ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7429/25 Провадження № 1-кп/636/1460/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження №0000036 від 23.07.2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Чугуївського міського суду Харківської області надійшло зазначене кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувального акту, 08.04.2015 ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держземагенства у Харківській області з проханням розглянути проект землеустрою щодо відведення та передання у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області та повідомив, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення фермерського господарства ще не скористався.

Згідно з наказом Головного управління Держземагенства у Харківській області від 21.04.2015 № 902-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність» затверджено та розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (пасовище) на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :32:047:0004, розташовану за межами населених пунктів Люботинської міської ради Харківської області на території Харківського району Харківської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (пасовища) для ведення особистого селянського господарства, яка була зареєстрована за ним, про що свідчать відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2022 № 317845496.

Таким чином, ОСОБА_5 у вказаний спосіб реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної власності в розмірі 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим, в силу вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, право на повторне отримання земельної ділянки в розмірі 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у подальшому не мав.

Крім того, 16.01.2017 ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що згідно вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а також те, що він раніше використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної власності в розмірі 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, маючи умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою державної форми власності, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав заяву до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Старосалтівської громади Вовчанського району Харківської області та одночасно повідомив, що своє право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства не використовував.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.02.2017 № 1876-СГ вирішено надати ОСОБА_5 дозвіл на розроблення запитуваного ним проекту землеустрою.

В подальшому 05.10.2017 ОСОБА_5 , діючи умисно, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання йому у власність загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Старосалтівської громади Вовчанського району Харківської області та умисно вніс завідомо неправдиві відомості про юридично значимий факт, а саме те, що він раніше не скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.10.2017 № 19996-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля, кадастровим номером .05.001.1607, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Старосалтівської селищної територіальної громади Вовчанського району Харківської області.

Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.02.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Надалі, 20.08.2020, ОСОБА_5 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1607 на користь ОСОБА_6 , уклавши відповідний договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 1928.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15.05.2024 у справі № 948/73/23 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:1607 витребувано у власність Держави.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій, якими ОСОБА_5 довів правопорушення до кінця, отримав можливість володіти та розпоряджатися майном у виді земельної ділянки розташованої на території Старосалтівської громади Вовчанського району Харківської області площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :05:001:1607, вартість якої, згідно нормативно-грошової оцінки, складає 51 353,14 грн.

Дії ОСОБА_5 , кваліфікуються як злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману.

У судове засіданні через канцелярію суду від захисника, адвоката ОСОБА_4 , надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строку притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності передбачений ст.49 КК України та надані медичні довідки про неможливість участі обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки після інсульту він в черговий раз був госпіталізований до лікарні і не має фізичної можливості приймати участь у судових засіданнях.

Захисник посилається на те, що станом на лютий 2019 року кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України відносилось згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, до злочину невеликої тяжкості, верхня межа покарання якого було обмеження волі до трьох років.

Згідно змін внесених Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України є протсупком. Цим законом також вносились зміни до ст.49 КК України.

У відповідності до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною першою ст.49 КК України (чинною станом на липень 2019 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.?

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, прокурора який не заперечував щодо закриття кримінального провадження, обвинуваченого, який подав клопотання про закриття провадження по справі, дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України є кримінальним проступком, верхня межа покарання якого була встановлена у вигляді обмеження волі до трьох років.

Згідно змін внесених Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 128 КК України відноситься до кримінального проступку. Цим законом також вносились зміни до ст.49 КК України.

У відповідності до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається із постанови Верховного Суду України від 19.11.2019 року (справа № 345/2618/16-к): «… звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Злочин за ч.1 ст.190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за який передбачене покарання у вигляді обмеження волі до трьох років, був вчинений ОСОБА_5 у лютому 2019 року, тобто станом на 11.02 2022 року закінчилися строки давності, які передбачені п.1 ч.1 ст.49 КК України.

При цьому з матеріалів кримінального провадження суд не вбачає підстав для зупинення або переривання строків давності, відповідно до ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.264 КПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.49 КК, ст.129, п.1 ч.2 ст.284, ст.288, 369-372,376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строку давності, притягнення до кримінальної відповідальності, який визначений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 23.07.2025 року, відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1