КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5163/24
Провадження № 1-кп/552/403/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000012 від 13.01.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куликівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, українця, з середнью-спеціальною освітою, розлученого, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей віком 9 років і віком 2 місяці та батьків-пенсіонерів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , має звання "старший солдат", є учасником бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.01.2023 заступником командира 2 роти охорони з морально-психологічного забезпечення батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_6 під час обходу позицій та перевірки несення служби особовим складом на території військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_5 , який повинен був відпочивати перед заступанням на охорону позицій. Першочергові пошукові заходи на території військової частини результату не дали, про що невідкладно було здійснено доповідь вищому командуванню.

В подальшому було встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину та перебуває за місцем мешкання свого брата, за адресою: АДРЕСА_3 , куди того ж дня 07.01.2023, близько 17 год. 00 хв., виконуючи обов`язок військової служби, вирушили військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 - заступник командира 2 роти охорони з морально-психологічного забезпечення батальйону охорони старший лейтенант ОСОБА_6 , а також виконуючий обов`язки командира 3 роти охорони батальйону охорони старший лейтенант ОСОБА_7 .

Зустрівши за вказаною адресою старшого солдата ОСОБА_5 , старший лейтенант ОСОБА_7 , який є безпосереднім та прямим начальником старшого солдата ОСОБА_5 , наказав останньому збиратися та вирушати разом із ними до військової частини НОМЕР_2 .

Проігнорувавши зазначену команду свого безпосереднього начальника, старший солдат ОСОБА_5 07.01.2023 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на сходах між 3-м та 4-м поверхами під`їзду № 5, за адресою: АДРЕСА_4 , поводячи себе агресивно та висловлюючись нецензурною лайкою, в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4, 6, 45, 110, 111, 113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень начальникові, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс старшому лейтенанту ОСОБА_7 один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою, набряку м`яких тканин, закритого перелому кісток носу, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, та яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин.

Прокурор, обвинувачений, захисник вважали за доцільне розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що, якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд, за згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, особу винного, який перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей віком 9 років і віком 2 місяці та батьків-пенсіонерів, раніше не судимий, є учасником бойових дій, з 2012 року проходить військову слажбу за контрактом, має відзнаки: нагрудний знак "Учасник АТО" та відзнаку Президента України "За участь в антитерористичній операції", на даний момент перебуває в зоні бойових дій.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире катяття та активне сприяння судовому розгляду.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні.

Зважаючи на викладене, при призначенні покарання, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, який розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілим та зробив висновки на майбутнє щодо свого життя та своєї належної поведінки, беручи до уваги думку прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції статті із застосуванням ст. 75, 76 КК України, захисника, яка просила суворо не карати обвинуваченого, потерпілого, який щодо покарання покладався на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції статті, але також вважає за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання із іспитовим строком у відповідності до вимог ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

10.09.2024 ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави встановлено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

У відповідності до довідки № 03/3603/2024- вих від 01.10.2024 застава була сплачена за ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Згідно квитанції № 0.0..1 від 30.09.2024 застава в сумі 242 240,00 грн була сплачена за ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.374 КПК України під час складання вироку суд зобов`язаний вирішити питання щодо повернення застави.

Частиною 11 ст.182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою КабінетуМіністрів України від 11.01.2012 року №15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року№27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

Суд вважає за необхідне обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави скасувати, повернути обвинуваченому паспорт громадянина України для виїзду за кордон, заставу повернути заставодавцю ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави, - скасувати.

Заставу, внесену на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2024 року по справі № 552/5163/24 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 30.09.2024) в сумі 242 240 грн 00 коп, повернути заставодавцю ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим - у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1