СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000520 від 28.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000520 від 28.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України, а саме на: мобільний телефон «iPhone 13 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 7» IMEI: НОМЕР_2 , планшет «iPad 5», серійний номер НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000520 від 28.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України.

За твердженням сторони обвинувачення, відповідно до відповіді на доручення, яка надійшла з Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України вбачається, що невстановлені співробітники федеральної служби безпеки рф, перебуваючи на тимчасово окупованій території Запорізької області, вчиняють умисні дії направлені на збір, з метою передачі іноземній державі, відомостей, що становлять державну таємницю, а саме - підшукують громадян України, яких в подальшому залучають до співпраці з російськими спецслужбами, а також для здійснення координації діяльності агентурної-інформаційної мережі на території України.

Співробітники федеральної служби безпеки рф, використовуючи акаунт в месседжері «Telegram» з іменем користувача « ОСОБА_5 » без ідентифікації номеру, здійснюють спілкування та надають завдання громадянам України. Так, громадянка України ОСОБА_6 , з метою улагодження своїх сімейних справ, в період з 17.10.2023 по 14.12.2023 відвідувала тимчасово окуповану територію м. Мелітополь, Запорізької області. Під час відвідування м. Мелітополь до неї звернулися співробітники спецслужб рф, в тому числі співробітник на ім`я ОСОБА_7 (н.м.т. НОМЕР_4 ), який запропонував ОСОБА_6 надати йому допомогу у зборі інформації під час її перебування у м. Києві.

03.01.2024, під час перебування ОСОБА_6 у м. Києві, через месседжер «Telegram» на її н.м.т. НОМЕР_5 , почали приходити повідомлення від співробітника спецслужб на ім`я ОСОБА_8 , акаунт в «Telegram» - « ОСОБА_5 » без ідентифікації номеру, з проханням про спілкування та нерозголошення співпраці з останнім. В ході спілкування співробітник спецслужб рф запропонував виконати ряд завдань, що можуть спричинити шкоду державній безпеці України.

23.04.2024, під час перебування ОСОБА_6 у м. Києві, через месседжер «Telegram» на її н.м.т. НОМЕР_5 , прийшло повідомлення від співробітника спецслужб на ім`я ОСОБА_8 , акаунт в «Telegram» - « ОСОБА_5 » без ідентифікації номеру, в якому останній повідомив, дослівно: « ОСОБА_9 на этом контакте буду напиши мне туда. Через него будем общаться. Этот контакт удали».

Згодом, співробітником спецслужб рф на ім`я ОСОБА_8 було здійснено заміну акаунту в «Telegram», внаслідок чого останній повідомив ОСОБА_6 , що подальше їх спілкування буде здійснюватись через акаунт з іменем користувача « ОСОБА_10 », без ідентифікації номеру.

15.01.2024 ОСОБА_6 залучено до конфіденційного співробітництва. За виконання особою, що залучена до конфіденційної співпраці, певних завдань на замовлення співробітників спецслужб рф, остання отримувала грошову винагороду, в тому числі й грошову винагороду в розмірі 3600 гривень. Банківський рахунок, з якого здійснено вищевказаний грошовий переказ, належить громадянину України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає в м. Мелітополь, Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією України.

У ході дослідження руху коштів з банківських рахунків ОСОБА_11 , встановлено, що останній здійснює регулярні гривневі перекази, що еквівалентні певним величинам в доларах США на банківську картку громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, який на даний час працює на посаді старшого диспетчера Харківського АЦД Дніпровського регіонального структурного підрозділу ДП «Украерорух». Крім того, серед отримувачів грошових коштів, перерахованих з банківської картки ОСОБА_11 , значиться також громадянка України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до отриманих даних з Державної служби фінансового моніторингу України, протягом аналізованого періоду з 01.01.2024 по 04.06.2025 на приватні рахунки ОСОБА_4 надійшло 744 400 гривень приватних переказів від 16 осіб, які мають ознаки приховування відправника. У тому числі від ОСОБА_11 на банківську карту НОМЕР_6 АТ «Універсал Банк», видану на ім`я ОСОБА_4 , надійшли грошові кошти у сумі 354 400 гривень.

Громадянин України ОСОБА_4 працює на об`єкті критичної інфраструктури, який становить інтерес для фсб рф в умовах збройного протистояння та є об`єктом вербувальної спрямованості іноземних спецслужб. При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи на вказаній посаді, має доступ до інформації про польоти військових повітряних суден та роботу радіолокаційної станції в м. Харкові, що використовуються силами оброни України для попередження можливих ракетних ударів по території України. Вказана інформація є об`єктом розвідспрямування ворога, витік якої може нанести шкоду державній безпеці України.

У ході аналізу ракетних обстрілів об`єкту критичної інфраструктури в м. Харкові, поблизу розташування робочого місця ОСОБА_4 , встановлено, що останній отримував грошові перекази від ОСОБА_11 , як до дати ракетних обстрілів та і відразу же після нанесення ракетного удару, а саме: 11.03.2024 (09.03.2024 - 11 400 грн, 31.03.2024 - 19000 грн); 14.05.2024 (перебував поблизу ракетного удару); 28.07.2024 (12.07.2024 - 10000 грн, 20.07.2024 - 15000 грн, 21.07.2024 - 22150 грн).

ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_13 . 30.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва за вищевказаною адресою проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено вищезазначене майно, що належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 30 вересня 2025 року вищевказані предмети та речі визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відтак, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Перед початком судового розгляду від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів. Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000520 від 28.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України, а саме на: мобільний телефон «iPhone 13 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 7» IMEI: НОМЕР_2 , планшет «iPad 5», серійний номер НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14