Справа №295/970/26
УХВАЛА

30.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника ДУ «Житомирська УВП (№8)» про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Житомирська УВП (№8) » звернувся до суду із вищезазначеним поданням, в якому зазначено, що в установі відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14.05.2025 р. за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі. Початок строку виконання покарання з моменту звернення вироку до виконання.

Також, ОСОБА_4 засуджено 29.12.2025 р. вироком Житомирського апеляційного суду за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення вчинено 20.12.2024.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подання, визначивши зазсудженому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Представник установи надав заяву про розгляд подання без його участі.

Засуджений належним чином повідомлений про дату та місце розгляду подання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України , має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подання підсудне Богунського районному суду м. Житомира.

В постанові Пленуму ВСУ № 11від 21.12.1990 р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконання вироків» зазначено, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у випадках, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Під час визначення остаточного покарання ОСОБА_4 слід керуватись положеннями ч.4 ст. 70 КК України, згідно якої у разі якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається судом шляхом поглинення менш суворого покарння більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченного в статті 72 КК України.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 р. суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини , що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних розмірах санкцій частей.

Водночас ця ж постанова містить застереження у п. 20, що за окремим епізодами злочинної діяльності покарання не призначається.

ОСОБА_4 засуджений вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14.05.2025 р. за ч. 4 ст. 185 КК України (дата вчинення 16.01.2025 р.) та вироком Житомирського апеляційного суду від 29.12.2025 р. за ч. 4 ст. 185 КК України (дата вчинення 20.12.2024 р.) .

Тобто останнім за часом вироком є вироком Житомирського апеляційного суду, на час ухвалення якого, вирок Малинського районного суду Житомирської області набрав законної сили, однак не був виконаний. Вироком Житомирського апляційного суду ОСОБА_4 засуджено за злочин, вчинений до постановлення вироку Малинського районного суду Житомирської області. Застосовуючи призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд виходить з того, що ОСОБА_4 вчинено два епізоди злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за кожний з яких окремо покарання не призначається, а тому остаточним покаранням ОСОБА_4 слід вважати покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі викладеного, ст.70 КК України, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо її не було оскаржено.

Суддя: ОСОБА_1