Провадження № 1-кп/202/1626/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001182 від 20.10.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянину України, українцю, одруженому, працюючому інженером-програмістом ТОВ «Варітек», маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2023 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також у подальшому зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 29.07.2023 до 22.05.2025, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованої 20.06.2012, та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, використовуючи інформаційно-телекомунікаційну систему мережу «Інтернет» та програмне забезпечення у вигляді клієнт-програм «BitTorrent» та «uTorrent Web», встановлених на SSD-накопичувачі «GOODRAM» моделі «SSDPR-PX400-256-80», серійний номер «GUH056649», що перебував у системному блоці «GameMax», який знаходився у його безпосередньому володінні та користуванні, умисно одержав доступ до 987 (дев`ятисот вісімдесяти семи) графічних файлів, які відносяться до дитячої порнографії.

Крім того, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.04.2024 до 22.05.2025, використовуючи інформаційно-телекомунікаційну систему мережу «Інтернет», умисно одержав доступ до 598 (п`ятсот дев`яноста восьми) графічних файлів та 258 (двохсот п`ятдесяти восьми) файлів відео форматів, що відносяться до дитячої порнографії, які зберіг на жорсткому магнітному диску марки «WD», моделі «WD10EZEX-08WN4A0», серійний номер «WCC6Y0CDNTH7», встановленому у системному блоці «GameMax», що перебував у його безпосередньому володінні та користуванні.

Одержавши доступ до графічних файлів (зображень) та файлів відеоформату (відеоматеріалів), що відносяться до дитячої порнографії, ОСОБА_4 умисно, протиправно зберігав їх у SSD-накопичувачі марки «GOODRAM», моделі «SSDPR-PX400-256-80», серійний номер «GUH056649», та на жорсткому магнітному диску марки «WD», моделі «WD10EZEX-08WN4A0», серійний номер «WCC6Y0CDNTH7», встановлених у системному блоці «GameMax», за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з моменту одержання доступу до дитячої порнографії і до моменту вилучення накопичувачів під час проведення обшуку 22.05.2025.

11 листопада 2025 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.301-1 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.301-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років, строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України, що виразились в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також в умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення судово експертизи у розмірі 35 656, гривень 00 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 листопада 2025 року, укладену між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років, строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судові витрати у розмірі 35 656, гривень 00 копійок.

Речові докази: жорсткий диск Patriot, модель Р210S1TB25, серійний номер РЕ000719, який поміщено до сейф пакету №6055018; ноутбук ACER, серія Аspire 515-55 Модель N18Q13, серійний номер NXHZFEU0090420F31E7600, який поміщено до сейф пакету №5865130 повернути власнику за належністю.

Речові докази: жорсткий диск GOODRAM, модель SSDPR-PX400-256-80, серійний номер GUH056649, який поміщено до сейф пакету №6055019, жорсткий диск WD, модель WD10EZEX-08WN4A0, серійний номер WCC6Y0CDNTH7, який поміщено до сейф пакету №6096117 конфіскувати на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1