від 08.11.2025 року за ч.1 ст.249 КК України задовольнити та накласти арешт на - знаряддя для вилову риби - невід та рибу виду «Щука» в кількості 7 штук, виду «Окунь» в кількості 158 штук, виду «Ротань» в кількості 10 штук та виду «Плотва» в кількості 9 штук (загальна кількість 184 штуки), шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

В судове засідання не з`явилисяволодільці майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від них на адресу апеляційного суду не надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Прокурор не заперечував щодо розгляду справи у відсутності володільців майна. А тому апеляційний суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 08.11.2025 року на території урочища «Липово», що поблизу села Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, знаряддя для вилову риби - невід; рибу виду «Щука» в кількості 7 штук; рибу виду «Окунь» у кількості 158 штук; рибу виду «Ротань» у кількості 10 штук; рибу виду «Плотва» у кількості 9 штук.

Як вбачається із клопотання прокурора про арешт майна допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що він був присутній на місці події на гужовій підводі, та вказав про те, що 08.11.2025 року близько обідньої пори він ще з трьома односельчанами - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пішов до канави наловити для себе риби, використовуючи невід. Під час вилову він стояв на березі канави, а коли приїхали працівники поліції, всі почали втікати. Про заборону вилову риби неводом не знав, тим більше про її вилов у канаві.

Також безпосереднього із самого рапорта складеного інспектором черговим Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 про отримання заяви та реєстрацію в ЄО за №14744 від 08.11.2025 року вбачається, що виявлено декілька осіб, попередньо 4 особи, один з них ОСОБА_7 , житель села Залаззя, які займалися виловом риби (неводом), близько 10 кг риби.

Окрім цього, із протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 08.11.2025 року, який працює на посаді ПОГ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 , вбачається, що перебуваючи на робочому місця, він разом із інспектором СОБ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_16 08.11.2025 близько 13 години побачили незнайомих йому осіб, які здійснювали вилов риби забороненим знаряддям лову схожим на невід. Коли вони підійшли до особи, яка керувала вказаною підводою, то чоловік представився як ОСОБА_7 та повідомив що з ним були ще ОСОБА_17 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 . Також ОСОБА_7 повідомив, що він не здійснював вилов риби, а лише привіз всіх кінною підводою та був на березі, коли інші були у воді канави.

Відповідно посилання слідчого судді про те, що володільці майна, щодо якого вирішується питання про арешт, не встановлені, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч.1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Нормами ч.2 ст.134 КПК України визначено, що суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Проте, з матеріалів провадження убачається, що всупереч вищевказаним вимогам законодавства, володільці майна, у яких було вилучене в ході огляду місця події та арештоване в подальшому майно, не повідомлялися про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Будь-яких даних щодо необхідності розгляду зазначеного клопотання без виклику володільців майна для забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, органом досудового розслідування слідчому судді надано не було.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання про накладення арешту на майно без володільців майна, без будь-якого повідомлення їх про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вищевикладеним вимогам ч.1 ст.172 КПК України, що призвело до порушення права на захист власників майна та перешкодило слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення та, як наслідок, даний факт тягне за собою скасування ухвали слідчого судді з призначенням нового розгляду клопотання прокурора.

Пунктом 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, як постановленої з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, та призначення нового судового розгляду клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 листопада 2025 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: