Справа № 159/8713/25
Провадження № 1-кс/159/2268/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільців майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001372 від 29.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

У погодженому з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучені 28.11.2025 під час огляду місця події транспортний засіб марки «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1 , з навантаженою деревиною породи «сосна» об`ємом 3,31 м.куб., мотивуючи тим, що зазначений транспортний засіб з деревиною був виявлений 28.11.2025 поблизу села Старі Кошари за координатами 51.2158338, 24.5649053 без необхідних документів на деревину. Особи, які здійснювали перевезення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомили, що продукцію їм передали працівники лісового господарства під час вирізки лісу, пообіцявши пізніше надати документи. Не дочекавшись документів вони поїхали додому. Деревину взяли з дозволу представника лісництва.

Відповідно до вимог ст.65 Лісового господарства, ст.13 Закону України «Про ринок деревини», п.2 постанови КМУ №1178 від 12.10.2022 продаж деревини обліковується з обов`язковим оформленням товарно-транспортних накладних з реєстрацією відвантаження в електронній формі.

Відсутність належним чином оформлених документів на деревину може свідчити про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відомості про подію внесені до ЄРДР 29.11.2025 за №0001372.

З метою збереження вилученого транспортного засобу і деревини, які відповідають ознакам речового доказу, як можливий предмет кримінального правопорушення і знаряддя його вчинення, слідчий просив накласти арешти із забороною користування, розпорядження, відчуження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і пояснив, що ОСОБА_7 на підтвердження правомірності володіння деревиною надав ТТН від 27.11.2025, яка не стосується вилученої деревини. Крім того, представники лісництва заперечують залучення ОСОБА_6 до вирубки лісу і розрахунку за виконану роботу деревиною. За таких обставин необхідно визначити вартість деревини і встановити дійсні обставини заволодіння деревиною.

Власник транспортного засобу марки «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повідомив, що був присутній при завантаженні працівниками лісгоспу деревини в автомобіль. Деревина надавалась як розрахунок за виконану ОСОБА_6 роботу. Працівники лісгоспу мали надати документи для її перевезення, але прочекавши тривалий час вони вирішили їхати додому без документів. Просив автомобіль повернути, оскільки він є особою з інвалідністю та обмежений у пересуванні.

Представник лісгоспу ОСОБА_5 підтвердив, що згідно з результатами службового розслідування продаж деревини без оформлення документів не проводилася. Просив деревину повернути в лісгосп.

ОСОБА_6 категорично заперечив причетність до незаконних дій, оскільки взяв дрова з дозволу представника лісгоспу, які завантажили деревину на автомобіль.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати перелічені у ч.3 ст.132, ст.173 КПК України обставини, зокрема чи:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у незаконному заволодінні чужим майном, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Для визначення розміру шкоди необхідно провести відповідну товарознавчу експертизу або отримати дані власника майна про його вартість.

За матеріалами кримінального провадження вилучена деревина, транспортний засіб і електропила відповідають критеріям речового доказу, як можливий предмет і знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Під час розгляду клопотання слідчим доведена необхідність арешту майна. Запропонований слідчим режим обмежень прав володільців щодо користування і розпорядження вилученим майном відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України.

Керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користуватись, розпоряджатись, відчужувати на вилучені в ході огляду місця події 28.11.2025 транспортний засіб марки «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 та на деревину породи «сосна» об`ємом 3,31 м.куб, що належить СЛАТ «ТУР»

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1