ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001400 від 01.10.2025 року відносно:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русештій-Ной, Яловенського району Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, з неповною середньою освітою, без інвалідності, офіційно не працевлаштованого, працюючого різноробочим на будівельних майданчиках, неодруженого, маючого малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації на території України, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-IX від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку.

На момент вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні строк дії воєнного стану в Україні було продовжено Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4524-IX від 15.07.2025 року, з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, тобто до 05 листопада 2025 року.

Так, ОСОБА_8 , 27 вересня 2025 року приблизно об 11 годині 40 хвилин, завідомо знаючи про дію воєнного стану в Україні, перебував біля приватного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 7, та розуміючи, що на території вищезазначеного домоволодіння може знаходитись цінне майно, у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Надалі ОСОБА_8 , підійшов до воріт будинку, які на той момент були у відкритому стані, та шляхом вільного доступу проник на прибудинкову територію, де побачив два чавунних казани об`ємом 12 та 14 літрів, загальною вартістю 1333 гривень 28 копійок, які він визначив предметом свого злочинного посягання.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, перебуваючи на території подвір`я вищезазначеного домоволодіння, шляхом вільного доступу, взяв в руки два чавунних казани об`ємом 12 та 14 літрів, вартістю 1333 гривень 28 копійок, що належать ОСОБА_9 , та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим заволодів вищевказаним майном.

Надалі, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, 27 вересня 2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, знову проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та скориставшись тим, що двері у будинок відкриті, проник до приміщення будинку, та продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, переконавшись, що його дії залишаються непомітними як для власника майна так і для оточуючих, пройшов в середину приміщення та взяв в руки планшет марки «Realme Pad», модель: RMP2103, сірого кольору вартістю 3749 гривень 58 копійок, та з кухонного столу ноутбук марки «HP Laptop 17-by1xxx» вартістю 10457 гривень 08 копійок, які належать ОСОБА_9 , таким чином заволодів вищевказаним майном.

В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 15539 гривень 94 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які за своїм змістом аналогічні обставинам, що вказані в обвинувальному акті, а саме те, що з 2012 року мешкає в м. Одесі та працює різноробочим на будівництві. Наприкінці вересня 2025 року був поруч з приватним будинком, по вул. Гранатна, в м. Одесі та через діру в паркані побачив два казани, через що у нього виник корисливий мотив на їх викрадення. Так, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, він пробрався на територію приватного будинку, звідки викрав два металевих казани та залишив місце злочину. Згодом повернувся до даного будинку та зайшов у кухонне приміщення, звідки викрав планшет та ноутбук. З викраденим майном покинув місце правопорушення. Планшет продав за 1000 гривень, а ноутбук за 200 гривень. Два казани здав на металобрухт, в подальшому був затриманий співробітниками поліції. Назву, кількість та вартість викраденого майна не оскаржує. Позовні вимоги потерпілої визнав в повному обсязі, розуміє що скоїв крадіжку в період воєнного стану, щиро каявся у вчиненому, посилаючись на стан здоров`я просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні участі не приймала, оскільки прокурором було надано її заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 без її участі, а покарання просить призначити на розсуд суду. Згідно матеріалів справи, потерпілою до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування завданої майнової (матеріальної) шкоди на суму 14206, 66 гривень.

Прокурор, у зв`язку з беззаперечним визнанням обвинуваченим своєї вини під час судового розгляду, просила обмежитись лише допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу та документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, цивільного позову та заходів забезпечення кримінального провадження та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі викладеного, за згодою учасників провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення та запевнили суд у тому, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, а також дослідженням документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, цивільного позову та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він, за викладених в обвинувальному акті обставин, здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, тому зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, і беззаперечно визнав свою вину, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_5 , його вік (52 роки); соціальне положення (неодружений, згідно виписки з Державного реєстру населення, долученої прокурором, має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_10 ), проживаючого на території м. Одеси, працездатний, проте до затримання не був офіційно працевлаштованим); стан здоров`я (особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте має ряд захворювань, зокрема, згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ТБ 09№739 та виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.12.2024 року, хворіє (хворів) на ВІЛ, туберкульоз ); те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає вину у вчиненому у даному провадженні, часткове відшкодування завданої майнової шкоди шляхом повернення майна, та бажає відшкодувати потерпілій завдану ним шкоду; наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим інших (нових) кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про його особу, промову прокурора в судових дебатах, яка вважала, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто без його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_5 покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання та спосіб його виконання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків), а також надасть йому змогу працювати та відшкодувати потерпілій завдану внаслідок кримінального правопорушення шкоду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 по цьому кримінальному провадженню був поданий до початку судового розгляду, разом з обвинувальним актом.

Судом встановлено, що шкода завдана потерпілій була заподіяна обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позовні вимоги потерпілої заявлені виключно до обвинуваченого як до особи, що заподіяла її. Сам обвинувачений в ході судового розгляду визнав позовні вимоги в повному обсязі та беззаперечно, відтак суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди на загальну суму 14206 (чотирнадцять тисяч двісті шість) гривень 66 (шістдесят шість) копійок підлягає задоволенню.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.10.2025 року скасувати.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 та приймаючи до уваги призначене йому покарання та спосіб його виконання, суд вважає за необхідне змінити до набрання вироком законної сили обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

У випадку направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за даним вироком, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати йому до строку відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження за період з 30.10.2025 року по 23.01.2026 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання цим вироком законної сили змінити відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та негайно звільнити його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати:

- не відлучатись за межі міста Одеси, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, у строк відбуття покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 30.10.2025 року до 23.01.2026 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.10.2025 року скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчої від 01.10.2025 року, 06.10.2025 року, 10.10.2025 року, а саме:

- два чавунні казани вважати повернутими власниці за належністю, про що свідчить розписка ОСОБА_9 від 26.10.2025 року;

- відеозаписи з камер відеоспостереження за адресою: м. Одеса, вул. Гранатна, 7, які збережено на оптичний диск, білого кольору, з позначенням «Му media DVD-R» із відеозаписами з камер відео спостереження в період часу з 11 годин 40 хвилин 27.09.2025 по 12 годин 20 хвилин 27.09.2025 під назвами: «video_2025-10-10_11-02-58» об?ємом 677 МБ, «video_2025-11-04_10-51-12», об?ємом 5,61 Mb зберігати при матеріалах досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001400 від 01.10.2025 року;

- рюкзак синього кольору марки «Kite», кепку блакитного кольору марки «Athletic club», які зберігаються в камері схову Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області згідно квитанції №008550 повернути власнику за належністю, а саме ОСОБА_11 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на загальну суму 14206 (чотирнадцять тисяч двісті шість) гривень 66 (шістдесят шість) копійок задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдови, на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, матеріальну (майнову) шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, на загальну суму 14206 (чотирнадцять тисяч двісті шість) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1