611/1057/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 22 квітня 2004 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.183 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 30 вересня 2004 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; 28 вересня 2006 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін покарання 01 рік 10 місяців 22 дні;

3) 28 жовтня 2009 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.156, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 29 вересня 2011 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

5) 24 жовтня 2011 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.277, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

6) 23 лютого 2015 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

7) 21.09.2015 Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений 06.06.2018 по відбуттю строку покарання

8) 27.05.2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 395, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

9) 09.11.2021 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 07.07.2023 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено военний стан, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжено. У тому числі Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-IX від 08.11.2023, продовжено з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб по 14 лютого 2024.

Під час дії воєнного стану у період з 15.01.2024 до 20.01.2024, точна дата та час не встановлені, у вечірній час, ОСОБА_4 з метою здійснення крадіжки, шляхом злому замка на вхідних дверях, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Діючи навмисно та протиправно, маючи умисел на крадіжку, будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, впевнившись, що діє таємно від сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний намір, повторно, ОСОБА_4 викрав насос циркуляційний Wilo Star-Rs 25/4 вартістю 2622,88 грн. та металеве панцерне одномісне ліжко вартістю 431,41 грн., яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній збиток на загальну суму 3054,29 грн.

Викраденним ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме, продав своєму знайомому ОСОБА_7 ..

Окрім цього, 11.11.2023 близько 02:00, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до господарської споруди, що належить ОСОБА_8 , з метою здійснення крадіжки.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що він залишиться непоміченим, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_8 , через незачинені двері незаконно проник до господарської споруди за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив проникнення до іншого володіння особи.

Окрім цього, в період часу з 15.12.2023 по 20.12.2023, точна дата та час не встановлені, у темний час доби, ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку, що фактично належить ОСОБА_9 з метою здійснення крадіжки.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що він залишиться непоміченим, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_10 , шляхом вибиття вікна незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив проникнення до житла.

Окрім цього, 20.12.2023 близько 23:00, ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку, що фактично належить ОСОБА_11 з метою здійснення крадіжки.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що він залишиться непоміченим, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власниці ОСОБА_11 шляхом злому замка на вхідних дверях незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив проникнення до житла.

Окрім цього, 28.12.2023 близько 22:00 ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , де у нього виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку, що фактично належить ОСОБА_12 з метою здійснення крадіжки.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що він залишиться непоміченим, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_12 шляхом вибиття вікна незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив проникнення до житла.

Окрім цього, 15.02.2024 близько 23:00, ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до господарської споруди, що фактично належить ОСОБА_13 з метою здійснення крадіжки.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що він залишиться непоміченим, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника ОСОБА_13 , шляхом вибиття вікна незаконно проник до господарської споруди за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив проникнення до іншого володіння особи.

Крім того, постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2024 року, на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із наступними обмеженнями: заборонити відлучатися з будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 з 22 години до 05 години наступного дня; заборонити відвідувати будь-які об`єкти торгівлі та громадського харчування з метою придбання та вживання алкогольних напоїв; з`являтися для реєстрації кожну першу суботу щомісяця до відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області; заборонити виїжджати за межі Барвінківської МТГ Ізюмського району з будь-яких особистих питань без відома відділення поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. Проте ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ігноруючи встановлені судом вимоги, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши відділення поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, хоча мав таку можливість, без поважних на то причин, діючи умисно, приблизно наприкінці лютого 2024 року, точна дата та час не встановлені, самовільно залишив встановлене місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , та до 20 листопада 2024 року перебував в м. Київ, чим порушив встановлені відносно нього судом обов`язки та обмеження.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 162 (епізоди від 11.11.2023, з 15.12.2023 по 20.12.2023, 20.12.2023, 15.02.2024) та ст. 395 КК України визнав в повному обсязі, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлене обвинувачення. Пояснив, що дійсно порушив правила адміністративного нагляду, усвідомлюючи наслідки такого порушення, поїхав до міста Києва, для того, щоб влаштуватися на роботу та заробляти гроші. Окрім цього, пояснив, що 11.11.2023, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дійсно незаконно проник до господарської споруди за адресою: АДРЕСА_3 , що Належить ОСОБА_8 , через незачинені двері, з метою здійснення крадіжки. Також, в період часу з 15.12.2023 по 20.12.2023 у темний час доби, незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично належить ОСОБА_9 , шляхом вибиття вікна. Окрім цього, 20.12.2023 близько 23:00 незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично належить ОСОБА_11 , шляхом злому замка на вхідних дверях, з метою здійснення крадіжки. Також, 15.02.2024 незаконно проник до господарської споруди за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично належить ОСОБА_13 , шляхом вибиття вікна, з метою здійснення крадіжки.

Однак, ОСОБА_4 не визнав свою вину за двома епізодами, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 162 КК України по епізоду за 28.12.2023. Так, ОСОБА_4 появнив, що дійсно у січні 2024 року у вечірній він дійсно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зламу замка на дверях та викрав насос циркуляційний Wilo Star-Rs 25/4 та металеве панцерне ліжко, але не погоджується з вартістю викраденого майна. Вважає, що вартість викраденого майна не перевищує двох неоподаткованих мінімуму доходів громадян для 2024 року. Крім того, не погодився з вартість викраденого майна по епізоду від 28.12.2023, зазначивши, що вартість викраденого майна також не перевищує двох неоподаткованих мінімуму доходів громадян для 2023 року.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 162 (епізоди від 11.11.2023, з 15.12.2023 по 20.12.2023, 20.12.2023, 15.02.2024) та ст. 395 КК України, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за цими епізодами. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 162 (епізоди від 11.11.2023, з 15.12.2023 по 20.12.2023, 20.12.2023, 15.02.2024) та ст. 395 КК України, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 162 КК України (епізоди від 11.11.2023, з 15.12.2023 по 20.12.2023, 20.12.2023, 15.02.2024) та ст. 395 КК України.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 за епізодами за період з 15.12.2023 по 20.12.2023, за 20.12.2023, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Дії ОСОБА_4 за епізодами за 11.11.2023, за 15.02.2024 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Не дивлячись на невизнання вини за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 162 КК України (по епізоду від 28.12.2023) вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що пізно ввечері всередині лютого 2024 року приїхала до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила, що на дверях був зірваний замок, в будинку навкруги все розкидано. Почала перевіряти речі, які могли бути викрадені та викликала поліцію, після чого написала заяву. Зазначила, що викрадений був циркулярний насос та металеве панцерне одномісне ліжко.

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що у грудні 2023 року його сусідка йшла повз його будинку за адресою: АДРЕСА_4 та побачила, що замок на дверях збитий та розбите скло вікна. Так як потерпілий проживає в місті Харкові та приїхати одразу не зміг на місце злочину, тому попросив свою сестру оглянути будинок та викликати поліцію. Після чого сестра приїхала до будинку та викликала поліцію. Потерпілий зазначив, що обвинувачений проник до будинку через вікно, бо двері не зміг відчинити, та розбив там телевізор, меблі та лампу. Викраденного майна було багато.

- показами свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що взимку 2024 року ОСОБА_4 прийшов до нього додому за адресою: АДРЕСА_6 , та приніс йому циркулярний насос. Свідок запитав у ОСОБА_4 чи крадений насос, на що обвинувачений відповів, що не крадений. Після чого, свідок купив в нього цей насос за 150 гривень. Також, разом з насосом, ОСОБА_4 приніс йому металеве панцерне одномісне ліжко для продажу. Вподальшому вказане майно було вилучене працівниками поліції;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що 29 грудня 2023 року приблизно о 17:00 до неї прийшлов ОСОБА_4 і запропонував купити в нього газову плиту та балон ємкістю 50 літрів з газом, сказав, що в нього помер дід і йому потрібні кошти. Згодом, десь через днів 10 до неї приїхала поліція та повідомила, що це майно крадене та вилучили його в неї;

Крім показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , а також потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

- протоколом огляду місця події від 05.01.2024 та фото-таблицею до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Територія домоволодіння огороджена парканом. При вході на територію домоволодіння з правого боку розташована будівля житлового будинку. При вході в будинок з правого боку розташоване вікно з дерев`яною рамою, через яке проникли до будинку. Показано також місце, де знаходився газовий балон;

