Справа № 471/773/25
Провадження №1-кп/471/83/25
Номер рядка звіту 23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року с-ще Братське

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ще Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 05.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон Херсонської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, депутатом будь-яких рад не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінальних правопорушень проходить військову службу по мобілізації на посаді старшого сапера-гранатометника інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого 06.07.2007 Миколаївським обласним судом за ст.. 115-9 ч. 2 ст. 162 ч. 1, ст.. 185 ч.3, ст.. 186 ч. 3, ст.. 70, ст.. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 років 2 місяців, звільнений 28.12.2018 року з Ольшанської виправної колонії Миколаївської області, не відбуте покарання 1 рік 9 місяців 22 дні; 19.07.2023 року Братським районним судом Миколаївської області за ст.. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., 24.01.2024 року Братським районним судом Миколаївської області за ст.. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 перебуває у статусі військовослужбовця по мобілізації.

ОСОБА_4 , в період з 23.07.2024 по 04.06.2025 ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.. 173-2 КУпАП по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, щодо вчинення домашнього насильства у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та вчинив повторно домашнє насильство, а саме - 04.06.2025 о 17:40 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства в сім`ї, діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, діючи з єдиним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , під час якої умисно ображав її нецензурною лайкою, наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя в області ока ОСОБА_5 , чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, чим вчинив фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказані дії ОСОБА_4 , які полягали у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , призвели до психологічних та фізичних страждань останньої.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , себе визнав винними повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро покаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 , під час судового засідання зазначила, що ОСОБА_4 вчиняє кримінальні правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього вина ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, а саме:

-висновком експерта № 119, відповідно до якого тілесні ушкодження ОСОБА_5 відносяться до категорії «легких тілесних ушкоджень»;

-постановами Братського районного суду Миколаївської області про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує: за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлені..

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативно характеризується за місцем проживання, не працює, неодноразово вчиняв аналогічні правопорушення, що вказує на його стійку схильність до вчинення протиправних дій, однак на шлях виправлення не став, враховуючи висновок органу пробації, згідно якого, виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкцій ст.126-1 КК України у вигляді обмеження волі, оскільки саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 ,