КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 10 листопада 2025 року клопотання про поновлення строк у на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року,

за участі:

у режимі відеоконференцзв`язку

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- купюри номіналом 500 грн. у кількості 39 (тридцять дев`ять) штук з номерами: 1) ВЗ0466631; 2) ЄВ1657261; 3) ЄЕ5069135; 4) ЄЕ7985261; 5) ГЛ7170784; 6) ЄИ2588803; 7) ЕИ8563480, 8) ГМ5548691; 9) ЄЕ5465709; 10) БГ9837405; 11) ГЛ2090402; 12) ЗА5118933; 13) ЄА0193386; 14) ЄВ9291511; 15) ЄВ5126652; 16) АЕ2697407; 17) ЕБ9614710; 18) ЗА0694391; 19) ЄЗ7790738; 20) ЕД1767972; 21) ХЄ1451930; 22) ЄЖ4845602; 23) ББ9281000; 27) ХЄ8471750; 28) АВ4726177; 29) АЕ8456883; 30) ГП3581803; 31) АП7567835; 32) ЄЕ9632814; 33) АК) АБ0646975; 35) ЕИ2861845; 36) ЦБ9926787; 37) ВЖ5494222; 38) АК8595175,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

- купюри номіналом 200 грн. у кількості 3 (трьох) штук з номерами: 1) ЄА8633499; 2) ЄГ1709243; 3) ЄБ3848012,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

- купюри номіналом 100 грн. у кількості 3 (трьох) штук з номерами: 1) ЕВ8589776; 2) АД9522528; 3) УГ8413838,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

- купюри номіналом 100 Євро у кількості 9 (дев`ять) штук з номерами: 1) ЕА; 2) ЕА; 3) VA; 4) VA; 5) VA; 6) SD; 7) NA; 8) VA; 9) RB,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

- мобільний телефон марки «IPhone», моделі «13 pro max», IMEI НОМЕР_1 ; IMEI НОМЕР_2 , зі встановленою сім-картою оператора «Kyivstar» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 з наявним паролем доступу 085225,- поміщено до спецпакету WAR1145398.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та зобов`язати слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 та/або іншу уповноважену в рамках кримінального провадження № 0001701 від 17.07.2024 особу повернути власнику ОСОБА_9 вилучене під час обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 29.07.2024 грошові кошти.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначив, що 14 серпня 2024 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваного рішення отримано 13 грудня 2024 року, апеляційну скаргу направлено через систему «Електронний суд» 17 грудня 2024 року. З цих підстав, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що у постанові слідчого про визнання вилученого під час обшуку майна речовими доказами не наведено жодних доказів наявності зв`язку між вилученим під час обшуку майна та предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001701 від 17.07.2024, а також доказів відповідності майна критеріям, визначеним 98 КПК України, а відтак зазначена постанова ґрунтується виключно на припущеннях та не підтверджена доказами у кримінальному провадженні.

Посилається на те, що у клопотанні не зазначено власника вилученого майна, якою є ОСОБА_9 , також у клопотанні не міститься жодних документів, які б підтвердили, що вона має відношення до кримінального правопорушення.

Крім того, оскаржуваною ухвалою всупереч положенням ч. 1 ст. 170 КПК України не визначено, який саме тип обтяження (відчуження, розпорядження чи користування) застосовано щодо вилученого майна.

В судове засідання апелянт не з`явився, про дату, час судового засідання його повідомлено у встановлений законом спосіб. 28 лютого 2025 року та 07 квітня 2025 року повторно, через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 направив заяви про розгляд апеляційної скарги на підставі поданих матеріалів, без його участі. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначив, що 14 серпня 2024 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваного рішення отримано 13 грудня 2024 року, апеляційну скаргу направлено через систему «Електронний суд» 17 грудня 2024 року

