Справа № 571/3222/25
Провадження №1-кп/571/254/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засідання за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000088 від 22.10.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Красна Яруга, Ракитянського району Білгородської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 18 жовтня 2025 року близько 09 години 30 хвилин, під час перебування в одній з житлових кімнат в приміщенні амбулаторії Загальної практики сімейної медицини, що по вул. Весняна, 31, в с. Остки, Сарненського району Рівненської області, з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, будучи переконаним, що його дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, здійснив крадіжку пластикової картки банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і у контексті положень п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV, п. 1. 27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ, є офіційним документом, а саме електронним платіжним документом - засобом доступу до банківських рахунків, яку в подальшому з метою реалізації свого протиправного наміру, з корисливих мотивів, умисно привласнив та розпорядився нею на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення та привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст.382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст.302 КПК України та зазначив, що не заперечує проти призначення покарання у виді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він погодився з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні та зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, відповідно до вимог ч. 2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На «Д» обліках психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (а.с.58).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності (а.с.65), по місцю проживання характеризуються задовільно (а.с.54), враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність претензій потерпілого. Суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі винного.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,371,373,374,381,382,395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього (а.с37-38).

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1