ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1192/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/488/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 09 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962,за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгодонськ рф, громадянина України, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року засуджено ОСОБА_9 за ст.336 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 , відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 02 травня 2023 № 165/63/435 є придатним до військової служби та не має права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

02 травня 2023 року ОСОБА_9 була вручена бойова повістка для подальшого прибуття 15 травня 2023 року о 15 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року.

Однак, 15 травня 2023 року ОСОБА_9 з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно з довідкою військово-лікарської комісії №165/63/435 від 02 травня 2023 року та не маючи правових підстав на відстрочку від призову, на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, тим самим ухилився від військової служби.

До початку судового розгляду прокурор ОСОБА_8 подав до апеляційного суду заяву в якій, посилаючись на ст.403 КПК України відмовився від апеляційної скарги на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_9 ..

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_9 та надав до суду апеляційної інстанції заяву з проханням апеляційний розгляд провести без його участі.

Враховуючи, що судом вживалися заходи для повідомлення обвинуваченого про дату та час розгляду його апеляційної скарги, питання про погіршення його стану не порушується, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого за його відсутності.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі за її змістом, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації своїх дій, просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання без ізоляції від суспільства, з випробуванням (іспитовим строком).

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував, що він вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не відмовлявся давати показання, не судимий. Також просить врахувати, що він страждає на низку хронічних захворювань, що за станом здоров`я він не служив в армії.

Наведене, на думку обвинуваченого, свідчить про можливість застосування до нього вимог ст.75 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу та просила залишити її без задоволення.

Захисник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ст.336 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки його вчинення, данні про особу винного, який не судимий, неодружений, не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Судом першої інстанції також були враховані й обставини, на які посилається апелянт, а саме щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на викладене, наявність щирого каяття, яку суд визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_9 покарання (його вид та розмір) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією злочинів, передбачених ст.12 КК України, хоча й відносяться до нетяжкого злочину, але спрямоване на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

При цьому відповідно до ст. 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.

Встановлені у кримінальному провадженні обставини не дають підстав для застосування положень ст.75 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, адже у такому разі буде досягнуто мету злочину, якої прагне досягнути особа, що ухиляється від призову.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова обвинуваченого від захисту Батьківщини свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, що може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.

За таких обставин, апеляційні вимоги захисника про зміну вироку та застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи обвинуваченого про те, що він має незадовільний стан здоров`я, а також те, що за станом здоров`я він був звільнений від проходження строкової служби в армії у зв`язку із хворобою не є слушними, оскільки, ОСОБА_9 02 травня 2023 року пройшов обстеження та медичний огляд для визначення придатності до військової служби і відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 02 травня 2023 № 165/63/435 є придатним до військової служби та не має правових підстав на відстрочку від призову. Не надано таких даних й суду апеляційній інстанції.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків місцевого суду щодо правильності призначеного обвинуваченому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу. При цьому вказані обвинуваченим в апеляційній скарзі обставини, що на його думку суттєво могли пом`якшити покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, у зв`язку з чим, покарання й було призначено обвинуваченому в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься в постанові Верховного Суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 3 грудня 2024 року у справі №591/6556/23.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_9 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4