Справа № 183/9503/25
№ 1-кп/183/2287/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року Дніпропетровська обл.

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Губаха Пермської обл., громадянка України, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, офіційно не працююча, яка має середньо - спеціальну освіту, раніше не судима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2025 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилася біля домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час до вказаного домоволодіння підійшла його мешканка ОСОБА_4 . На ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_3 підбігла до ОСОБА_4 та, схопивши її руками за одяг, штовхнула останню до паркану, після чого схопила своєю правою рукою за шию ОСОБА_4 і пальцями здавила її, притиснувши останню спиною до паркану. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 схопила її руками за плечі і почала бити спиною об паркан, після чого схопила рукою за обличчя, та нігтями здавила в області носу та щок. Після цього ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_4 не менше трьох ударів кулаком своєї правої руки у ліве плече і один удар кулаком своєї лівої руки у праве плече.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді саден на правій щоці, спинці носа зліва, передній поверхні шиї у верхній третині справа, спині у лівій лопатковій області, задній поверхні правого надпліччя, синців на задній поверхні нижньої третини та внутрішній поверхні від верхньої до середньої третини лівого плеча, на задній поверхні середньої третини правого плеча, які у своїй сукупності, та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Письмовою заявою від 17.09.2025 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України (тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження), згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою від 17.09.2025 р. потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття.

Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом визнаються вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, раніше не судима.

Наведене характеризує обвинувачену ОСОБА_3 як особу, який не є суспільно небезпечним.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, їй за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1