- протоколом огляду місця події від 11.01.2024 та фото-таблицею до нього, на якій вбачається газовий балон та газова плита, яку видала ОСОБА_15 ;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.01.2024, згідно якого, зокрема, пропановий газовий балон з газом опечатаний биркою визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2024, згідно якого ОСОБА_4 показав коли та яким чином проник до будинку в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

- протоколом огляду місця події від 03.02.2024 та фото-таблицею до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Входом в будинок слугують дерев`яні двері, які на момент огляду відкриті, навісний замок зірвано з петель. За дверима віранда, з якої було викрадено панцерне ліжко, далі кухня, де демонтовано та викрадено насос з системи опалення;

- протоколом огляду місця події від 12.02.2024 та фото-таблицею до нього, на якій вбачається, що ОСОБА_7 видає електронасос;

- постановою про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу від 12.02.2024, згідно якого циркулярний насос «Wilo RS25/4» в корпусі зеленого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- висновком експертів № 9032/9033 від 11.07.2025 з якого вбачається, що ринкова вартість насосу циркулярного Wilo RS25/4 з урахуванням зниження якості від зносу станом на період з 15.01.2024 по 20.01.2024 складає 2622,88 грн.; ринкова вартість одномісного металевого панцирного ліжка з залізними бильцями з урахуванням зниження якості від зносу станом на період з 15.01.2024 по 20.01.2024 складає 431,41 грн;

Твердження ОСОБА_4 про те, що вартість майна є меншою за епізодом викрадення чужого майна спростовується висновком експертів № 9032/9033 від 11.07.2025, в якій зазначено: ринкова вартість насосу циркуляційного «Wilo Star-Rs 25/4», зазначеного в ухвалі про призначення експертизи, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на період з 15.01.2024 по 20.01.2024 року, складала: 2622,88 грн. (дві тисячі шістсот двадцять дві грн. 88 коп.); ринкова вартість одномісного металевого панцирного ліжка з залізними бильцями, зазначеного в ухвалі про призначення експертизи, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на період з 15.01.2024 по 20.01.2024 року, складала: 431,41 грн. (чотириста тридцять одну грн. 41 коп.). У суду відсутні будь-які об`єктивні данні, які б спростовували висновки цієї експертизи. Викопіювання з інтернету щодо вартості насосу циркуляційного Wilo, які надані обвинуваченим не можуть бути тими тими достатніми та достовірними доказами, яі б спростовували висновок експертів № 9032/9033 від 11.07.2025. При цьому, експерти згідно даних експертизи мають вищу товарознавчу експертизу, відповідний рівень, кваліфікацію та стаж експертної роботи, вони попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Позицію обвинуваченого суд сприймає, як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення злочинного діяння

Доводи обвинуваченого щодо вартості газового балону та 1 літру скрапленого газу суд відхиляє, оскільки сторона обвинувачення перекваліфікувала цей епізод на ч.1 ст. 162 КК України і для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 162 КК України вартість майна не має значення.

Суд у вироку не посилається на висновки експерта від 18.01.2024 № 335/24 та від 16.02.2024 № 899/24, оскільки жодна із сторін, в тому числі сторона обвинувачення, не обгрунтовує свою позицію з посиланням на ці дві ексертизи.

Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.

Дії ОСОБА_4 за епізодом за період з 15.01.2024 по 20.01.2024 року суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 за епізодом за 28.12.2023 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_16 суд враховує відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (епізод від 11.11.2023), а також рецидив злочинів. Щире каяття відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує його покарання (епізоди, які розглянуті в порядку ч.3 ст. 349 КПК України).

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносяться до кримінальних проступків та тяжкого злочину.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, в тому числі за умисні кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F 10.26, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, офіційно не працює.

