Справа № 488/4874/25
Номер провадження № 1-кс/488/398/25

У Х В А Л А

06.11.2025 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000466 від 08.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК УКраїни,

встановив:

04.11.2025 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна - ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи своє клопотання наступним.

12 листопада 2024 р. ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва був накладений арешт на майно заявника, зокрема : пристрій чорного кольору з 3-ма антенами; пристрій «PLUX CORPORATION VIZARD-23», мобільний телефон марки «NOMI I281» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ; мобільний телефон марки «IPhone» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 . Вказане майно було виявлено та вилучено в ході проведення 09.11.2024 року санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний арешт був накладений в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000466 від 08.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та таємного викрадення невстановленою особою грошових коштів та майна, належного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Мотивуючи клопотання, адвокат вказує, що з часу проведення обшуку пройшов рік, за цей час ОСОБА_4 був допитаний один раз в якості свідка, будь-яких інших слідчих дій за його участі не проводилось, а такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт належного ОСОБА_4 майна перешкоджає останньому безперешкодно та повноцінно ним розпоряджатись. На підставі викладеного заявник просив суд скасувати арешт зазначеного майна.

Від захисника ОСОБА_3 надійшла заява, відповідно до якої останній просив про розгляд клопотання за його відсутності, підтримав клопотання з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити.

До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_7 , яка просила розглянути клопотання без її участі з урахуванням викладених у заяві заперечень.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб які не з`явилися.

Заперечуючи проти скасування арешту вищевказаного майна, прокурор ОСОБА_7 зазначила, що пристрій чорного кольору з 3-ма антенами призначений для глушіння радіосигналів та пристрій для відслідковування радіосигналів «PLUX CORPORATION VIZARD-23», є спеціальними технічними засобами, які, в тому числі, використовуються для відслідковування радіосигналів охоронних систем та систем відеоспостереження з подальшим їх глушінням або іншим перешкоджанням їх нормальної діяльності, та можуть бути безпосереднім знаряддям вчинення злочину. У кримінальному проваджені зазначені технічні засоби визнані речовими доказами та потребують додаткового експертного дослідження. Крім того, мобільний телефон марки «NOMI 1281» з ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «IPhone» з ІМЕІ: НОМЕР_4 , доступ до яких заблоковано, у зв`язку з чим, для дослідження інформації на зазначених мобільних телефонних необхідне проведення комп`ютерно-технічної експертизи, у зв`язку з значним навантаженням експертів на даний час, вказані експертизи ще не проведені. Спростовує твердження адвоката щодо непроведення будь-яких слідчих дій з вилученим майном, зокрема, вилучені під час вищевказаного обшуку 2 касети для гоління, станок для гоління марки «Gillette», зубна щітка синього кольору марки «ORAL-B», станок для гоління марки «Gillette», направлено для проведення молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої ще триває.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000466 від 08.05.2024 року, що надійшли на запит суду, слідчий суддя виходить з такого.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Із змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Як слідує зі змісту ухвали слідчого судді від 12.11.2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту, підставою такого арешту було те, що зазначені у клопотанні речі могли зберегти на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та щодо яких також планується проведення експертних досліджень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а доводи прокурора щодо потреби у проведенні подальших процесуальних дій з даним майном є переконливими, оскільки зазначені технічні засоби визнані речовими доказами, та на переконання слідства, могли бути знаряддям вчинення злочину, адже використовуються для відслідковування радіосигналів охоронних систем та систем відеоспостереження, в зв`язку з чим потребують експертного дослідження, як і вищевказані мобільні телефони, доступ до яких заблоковано, що потребує проведення комп`ютерно-технічної експертизи, здійснення яких на даний час не здійснено через надмірне навантаження експертів.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження сторони захисту, викладені у клопотанні про скасування арешту, не є тими безумовними обставинами, які свідчать про надмірність та неспіврозмірність застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, з огляду на встановлені органом досудового розслідування обставини.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23.01.2024 (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст .ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0000466 від 08.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційного скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1