Справа № 675/2060/25
Провадження № 1-кп/675/184/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000624 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2025 року близько 22 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , умисно наніс йому кулаком правої руки один удар у ділянку правого ока, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому, який відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Згідно зі змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та вказав, що згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також написав заяву, в якій зазначив, що згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючий, за місцем проживання характеризується добре.

На підставі викладеного, суд знаходить, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 грн. Як вважає суд, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Обговорюючи питання щодо доцільності застосування до ОСОБА_3 положень ст. 91-1 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ, який набув чинності 01 липня 2020 року, в Україні запроваджено інститут кримінальних проступків та внесено ряд змін, у тому числі до Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вказаних змін склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків, оскільки санкція вказаної статті передбачає покарання, як зазначено у ч. 2 ст. 12 КК України, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , є кримінальним проступком, а не злочином, а тому застосування судом обмежувальних заходів до обвинуваченого, передбачених ст. 91-1 КК України, суперечитиме вимогам закону.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1