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

На неодноразові запити Київського апеляційного суду матеріали справи Печерським районним судом м. Києва надіслано лише 01 жовтня 2025 року, з чим пов`язаний тривалий розгляд вказаної справи.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 липня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 60001701, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що у невстановленої досудовим розслідуванням особи (Особа №1), який виїхав за межі території України незаконним шляхом, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, проте не пізніше липня місяця 2024 року, оскільки він був обізнаний у специфіці незаконного перетину державного кордону України, виник злочинних умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи неможливість одноособового вчинення вищезазначених злочинів, а також те, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, невстановлена досудовим розслідуванням особа (Особа №1) залучила до злочинної співпраці співорганізатора злочинної схеми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є місцевим жителем смт. Ясіння, Рахівського р-ну., Закарпатської області та обізнаний у особливостях організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до країн Європейського Союзу, може керувати такими діями та сприяти їх вчиненню шляхом надання для цього засобів, порад та вказівок, з корисливих мотивів, який, в свою чергу залучив до злочинної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб (Особа №2), (Особа №3), (Особа №4), які обізнані в особливостях місцевості Західних областей України, маючих у своєму користуванні автомобілі, за для непомітного перевезення через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти.

29 липня 2024 року в ході проведення (слідчих) розшукових дій працівниками СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням життя людей та майна, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення було проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та в якому проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проведеного обшуку виявлено та вилучено:

купюри номіналом 500 грн. у кількості 39 (тридцять дев`ять) штук з номерами: 1) ВЗ0466631; 2) ЄВ1657261; 3) ЄЕ5069135; 4) ЄЕ7985261; 5) ГЛ7170784; 6) ЄИ2588803; 7) ЕИ8563480, 8) ГМ5548691; 9) ЄЕ5465709; 10) БГ9837405; 11) ГЛ2090402; 12) ЗА5118933; 13) ЄА0193386; 14) ЄВ9291511; 15) ЄВ5126652; 16) АЕ2697407; 17) ЕБ9614710; 18) ЗА0694391; 19) ЄЗ7790738; 20) ЕД1767972; 21) ХЄ1451930; 22) ЄЖ4845602; 23) ББ9281000; 27) ХЄ8471750; 28) АВ4726177; 29) АЕ8456883; 30) ГП3581803; 31) АП7567835; 32) ЄЕ9632814; 33) АК) АБ0646975; 35) ЕИ2861845; 36) ЦБ9926787; 37) ВЖ5494222; 38) АК8595175,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

купюри номіналом 200 грн. у кількості 3 (трьох) штук з номерами: 1) ЄА8633499; 2) ЄГ1709243; 3) ЄБ3848012,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

купюри номіналом 100 грн. у кількості 3 (трьох) штук з номерами: 1) ЕВ8589776; 2) АД9522528; 3) УГ8413838,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

купюри номіналом 100 Євро у кількості 9 (дев`ять) штук з номерами: 1) ЕА; 2) ЕА; 3) VA; 4) VA; 5) VA; 6) SD; 7) NA; 8) VA; 9) RB,- поміщено до спецпакету WAR1745393.

мобільний телефон марки «IPhone», моделі «13 pro max», IMEI НОМЕР_1 ; IMEI НОМЕР_2 , зі встановленою сім-картою оператора «Kyivstar» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 з наявним паролем доступу 085225,- поміщено до спецпакету WAR1145398.

30 липня 2024 року постановою слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

30 липня 2024 року старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку направив до Печерського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи частково клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 60001701 про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для часткового арешту вказаного в клопотанні прокурора майна.

Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 визнано речовими доказами, у тому числі мобільний телефон, оскільки зберігають на собі відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Окрім цього, 30 липня 2024 року ОСОБА_5 у встановленому КПК України порядку, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апелянта стосовно належності вилученого майна ОСОБА_9 не заслуговують на увагу, оскільки апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження цього та підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Окрім цього, відповідно до листа заступника керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва від 16 жовтня 2025 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001701за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скеровано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Єдиний унікальний № 757/35837/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Справа № 11сс/824/937/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК