Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 1-353/11
Провадження № 1-в/490/128/2025
У Х В А Л А

05 вересня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву представника стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого на виконання вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2011, яким

ОСОБА_3

визнаний винними у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального Кодексу України та засуджений за сукупністю цього та попереднього вироку остаточно - до 01 року 06 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2011 року ОСОБА_4 визнаний винуватими у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального Кодексу України та засуджений до 1 року позбавлення волі.

Цим же вироком за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік 06 місяців.

Цим же вироком ухвалено стягнути з засудженого на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради 772 грн. на відшкодування витрат на лікування потерпілого.

На виконання цього вироку у 05 вересня 2011 року Центральним районним судом міста Миколаєва був виданий виконавчий лист про стягнення з засудженого 772 грн. на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради.

02 червня 2025 року стягувач Департамент фінансів Миколаївської міської Ради - подав до суду заяву про поновлення строку пред`явлення цього виконавчого листа до стягнення.

Після дослідження матеріалів кримінальної справи суд дійшов такого.

Порядок виконання вироку суду є врегульованим розділом VIII Кримінального процесуального Кодексу України.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 535 цього Кодексу у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

За такого на виконання згаданого вироку у вересні 2011 року судом був виданий виконавчий лист про стягнення з засудженого коштів, який підлягає виконанню в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Матеріали справи свідчать, що на цей час цей виконавчий лист не втрачений та він є у розпорядженні стягувача.

Ввідповідно до статті 12 Закону України "Про виконавче провадження":

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, в цьому випадку виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 коштів може бути пред`явлений до виконання у строк до 02 вересня 2014 року включно, наразі цей строк сплинув.

Стягувач просить про продовження вказаних строків, спираючись про необхідність виконання судового рішення.

В той же час, на момент подання заяви про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до стягнення з моменту набрання чинності згаданого вироку сплило майже 14 (чотирнадцять) років, а строки пред`явлення виконавчого документу до стягнення сплили більше 10 (десяти) років потому.

З огляду на таке неможливо навіть умоглядно уявити обставини, здатні виправдати не звернення до виконання виконавчого листа протягом таких строків. Поновлення ж строків пред`явлення виконавчого документу до стягнення за таких обставин не тільки грубо суперечить принципу правової визначеності, але не узгоджується із здоровим глуздом.

Та таке є ще більш актуальним з огляду на те, що стягував є органом місцевого самоврядування, отже зобов`язаний діяти в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом, зокрема зобов`язаний вчасно подавати виконавчі документи до стягнення.

Що ж стосується посилань стягувача про обов`язковість судових рішень, то вони не є релевантними, адже стягувач сам свідомо не вчиняв дії щодо стягнення коштів у передбачені законом строки.

Отже, підстави для задоволення заявленого клопотання є відсутніми.

Керуючись п. 14 статті 537, статтею 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Департаменту фінансів Миколаївської міської Ради про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до стягнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_6 =