САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1093/24
Провадження №1-кп/726/32/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18.02.2024, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Червоноград Львівської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітній син, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , що на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_2 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_2 , 10.10.2023 станом на 18:00 не з`явився з лікування до розташування військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 28.11.2023.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно військовослужбовця на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувальній акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18.02.2024, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, який затверджений прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 надійшов до суду 26.04.2024 та того ж дня переданий на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 , згідно із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_1 від 29.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 01.05.2024.

В подальшому ухвалою суду від 01.05.2024 задоволено клопотання обвинуваченого та зупинено судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18.02.2024, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у зв`язку з проходженням обвинуваченим військової служби у лавах ЗСУ, до звільнення ОСОБА_3 з військової служби.

11.02.2026 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, та закриття кримінального провадження.

Ухвалою суду від 11.02.2026 відновлено судове провадження та призначено до розгляду на 11.02.2026 у режимі відеоконференції за участі обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Поряд із цим, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, так як він за згодою командира повернувся на військову службу. Також надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності. Просив задовольнити клопотання, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення вказаного клопотання не заперечував, а також щодо закриття провадження, на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України. Вказав, що оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, добровільно повернувся до військової частини для продовження військової служби, таким чином наявні правові підстави для задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, кожного зокрема, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали клопотання, доходить такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 8 Конституції України в Україні передбачено, що визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на її основі й повинні відповідати їй.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2024, справедливість це одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд здійснює розгляд справи з дотриманням принципу справедливості, забезпечуючи об`єктивність, неупередженість та рівність сторін, а також захист прав і законних інтересів учасників провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального процесу, серед яких - верховенство права.

07 вересня 2024 року набув чинності Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Указаним Законом, крім іншого, ст. 401 КК України доповнено ч. 5 такого змісту: особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Також цим Законом унесено зміни до КПК України, зокрема до абз. 2 ч. 2 ст. 286 та абз. 2 ч. 3 ст. 288 КПК, відповідно до яких у разі наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим, а в разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З наведеного вбачається, що ч. 5 ст. 401 КК України передбачає як матеріальні умови звільнення особи від кримінальної відповідальності, так і процедурний порядок реалізації такого звільнення. Зокрема, питання щодо застосування цієї норми перебуває у взаємозв`язку з абз. 2 ч. 3 ст. 288 КПК, який регламентує порядок закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Отже, умови та процедура, визначені зазначеними нормами, у сукупності утворюють механізм звільнення військовослужбовця від кримінальної відповідальності.

Однією з умов застосування ч. 5 ст. 401 КК України є добровільне звернення особи з клопотанням до слідчого, прокурора або суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже, із зазначеної умови вбачається, що законодавець пов`язує можливість звільнення від кримінальної відповідальності з наявністю добровільного волевиявлення особи на продовження військової служби, що свідчить про її готовність виконувати військовий обов`язок і виправити наслідки попередньої протиправної поведінки.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 року «Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію».

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та такий діє на цей час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Згідно із матеріалів кримінального провадження, останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України - не притягувався.

З установлених судом обставин ОСОБА_3 до того часу коли набув чинності Закон № 3902-IX, після самовільного залишення військової частини добровільно повернувся до військової частини, був зарахований наказом командира на всі види забезпечення та продовжував проходити військову службу.

Таким чином, дії ОСОБА_3 свідчать про реалізацію ним наміру добровільно повернутися на військову службу шляхом продовження її проходження, що за правовою природою відповідає змісту вимоги про добровільне звернення, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України.

Отже, суд доходить висновку, що вимога про добровільність звернення особи з клопотанням у цій справі вважається виконаною, оскільки волевиявлення ОСОБА_3 було реалізоване через його фактичне добровільне повернення до служби та подальше її проходження.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 після добровільного повернення до місця тимчасової дислокації військової частини наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 206 від 18.07.2024 вибув із району виконання завдань військової частини НОМЕР_2 де проходив військову службу, суд уважає, що цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби, адже до цього ОСОБА_3 проходив військову службу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що встановлені умови - добровільне повернення ОСОБА_3 до військової частини і продовження проходження ним військової служби та наявність письмової згоди командира у вигляді наказу, з урахуванням того, що ОСОБА_3 уперше під час воєнного стану притягується до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, - дають підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє підстави та наслідки закриття провадження, відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Разом з цим, враховуючи факт попереднього повернення ОСОБА_3 на службу (що було підставою для зупинення провадження у справі), подальше звільнення із військової служби у запас ОСОБА_3 , відсутні підстави зобов`язувати обвинуваченого протягом 72-х годин прибути до військової частини та командира військової частини здійснити його зарахування до особового складу військової частини.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався. Клопотань щодо його обрання до суду не надходило.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищезазначеного, ст. ст. 8, 58, 65 Конституції України, ч.5 ст. 401, ч.5 ст. 407 КК України, керуючись ст.ст. 5, 284-286, 288, 314-316, 350, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18.02.2024, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, - закрити, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1