УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 991/4293/24

провадження № 51-4590 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

Відповідно до змісту касаційної скарги та ухвали апеляційного суду, 29 жовтня 2025 року суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі -АП ВАКС), перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , подану на ухвалу Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 7 жовтня 2025 року, постановлену у порядку ч. 8 ст. 469 КПК України, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, ухвалив рішення, яким відмовив захиснику у відкритті провадження на цю ухвалу суду першої інстанції.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, захисник ОСОБА_4 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі договору про надання правничої допомоги, подала касаційну скаргу.

У касаційній скарзі вона зазначає, що ухвали ВАКС від 7 жовтня 2025 року та АП ВАКС від 29 жовтня 2025 року є незаконними, оскільки виділення судом першої інстанції матеріалів стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 в окреме провадження суперечать вимогам КПК України та Конституції України, з підстав того, що не було надано письмової згоди потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості; не враховано солідарний характер цивільного прозову; суд не навів мотивів відхилення доводів захисту, чим порушив принцип змагальності та рівності сторін та права на захисту і справедливий суд; прокурор діяв без належного обґрунтування, тому суд першої інстанції постановив рішення передчасно без підтвердження факту укладення угоди. При цьому, апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу ВАКС, яка постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону, що фактично позбавило обвинуваченого ОСОБА_5 права на оскарження судового рішення.

Тобто, у касаційній скарзі захисник, зокрема, не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вказуючи про її незаконність та просить касаційний суд за наслідками касаційного розгляду скасувати ці судові рішення.

Проте, у касаційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку (ч. 2 ст. 424 КПК України).

Ухвала ВАКС від 7 жовтня 2025 року не була переглянута в апеляційному порядку. тому не є предметом касаційної перевірки.

Водночас, відповідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК України, предметом касаційного оскарження може бути ухвала АП ВАКС від 29 жовтня 2025 року, якою відмовлено захиснику у відкритті провадження за її апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Разом з тим, перевіривши доводи касаційної скарги стосовно незаконності цього судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у ній мотивів, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 8 ст. 469 КПК України, у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також відповідно до абзацу другого ч. 2 цієї статті Кодексу, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до змісту ухвали АП ВАКС від 29 жовтня 2025 року суддя, перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу ВАКС від 7 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та виділено в окреме провадження матеріалів у частині обвинувачення ОСОБА_7 із матеріалів кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та інших осіб, для розгляду судом угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_7 та прокурором САП, постановив рішення про відмову у відкритті провадження.

Мотивуючи своє рішення суддя АП ВАКС зазначив, що ухвала про виділення з матеріалів кримінального провадження в окреме провадження стосовно певного обвинуваченого є судовим рішенням, можливість оскарження якого в апеляційному порядку під час судового провадження в суді першої інстанції кримінальним процесуальним законом не передбачено. Тому, виснував, що з огляду на зміст положень ст. 392 КПК України, така ухвала суду не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, водночас заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першої цієї статті. Встановивши зазначене, суддя АП ВАКС, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу ВАКС від 7 жовтня 2025 року.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується з мотивами, наведеними в ухвалі суду апеляційної інстанції та вважає, що суддя АП ВАКС обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог захисника щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, постановленої відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК України, яка оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3