Відповідно до досудової доповіді від 28.05.2025 оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є дуже високим, ризик небезпеки для суспільства є дуже високим.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєні тяжкий злочин та кримінальні проступки, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та які його обтяжують, відомості досудової доповіді та висновку ухвали Харківського апеляційного суду від 02.04.2025.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, у виді обмеження волі в межах санкції ст. 395 КК України та позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162, ст.. 395 та ч. 4 ст. 185 КК України суд керується правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», обравши його на строк до набрання вироком законної сили.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 20 листопада 2024 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови не пред`являлись.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 395 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

- за ст. 395 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, залишивши його під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 листопада 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 20.11.2024 до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 на майно, а саме: лічильник водяний ТМ «Novator» серія ЛК 15Х; лічильник водяний ТМ «Gros» серії MTK UA; кабель мідний чотирьохжильний в гумовій обмотці чорного кольору, без маркування, діаметр жили 1,2 мм, загальною товщиною 11,4 мм, довжиною 15,5 м; кабель мідний двожильний в гумовій та металевій обмотці сірого кольору, без маркування, діаметр жили 1,7 мм., загальною товщиною 13,5 мм, довжиною 14,4 м; кабель мідний двожильний в полімернії обмотці білого кольору з маркуванням «Puls Cable HO3VVH2-F 2?2,5 мм 2», довжиною 4 м; корпус електродвигуна синхронного без маркування, виробництва СРСР розміром 110?114 мм; кран водопровідний з маркуванням «DN 251»;153 фрагменти мідних дротів, діаметром від 1,5 мм до 8 мм, довжиною від 30 см до 4 м, в обмотці різних кольорів, без маркування;сумку-«кравчучку» на колесах.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 на майно, а саме: настільну газову плиту ПГ2-н.1103; пропановий газовий балон ємністю 50 літрів з газом; чавунну пічну плиту на дві конфорки з кільцями розмірами 710х410 мм; 6 колосників довжиною 350 мм; дверцята з печі розміром 265х245 мм; дверцята з піддувала печі розміром 265х160 мм; задвижку (шибер) в димохід чавунний розмірами 150х230 мм.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2024 на майно, а саме: циркуляційний насос «Wilo RS25/4» в корпусі зеленого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 на майно, а саме: електролобзик «ФИОЛЕНТ ПМЗ-600Э».

Речові докази у кримінальному провадженні: лічильник водяний ТМ «Novator» серія ЛК 15Х; лічильник водяний ТМ «Gros» серії MTK UA; кабель мідний чотирьохжильний в гумовій обмотці чорного кольору, без маркування, діаметр жили 1,2 мм, загальною товщиною 11,4 мм, довжиною 15,5 м;кабель мідний двожильний в гумовій та металевій обмотці сірогокольору, без маркування, діаметр жили 1,7 мм., загальною товщиною 13,5 мм, довжиною 14,4 м;кабель мідний двожильний в полімернії обмотці білого кольору з маркуванням «Puls Cable HO3VVH2-F 2?2,5 мм 2», довжиною 4 м; корпус електродвигуна синхронного без маркування, виробництва СРСР розміром 110?114 мм;кран водопровідний з маркуванням «DN 251»;153 фрагменти мідних дротів, діаметром від 1,5 мм до 8 мм, довжиною від 30 см до 4 м, в обмотці різних кольорів, без маркування;сумку-«кравчучку» на колесах, що перебувають на зберіганні до відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: електролобзик «ФИОЛЕНТ ПМЗ-600Э», що перебуває на зберіганні у відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_13 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: настільну газову плиту ПГ2-н.1103, що перебуває на зберіганні у відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Речові докази у кримінальному провадженні: чавунну пічну плиту на дві конфорки з кільцями розмірами 710х410 мм, 6 колосників довжиною 350 мм, дверцята з печі розміром 265х245 мм, дверцята з піддувала печі розміром 265х160 мм, задвижку (шибер) в димохід чавунний розмірами 150х230 мм., шо перебуває на зберіганні у відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: пропановий газовий балон ємністю 50 літрів з газом, що перебуває на зберіганні у відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_12 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: циркуляційний насос «Wilo RS25/4» в корпусі зеленого кольору, що перебуває на зберіганні у відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення комісійної судової товарознавчої експертизи № 9032/9033 від 11.07.2025 в сумі 13570 (тринадцть тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 56 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1