Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/706/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 941/893/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у закритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 16.00 год. 21.10.2025 року до 16.00 год. 19.12.2025 року включно, з визначенням розміру застави 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 272 520 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0001917 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Обґрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16.00 год. 21.10.2025 року до 16.00 год. 19.12.2025 року включно, з визначенням розміру застави - 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 272 520 гривень.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що на даний час відсутні підстави вважати, що ризики, які стали підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час зменшились та перестали існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виконання якого проводити за адресою : АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд в оскаржуваній ухвалі лише побічно згадав про певні ризики, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, однак не конкретизував ці ризики та не навів доказів, які існування цих ризиків підтверджують. Також, зазначає, що він не може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також зауважує, що не є доведеним ризик можливого вчинення ним нового кримінального правопорушення. Крім того, він має постійне місце проживання та реєстрації, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, з потерпілою та свідком вони проживають в різних населених пунктах, які знаходяться на значній відставні один від одного, а тому вважає недостатньою обґрунтованістю переховування його від органів досудового розслідування та суду та неможливість запобігти іншим ризикам під час застосування більш м`якого запобіжного заходу. Наголошує на тому, що не був працевлаштований офіційно, але працював за місцем свого проживання по найму в населення, по місцю проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, співпрацює зі слідством, а також просить врахував погіршення стану здоров`я своєї бабусі, яка потребує його постійного догляду.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаних із проникненням у житло, вчинених організованою групою, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились та не зменшилися, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було. Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

Доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Стосовно посилання обвинуваченого на застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає дане посилання необґрунтованим та таким, що не має фактичного обґрунтування, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого житла та можливості його перебування за відповідною адресою суду не надано, у зв`язку з чим колегія суддів позбавлена можливості перевірити реальність виконання такого запобіжного заходу.

Підтверджуючих доказів неможливості утримання обвинуваченого в СІЗО за станом здоров`я не надано, а будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційних скаргах не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.

Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 16.00 год. 21.10.2025 року до 16.00 год. 19.12.2025 року включно, з визначенням розміру застави - 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 272 520 гривень залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)