Справа № 458/1025/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі сторін кримінального провадження сторона обвинувачення: начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 не прибула, представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не прибув,

обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2021 року № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Турка Турківського району Львівської області, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, із вищою освітою, не є особою з інвалідністю, інженеру технічної інвентаризації ФОП, раніше не судимий, неодружений, ідентифікаційний код - , депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 року начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 передано до Турківського районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2021 року № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, про те, щорішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021 року видано обмежувальний припис терміном на два місяці щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено перебувати за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближатися на відстань ближчу 100 метрів до місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; до місця проживання матері ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 ; до місця тимчасового проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_3 , та до інших місць частого відвідування ОСОБА_4 , як постраждалою особою; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 та дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми. Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення, будучи належним чином ознайомлений із обмежувальним приписом Турківського районного суду Львівської області

№ 458/287/21 від 14.04.2021 року, яким останньому заборонено перебувати та наближатися ближче, як на 100 метрів до місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, застосувавши до останньої психологічне насильство, як форму домашнього насильства згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 15.05.2021 року приблизно о 12.00 год, знаходився у приміщенні вищевказаного житлового будинку, а також на подвір`ї, що за адресою АДРЕСА_1 , де ображав її нецензурними словами та чинив моральний і психологічний тиск, тим самим умисно не виконав обмежувальний припис, передбачений рішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021 року. Внаслідок таких дій ОСОБА_6 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.390-1 КК України в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

В судовому засіданні 08.10.2025 року обвинувачений ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 подали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст.390-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор не заперечив проти розгляду справи у відсутність потерпілої сторони, та задоволення клопотання, оскільки закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення правопорушення, яке було скоєно 15.05.2021року.

Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, подали клопотання про слухання справи у їхню відсутність, не заперечили, у випадку розгляду в судовому засіданні, проти розгляду та вирішення клопотання про звільнення обвинуваченого від відповідальності через закінчення строків.

Позиція обвинуваченого та захисника обвинуваченої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 не заперечили проти розгляду справи у відсутність потерпілої сторони, підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст.390-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки правопорушення вчинено 15.05.2021року.

Правова оцінка та мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, яке відбулося 15.05.2021року, оскільки ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення, будучи належним чином ознайомлений із обмежувальним приписом Турківського районного суду Львівської області № 458/287/21 від 14.04.2021 року, яким останньому заборонено перебувати та наближатися ближче, як на 100 метрів до місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, застосувавши до останньої психологічне насильство, як форму домашнього насильства згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 15.05.2021 року, приблизно о 12.00 год, знаходився у приміщення вищевказаного житлового будинку, а також на подвір`ї, що за адресою АДРЕСА_1 , де ображав її нецензурними словами та чинив моральний і психологічний тиск, тим самим умисно не виконав обмежувальний припис, передбачений рішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021 року.

Санкція ст.390-1 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк, у зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України є кримінальним проступком оскільки, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 15.05.2021року і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України єлише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 від 08.10.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст.390-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.02.2025 року по справі № 712/8174/23 Положення ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності. Передбачений сг. 49 КК вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 року по справі № 552/5595/18 за змістом статей 284288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов' язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення звизнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У відповідності до ч. 3ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на те, що правопорушення за яким він обвинувачується є кримінальним проступком, та з моменту скоєння правопорушення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 від 08.10.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст.390-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 п.2 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ст.390-1 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушенняст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,21,30-33,110, п.1 ч.2 284,314,369-372,376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 від 08.10.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст.390-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити 28.02.1985 року народження, уродженець міста Турка Турківського району Львівської області, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності в частині ст.390-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2021 року № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - у зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження, скерувати на електронну адресу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, а також направити для відома потерпілій ОСОБА_4 , представнику потерпілої адвокату ОСОБА_5 , захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки Єдиного державного реєстру судових рішень: https://tk.lv.court.gov.ua/.

Повний текст судового рішення складено 08.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1