Справа №613/2011/24 Провадження № 1-кп/613/57/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0004774 від 02.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Литовське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який перебуває на посаді оператора радіорозвідки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання.

В обґрунтування зазначив, що ризики, враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу зникли, сам обвинувачений належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того, справа слухається тривалий час і жодних нарікань обвинувачений не має, займає активну позицію у справі, має намір доводити свою невинуватість.

До клопотання також приєднав характеристику за місцем проходження ОСОБА_6 служби.

Обвинувачений клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли і саме наявний запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також вважав, що сама по собі позитивна характеристика за місцем проходження обвинуваченим військової служби не може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Аналіз положень закону, закріплених в главі 18 КПК України, дає підстави для висновку, що зміна запобіжного заходу передбачає: виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зникнення або зменшення встановлених ризиків, зміну відомостей про особу, тощо.

Отже, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд має виходити з того, чи довела особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, такі обставини мають або бути новими, тобто такими, які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або такі що не були відомі суду на момент обрання запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу суд бере до уваги обставини, на які посилався захист та відомості про особу обвинуваченого, зокрема його позитивну характеристику, однак звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Наведена норма містить чіткий імператив щодо відсутності можливості застосування до військовослужбовців, підозрюваних або обвинувачених у вчиненні наведених вище злочинів, будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Так, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави. Після сплати застави ОСОБА_4 було звільнено з-під варти і саме застава забезпечує на сьогоднішній день виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Отже, незважаючи на тривалу належну процесуальну поведінку та позитивні відомості про особу, суд з урахуванням положень ч.8 ст.176 КПК України не вбачає підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя