Справа № 450/223/26 Провадження № 1-кс/450/114/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 на постанову т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою,

в с т а н о в и в:

Представник скаржника ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просив скасувати постанову т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, зобов`язати т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 винести постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілою, надавши матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Мотивував скаргу тим, що 31.12.2025 року ним в інтересах ОСОБА_4 подано заяву про визнання її потерпілою. Листом від 05.01.2026 року його повідомлено, що провадження у справі закрито та ОСОБА_4 не набуде в такому статусу потерпілої через його закриття. Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2026 року скасовано постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження. 02.02.2026 р. ним подано повторно клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою. Постановою т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.02.2026 року відмовлено ОСОБА_4 у наданні статусу потерпілої у зв`язку з тим, що кримінальне провадження закрито. Вказав, що така постанова є очевидно незаконною, оскільки з 27.01.2026 року постанова про закриття кримінального провадження скасована, а кримінальне провадження мало бути поновленим. З огляду на викладене вище, просив вимоги скарги задовольнити.

Судове засідання 10.02.2026 року о 15 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із неявкою учасників розгляду скарги та подання представником скаржника ОСОБА_3 клопотання про відкладення судового розгляду. Розгляд справи відкладено на 11.02.2026 року о 13 год. 00 хв.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним письмово, вимоги скарги підтримав та просив такі задовольнити.

Представники Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області та ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.

Заслухавши пояснення учасника судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Постановою т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.02.2026 року відмовлено ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою в межах кримінального провадження № 0000051 від 08.10.2025 року.

Вказана постанова мотивована тим, що 02.02.2026 року до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , надійшло клопотання № 15313-2026 про визнання останньої потерпілою. Водночас, 25.11.2025 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000051 від 08.10.2025 року за ч. 1 ст. 358 КК України, було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та на даний час до СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області не надходило.

З цього приводу слід вказати, що постанова начальника СД відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 25.11.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000051 від 08.10.2025 року за ч. 1 ст. 358 КК України, скасована ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2026 року.

Таким чином, мотиви постанови т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.02.2026 року не відповідають дійсності та спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом із тим, ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, законодавець передбачає тільки одну підставу відмови у визнанні потерпілою, якою є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Вказаних підстав не досліджено т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 при винесенні 03.02.2026 року постанови, якою ОСОБА_4 відмовлено у визнанні її потерпілою.

Враховуючи вказані положення процесуального законодавства та досліджені в судовому засіданні матеріали скарги, приходжу до висновку, що обставини, викладені в скарзі, частково знайшли своє підтвердження під час її судового розгляду, а тому доводи такої є частково обґрунтованими.

З цього приводу слід вказати, що вимоги про зобов`язання службових осіб ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області надати ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження для ознайомлення є передчасними, оскільки такий обов`язок покладений на слідчого або прокурора після визнання особи потерпілою.

Що стосується зобов`язання т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 винести постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілою, слід вказати наступне.

Суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб`єктів владних повноважень, або ж підміняти їх. Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року, згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, так само й з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Отже, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу досудового розслідування та перебирати на себе його повноваження, зокрема зобов`язувати визнавати особу потерпілою, оскільки такі вимоги передбачені КПК України.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, відповідно до ст. 38 КПК України.

Таким чином постанову т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК Укpаїни, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 на постанову т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою задовольнити частково.

Скасувати постанову т.в.о. начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.

У задоволенні іншої частини скарги представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11.02.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1