провадження № 1-кс/208/4879/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 (в режимі вкз)

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши судовому засіданні в залі суду № 7 м. Кам`янське клопотання заступника начальника СВ Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0014769 від 30.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілазації на особливий період, навідника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у віськовому званні "матрос", підозрюваного у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що слідчим відділом Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0014769, внесеного до ЄРДР 30.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розсуванням встановлено, що матрос ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її на посаді навідника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 21.05.2025 вибув з ПХГ «Слов`янка» (с. Слов`янка, Слов`янська територіальна громада, Синельниківський район, Дніпропетровська область) у відпустку для лікування, після чого 20.06.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, не з`явився вчасно на службу, а саме до військової частини НОМЕР_1 з пунктом тимчасової дислокації на території нп Чумаки Синельниківського району Дніпропетровської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 16.12.2025.

16.12.2025 військовослужбовця ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

В клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначаючи, що ОСОБА_4 може здійснити спроби переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували.

Крім того, ОСОБА_4 під час розгляду клопотання, по суті правопорушення зазначив, що після отримання ушкоджень здоров`ю внаслідок бойових дій, він проходив тривале лікування та йому було надано відпустку для реабілітації. В подальшому він був постійно на зв`язку із своїм командуванням, оскільки повинен був пройти повторне ВЛК щодо непридатності чи придатності, просив не обирати запобіжний захід пов`язаний із триманням під вартою, оскільки ним не завершено до обстеження та, у разі можливості продовження несення служби, висловив згоду на проходження військової служби у іншій військовій частині.

ІІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

IV. Встановлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішував це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, в сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Слід однак зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 та іншими матеріалами у своїй сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність тверджень про наявність зазначених ризиків.

Так, саме стороною обвинувачення, при викладені підозри зазначається, що самовільно залишивши місце служби, ОСОБА_4 час на власний розсуд за місцем свого проживання. Отже увесь час підозрюваний знаходився за місцем свого проживання. Відомості, що підозрюваний не з`являвся за викликом слідчого, прокурора або іншим чином ухилявся від виконання своїх процесуальних обов`язків не має. Він не був оголошений в розшук в рамках кримінального провадження. ОСОБА_4 раніше не судимий, в тому числі не притягувався до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.407, 408 КК України. Крім того, підозрюваним заявлено про продовження проходження військової служби. Будь-які компрометуючи відомості щодо підозрюваного стороною обвинувачення не надані. Також слід зазначити, що стороною обвинувачення не надані відомості щодо наявності свідків в цьому кримінальному проваджені, відомості, що з початку досудового розслідування 30.07.2025 будь-яка особа допитана в якості свідка в цьому кримінальному провадженні - відсутні. При цьому, підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , не є підставою для застосування запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги медичні документи та інші, які надані підозрюваним на підтвердження його доводів, щодо застосування до нього крайнього запобіжного заходу у виді тримання від вартою, а саме:

-відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність № 4033 від 13.05.2025, виписки з амбулаторної карти від 13.05.2025, довідки № 2368 від 21.05.2025, виписки з амбулаторної карти від 21.05.2025 ОСОБА_4 у період з 07.05.2025 по 21.05.2025 перебував на лікарняному із діагнозом мінно- вибухова травма, відкрите проникаюче вогнепальне осколкове дотичне черепно-мозкове поранення лобної ділянки справа, забій головного мозку. Вказані поранення отримані зоні бойових дій під час ворожого обстрілу (дрон, арт. обстріл) виконуючи службовий обов`язок;

-відповідно до довідки про обставини отримання травми № 1611 від 08.05.2025 довідки ВЛК № 2025-0521-0954-4240-0 від 21.05.2025 ОСОБА_4 проведено медичний огляд та постановлено отримання ним поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та зазначено, що він потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);

-відповідно до рапорта від 22.05.2025 ОСОБА_4 та відпускного квитка, виданого ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 було надано відпустку з 21.05.2025 по 19.06.2025 для лікування.

Отже, стороною обвинувачення, на яку і покладається обов`язок доведення наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не доведено їх існування, і відповідно не доведено необхідність застосування запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення не доведено неможливість забезпечити належну поведінку підозрюваного у інший спосіб, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК встановлено обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першої цієї статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Водночас, частиною 3 статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 доведена обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, то слідчий суддя вважає за можливе зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора.

Керуючись ст. ст. 132, 183, 193,194,196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0014769 від 30.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.12.2025 о 09:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1