Провадження № 1-кс/712/4860/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0003303 від 06.10.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого 06.10.2025 в ході проведення огляду місця події.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003303 від 06.10.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом того, що 06.10.2025 близько 11 год 00 хв водій автомобіля марки Hyundai Santa Fe ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Благовісній з боку вул. Праведниці Шулежко в напрямку вул. Університетської, на нерегульованому перехресті з вул. Івана Франка у м. Черкаси, при виконанні маневру не переконалась у його безпечності, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем марки Nissan Teana під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та пасажир автомобіля Nissan Teana ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких наразі встановлюється.

В ході проведення огляду місця події 06.10.2025 було виявлено та тимчасово вилучено автомобіль марки Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності та передано ОСОБА_4 для його зберігання за адресою: пров. Анатолія Пашкевича, 1, м. Черкаси.

Постановою слідчого від 06.10.2025 вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Враховуючи те, що вказаний вище транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а під час досудового розслідування необхідно провести ряд експертиз та слідчих дій, виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою забезпечення його збереження.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор у судове засідання не з`явився, у прохальній частині клопотання зазначив, що просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений.

При цьому слідчий суддя бере до уваги положення ч. 1 ст. 172 КПК України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003303 від 06.10.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події 06.10.2025 було виявлено та тимчасово вилучено автомобіль марки Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності та передано ОСОБА_4 для його зберігання за адресою: пров. Анатолія Пашкевича, 1, м. Черкаси. Постановою слідчого від 06.10.2025 вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати, що вилучене під час проведення огляду місця події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий та прокурор звернулися із клопотанням.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження автомобілем Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1