Суддя ОСОБА_1
Справа № 638/9834/21
Провадження № 1-в/644/587/25

УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2022 року,

встановив:

Адміністрація державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» звернулась до суду на підставі ст. 81 КК України з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 , який раніше був судимий: 06.12.2005 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 321 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 19.02.2010 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 190 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 18.06.2010 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; 10.12.2013 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ст.186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.12.2013 року Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.12.2013 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.03.2014 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст. ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 26.04.2017 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 28.12.2018 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ст. ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 01.10.2019 року після відбуття строку покарання; 16.08.2021 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, засуджений 08.09.2022 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період з 03.06.2021 року до 05.12.2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року та ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 року більш суворим за даним вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Початок строку: 03.06.2021 року. Кінець строку: 03.06.2026 року.

Станом на 2025 року відбув 2/3 призначеного судом строку покарання.

Засуджений ОСОБА_4 за весь період відбування покарання характеризується позитивно. Має 5 заохочень та 2 дисциплінарних стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. На профілактичному обліку не перебуває. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Не проявляє ворожості до окремих осіб або груп осіб. Не вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Не втрачає контроль над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане, або якщо з ним не погоджуються. Засуджений готовий змінювати своє життя після звільнення, приймає участі у програмі ДВВ «Духовне відродження», виконав пункти програми в повному обсязі. Усвідомлює, що саме треба змінити, бере участь в реалізації програми роботи. Має позитивні плани на майбутнє. В побуті поводить себе адекватно до ситуації. Має адекватну самооцінку. Володіє достатніми навиками для отримання роботи після звільнення.

Згідно вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.09.2022 року мав судові витрати на суму 514 гривень 86 копійок, які сплатив в повному обсязі.

Згідно вироку Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16.08.2021 року мав судові витрати на суму 653 гривні 80 копійок, які сплатив в повному обсязі.

Представник колонії в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.

Прокурор в судовому засіданні внесене подання вважав за можливе задовольнити.

Засуджений підтримав подання та просив його задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши особову справу засудженого, вважає можливим подання задовольнити, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 08.09.2022 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.12.2022 року.

На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року та ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 року більш суворим за даним вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. 81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироку суд вирішує питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Станом на 01 грудня 2025 року невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_4 складає 6 місяців 2 дні, засуджений відбув більше двох третин строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений ставна шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно. Був заохочений рішенням дисциплінарної комісії, має два дисциплінарних стягнення, які погашено в установленому законом порядку, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, має п`ять заохочень. Не проявляє ворожості до окремих осіб або груп осіб. Не вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Не втрачає контроль над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане, або якщо з ним не погоджуються. Засуджений готовий змінювати своє життя після звільнення, приймає участі у програмі ДВВ «Духовне відродження», виконав пункти програми в повному обсязі. Усвідомлює, що саме треба змінити, бере участь в реалізації програми роботи. Має позитивні плани на майбутнє. В побуті поводить себе адекватно до ситуації. Має адекватну самооцінку.Володіє достатніми навиками для отримання роботи після звільнення.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2022 року судові витрати сплачено.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, суд бере до уваги відсутність даних щодо негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення. Громадський порядок не порушує, до кримінальної та адміністративної відповідальності під час відбування покарання не притягувався.

З огляду на викладене, подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись 537-539 КПК України, суд

постановив:

Подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08.09.2022 року Дзержисньким районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, невідбута частина покарання станом на 01.12.2025 року - 6 місяців 2 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів через Індустріальний районний суд міста Харкова, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1