Провадження № 1-кп/686/1765/25
10 жовтня 2025 року м. Хмельницький
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Селидове Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2025, близько 01 год 53 хв, ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік стоматологічної клініки, що за адресою по вул. Свободи, 99/1 в м. Хмельницькому, прийняв рішення про незаконне проникнення до вищевказаного стоматологічного кабінету, який належить ОСОБА_3 , з метою ночівлі у ньому.
Тоді ж, реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, де зазначено, що кожному гарантується недоторканість житла, а також іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, не інакше як за вмотивованим рішенням суду, а також вимог ст. 12 «Загальної декларації прав людини», ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», діючи з прямим умислом, з мотивів неповаги до права особи на недоторканість іншого володіння особи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч волі власника та без його на те дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_3 , підійшов до приміщення стоматологічного кабінету, підняв із землі камінь та кинув його в металопластикові двері розбивши в них скло, таким чином отримав вільний доступ до приміщення.
В подальшому, ОСОБА_2 02.09.2025 о 01 год 54 хв умисно, незаконно проник до стоматологічного кабінету, що розташований в буд. АДРЕСА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , де і перебував до 02 год 07 хв, 02.09.2025 до виявлення його всередині вказаного приміщення сторонньою особою.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.
Вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.
Так, до матеріалів обвинувального акту долучено складену ОСОБА_2 , в присутності захисника ОСОБА_4 , заяву від 03.10.2025 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Згідно вказаної заяви ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та згідний із встановленими проведеним дізнанням обставинами.
Отже, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акту за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
За таких обставин суд, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному судовому провадженні (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження).
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Суд також погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.
При обранні виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває. Разом з тим, згідно із відповіддю КНП «ХОЗНПД» № 5474 від 15.09.2025 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі з 03.09.2025 по 10.09.2025 з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання декількох препаратів та інших психоактивнх речовин, згубне вживання.
ОСОБА_2 розлучений, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий.
При цьому, ОСОБА_2 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, що пом`якшує йому покарання. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
За таких обставин у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в межах розміру, визначеному санкцією ч.1 ст. 162 КК України.
Саме покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 302, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
- частину цегли, яку поміщено до сейф-пакету NPU 6156793 та змиви з поверхні підлоги у кількості 2 шт., які було вилучено та поміщено до паперових конвертів, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити;
- DVD-R диск з відеозаписом від 09.09.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження та зберігати при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5