печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000599 від 13.05.2021 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000240 від 30.03.2016 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000599 від 13.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою в статусі «вора в законі» на території м. Дніпро та Дніпропетровської області з метою здійснення чіткого контролю та керівництва у злочинному середовищі, а також поширення злочинного впливу в суспільстві, створив та визначив стійку ієрархію серед осіб, які тим чи іншим чином мають авторитет у кримінальних колах, зокрема визначив так званих «смотрящих», «положенців» (призначаються «вором в законі»), є його ставлениками на території регіону або в місцях позбавлення волі, діють від його імені, виконуючи його вказівки і підтримуючи встановлені ним порядки серед осіб із злочинного світу, виконують обов`язки і функції «вора в законі» за його відсутності, мають право приймати рішення з деяких важливих питань, однак рішень, що зачіпають долю інших осіб, вони повинні ухвалювати, порадившись з «вором в законі» або ввівши його в курс справи, відповідають за своєчасне надходження коштів та матеріальних благ до так званого «воровського общака».

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 визначив «смотрящим» за м. Кривий Ріг ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне прізвисько « ОСОБА_5 », який має значний вплив у кримінальному світі, живе по, так званим, «воровським поняттям», підтримує їх та розповсюджує серед молодших членів спільноти, контролює збір данини від підприємців та фермерів, а також осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення (крадіжки, шахрайства, незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин), підтримує зв`язок з наглядачами у виправних колоніях та СІЗО, організовує передачу у вказані установи так званого «гріву» (продукти харчування, цигарки, одяг тощо) та заборонених в обігу предметів і речовин (мобільні телефони, сім-карти, наркотичні засоби тощо), тримає та розподіляє зібраний ним та спільниками «общак» (з осіб які займаються незаконною діяльністю, а саме збут наркотиків, крадіжки з промислових підприємств, шахрайські дії та інше), виступає в ролі «третейського судді», тобто за грошову винагороду допомагає вирішувати будь-які спірні або конфліктні ситуації, використовуючи свій авторитет, залякування чи фізичний вплив на осіб.

Вищезазначена інформація підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортом оперуповноваженого Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, протоколом допиту свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження причетним до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець м. Кривий Ріг, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який використовує місця проживання: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 , у своїх злочинних діях використовує автомобіль «МERCEDES BENZ G63 AMG», д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 р.в., чорного кольору, VIN- НОМЕР_3 .

У зв`язку із вищевикладеним, 21.03.2025 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа №757/12090/25-к від 15.03.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, зокрема, виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; відеореєстратор DНІ - NVR 5232-44S2; мобільний телефон марки «Iphоnе 15 Рго Max», EMЕІ 1: НОМЕР_5 , EМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 ; сімхолдер НОМЕР_8 ; дві сім карти Київстар та Водафон; мобільний телефон марки «Iphоnе 14 Рrо Мах», ІМЕI 1: НОМЕР_9 , з сім картою НОМЕР_10 , що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а надання вказаного відеореєстратора мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення судового експертного дослідження, при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на їх вилучення не надано.

Проведення зазначеного експертного дослідження забезпечить повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, прийняття у ньому законного та обґрунтованого рішення.

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 21.03.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

03.04.2025, слідчим суддею ОСОБА_8 Печерського районного суду м. Києва, повернуто клопотання на доопрацювання.

Крім цього встановлено, що вилучені мобільні телефони марки: «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; відеореєстратор DНІ - NVR 5232-44S2; мобільний телефон марки «Iphоnе 15 Рго Max», IMЕІ 1: НОМЕР_5 , IМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 ; сімхолдер НОМЕР_8 ; дві сім карти Київстар та Водафон; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Mах», ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , з сім картою НОМЕР_10 , які належать та користувався ОСОБА_7 , має значення у даному кримінальному провадженні. Оскільки за допомогою яких ОСОБА_7 спілкувався щодо обставин вчинення злочинів які мають значення у даному кримінальному провадженні, та за допомогою яких можна встановити істину та інших осіб, яких органом досудового розслідування ще не встановлені, які причетні до вчинення злочинів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. До заяви додав протокол огляду від 03.04.2025.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання в судове засідання не з?явилась, хоча була повідомлена належним чином.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000599 від 13.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Ухвалою від 15.03.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва по справі №757/12090/25-к було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 /том 1 а.м. 103-104/.

21.03.2025 проведено обшук. За його результатами вилучено під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; відеореєстратор DНІ - NVR 5232-44S2; мобільний телефон марки «Iphоnе 15 Рго Max», EMЕІ 1: НОМЕР_5 , EМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 ; сімхолдер НОМЕР_8 ; дві сім карти Київстар та Водафон; мобільний телефон марки «Iphоnе 14 Рrо Мах», ІМЕI 1: НОМЕР_9 , з сім картою НОМЕР_10 /том 1 а.м. 105-111/.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 21.03.2025 вилучені під час обшуку предмети було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000599 від 13.05.2021/том 1 а.м. 112-114/.

Перевіряючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на необхідність накладення арешту містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме у: протоколу за результатами проведення оперативно-розшукових заходів від 21.09.2020 /том 1 а.м. 21-26/, протокол огляду предмета від 04.10.2021 /том 1 а.м. 27-40/, протокол огляду предмета від 03.11.2021 /том 1 а.м. 41-75/, протокол огляду від 11.10.2021 /том 1 а.м. 76-89/, протокол допиту свідка від 07.03.2025 /том 1 а.м. 95-101/, протокол огляду документів від 03.04.2025.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва дoсyдовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду зa додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000599 від 13.05.2021 про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 21.03.2025 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; відеореєстратор DНІ - NVR 5232-44S2; мобільний телефон марки «Iphоnе 15 Рго Max», EMЕІ 1: НОМЕР_5 , EМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 ; сімхолдер НОМЕР_8 ; дві сім карти Київстар та Водафон; мобільний телефон марки «Iphоnе 14 Рrо Мах», ІМЕI 1: НОМЕР_9 , з сім картою НОМЕР_10 .

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1