Провадження № 1-кп/185/531/25
У Х В А Л А

18 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи в період воєнного стану у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому не відпали: останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, є ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, наявний ризик поза процесуального впливу обвинуваченим на потерпілу, свідків. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили про існування ризиків, на які посилається прокурор. Представник зазначила, що обвинувачений до його затримання у вчиненні даного злочину мав можливість мобілізуватись та проходити службу ЗСУ, проте в період війни обвинувачений двічі був засуджений, що вказує на бажання обвинуваченого шляхом проходження військової служби ухилитись від правосуддя за вчинений злочин.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник просив його змінити на інший, більш м`який у вигляді домашнього арешту в нічний час, а обвинувачений наполягав на визначені застави. Захисник зазначив про зменшення ризиків для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, наявність згоди військової частини на проходження військової служби обвинуваченим, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, та необґрунтованість висунутого обвинувачення. Крім того захисник звернув увагу, що прокурор надіслала йому клопотання ввечері 17.09.2025 року, позбавивши можливості узгодити позицію з підзахисним.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , завершується 21.09.2025 року. Завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо. В кримінальному провадженні відбулась заміна головуючого судді, у зв`язку з чим судовий розгляд розпочато спочатку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Наявними в матеріалах кримінального провадження доказами встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання у разі доведеності вини останнього передбачено у виді позбавлення волі до 15 років. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, колегія суддів враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик обвинувачених, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судове слідство за даним кримінальним провадженням розпочато спочатку після заміни головуючого судді. Заявлений прокурором ризик ймовірних перешкод кримінальному провадженню з боку обвинуваченого, у разі зміни запобіжного заходу, продовжує існувати, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження, зокрема анкетних даних потерпілої, свідків, експертів - існує ймовірність позапроцесуального незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних учасників кримінального провадження.

Наявність непогашених судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 та вчиненні інкримінованого злочину в період іспитового строку підтверджують ймовірність схильності обвинуваченого до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатніх підстав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший, більш м`який.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено, що обвинувачений представляє ризики рецидиву та втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики його особи суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинуваченого ОСОБА_5 від порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Суд стосовно клопотань захисника про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби зазначає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою для проходження військової служби відповідно до ст.616 КПК України відбувається виключно за клопотанням прокурора. Саме прокурор ініціює це питання перед судом. За клопотанням сторони захисту суд скасувати запобіжний захід для проходження військової служби обвинуваченим, який тримається під вартою, не може, це не передбачено діючим КПК України.

Щодо вручення прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого захиснику за день до вирішення цього питання судом та позбавлення можливості надати ефективний правовий захист обвинуваченому суд зазначає, що діючим КПК передбачено обов`язок вручення прокурором клопотання про запобіжний захід лише обвинуваченому, який тримається під вартою. Виходячи з розписки про отримання клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, це клопотання було вручено обвинуваченому 15.09.2025 року, тому у сторони захисту був час узгодити свою позицію щодо клопотання прокурора.

Щодо ствердження захисника про зменшення ризиків, визначених в ст.177 КПК України, суд зазначає наступне.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають лише характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 має бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до 15 листопада 2025 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк дії ухвали - до 15 листопада 2025 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «ДУВП №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3