У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/214/26

№ 1-кс/183/45/26

12 січня 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.01.2026 за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До слідчого судді, 09.01.2026 звернувся слідчий із клопотанням про накладання арешту на майно в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке було направлено поштою 08.01.2026.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2026, клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , 07.01.2026 року, приблизно о 00:30 год., знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої разом із рідним братом ОСОБА_6 . Під час вживання спиртних напоїв між останніми раптово виник словесний побутовий конфлікт та в цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 ..

Реалізуючи вказаний умисел, 07.01.2026, приблизно о 00:35 год., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 взяв зі столу у праву руку ніж та завдав лезом вказаного ножа 2 удари в область грудної клітини зліва ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді колото-різаних поранень грудної клітини з пораненням серця, гострої крововтрати, травматичного гемотораксу, від яких останній помер.

Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

07.01.2026, у період часу з 08:45 год. по 09:29 год., з метою врятування майна, зокрема, речових доказів у кримінальному провадженні, проведено невідкладний обшук, відповідно до ст. 233 КПК України, за добровільною згодою користувача домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , в ході якого вилучено: молоток, штани сірого кольору; кофта сірого кольору, ніж, які визнані речовими доказами по кримінальному провадженню постановою слідчого від 07.01.2026.

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, є необхідність накласти арешт на вказане майно, у зв`язку з чим слідчий звернувся із відповідним клопотанням.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Оскільки неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по суті, а також у зв`язку з систематичними відключеннями електроенергії в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання за відсутності учасників судового розгляду.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає його обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

Положеннями ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що 07.01.2026, о 03:13:31, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за фактом умисного заподіяння ОСОБА_5 смерті ОСОБА_6 , шляхом спричинення останньому тілесних ушкоджень у виді колото-різаних поранень грудної клітини з пораненням серця зліва, гострої крововтрати, травматичного гемотораксу, від яких ОСОБА_6 помер.

Відповідно до протоколу обшуку від 07.01.2026, проведеного в порядку ст. 233 КПК України в період часу з 08:45 год. до 09:29 год., слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за адресою: вул. Польова, 25, с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області, за участю ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти огляду вказаного домоволодіння, та видала: молоток, який поміщено до сейф пакету RIC2229619; штани сірого кольору, які поміщено до сейф пакету WAR1852173; кофту сірого кольору, яку поміщено до сейф пакету WAR1852172; ніж з написом «THE CHEF», який поміщено до паперового конверту.

Вищевказані речі вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та постановою слідчого від 07.01.2026 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи досліджені матеріали в їх сукупності, слідчий суддя зазначає, що зазначені речі відповідають критеріям ст. ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. що у своїй сукупності є підставами для застосування обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 11 ст. 170 КК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК).

З огляду на вказані обставини розумним та співрозмірним буде накладення арешту на вищевказане майно, шляхом накладення заборони відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном, так як їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.01.2026 за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на молоток, штани сірого кольору, кофту сірого кольору, ніж.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1