Справа № 739/1335/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/712/25
Категорія - ч.1 ст. 115 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000125 від 22 квітня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2025 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печенюги Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 15 червня 2021року вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

У строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахований строк його тримання під вартою в період часу з 22 квітня 2021 року по 22 серпня 2021 року та з 20 жовтня 2023 року по 10 липня 2025 року.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 3 600 гривень в рахунок відшкодування матеріальної та 300 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 71 172 грн. 57 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, в ніч з 21 на 22 квітня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, умисно наніс не менше 5-ти ударів дерев`яним табуретом в ділянку голови та удари в ділянки лівої лопатки, тазової кістки зліва, задньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні лівого плечового суглобу, зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу та бокової поверхні грудної клітини зліва ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, що виник на фоні черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забійною раною, крововиливами в шкірно-м`язовий лоскут голови лівої тім`яно-потиличної ділянки, синця на повіках лівого ока, синця та забійної рани в ділянці правої брови, синця лівої тім`яно-скроневої ділянки, забою головного мозку, лінійного перелому основи черепа, закритих переломів 9-10 ребер по середньо-пахвовій лінії, синця в ділянці лівої лопатки, синця по зовнішній поверхні гребня тазової кістки зліва, синця по задній поверхні середній третині лівого стегна, садна по лівій задній поверхні лівого плечового суглобу, синця та садна по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, від яких ОСОБА_10 помер на місці.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить повторно дослідити протокол обшуку та носій запису обшуку від 22 квітня 2021 року, визнати ці докази недопустимими, а також визнати недопустимими доказами висновки судових молекулярно-генетичних експертиз від 15 та 30 червня 2021року, дослідити висновок судової дактилоскопічної експертизи від 14 травня 2021року та за результатами апеляційного розгляду вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 , визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі ч. 3 ст. 284 КПК України. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Аргументує тим, що встановлюючи винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування діянні, суд належним чином не перевірив в судовому засіданні зібрані під час досудового і судового слідства докази, не оцінив їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення згідно вимог ст. 94 КПК України.

Вважає, що суд не проаналізував докази, які поклав в основу вироку, з точки зору належності та допустимості. Так, суд зазначив, що ОСОБА_6 наносив удари дерев`яним табуретом, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження від яких останній помер, у нічний час, а саме в період часу з 21 по 22 квітня 2021 року, що не узгоджується з матеріалами справи, так як 22 квітня 2021 року, близько 06 год. 45 хв. Косницький був виявлений мертвим у своєму будинку.

Допитаний в судовому засіданні експерт пояснив, що смерть ОСОБА_10 настала в період час з 23 год. 21 квітня 2021 року до 01 год. 22 квітня 2021 року, в той час, як з моменту заподіяння тілесних ушкоджень до моменту настання смерті могло пройти 6 годин.

Допитаний в судовому засіданні онук покійного ОСОБА_11 повідомив, що бачив покійного останній раз 21 квітня 2021 року о 21 годині.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що у вечірню годину 21 квітня 2021 року ОСОБА_6 знаходився на території домогосподарства ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 .

Посилання суду, як на доказ винуватості ОСОБА_6 , на наявність відбитків пальця однієї руки ОСОБА_6 на уламках табурета, які були виявлені під час огляду місця події, є помилковими, оскільки ОСОБА_6 21 квітня 2021 року був у будинку потерпілого в денний час та брав до рук цю табуретку, в результаті чого й залишив там сліди пальців рук. Виявлені відбитки пальців рук лише доводять факт присутності ОСОБА_6 в будинку потерпілого в денний час, але цього не заперечує й сам обвинувачений. Разом з тим, ці відомості не доводять його винуватість у вбивстві ОСОБА_10 .

Звертає увагу на те, що факт перебування ОСОБА_6 в будинку потерпілого 21 квітня 2021 року в денний час, а також те, що він брав до рук табуретку, коли сідав за стіл та коли підіймався з-за столу, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 .

Крім того, під час огляду місця події в будинку потерпілого на вилучених уламках табуретки були виявлені й інші сліди пальців рук, значна частина з яких не були придатними до ідентифікації, а два сліди були залишені невстановленою особою.

За таких обставин, захисник переконаний у тому, що особа яка залишила відбитки пальців рук не встановлена, а її причетність до вчинення цього кримінального правопорушення не перевірена. Під час досудового слідства не вживались належні дії по встановленню відповідної особи, не встановлено цю особу і під час судового розгляду.

Як на доказ винуватості ОСОБА_6 суд посилається на протокол обшуку від 22 квітня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого була вилучена банківська картка на ім`я ОСОБА_10 , з чим захисник не погоджується та вказує на те, що відеозаписом слідчої дії не підтверджується місце виявлення банківської картки та обставини її виявлення. Банківська картка зафіксована в руках учасника обшуку, який стояв обличчям до відеокамери, а тому є сумніви у виявленні картки саме в будинку обвинуваченого. Відбитків пальців рук на картці не виявлено.

Переконаний у тому, що протокол обшуку та носій запису обшуку є недопустимими доказами, оскільки, як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані під час постановлення слідчим суддею Новгород-Сіверського районного суду ухвали про надання дозволу на обшук без проведення повної технічної фіксації судового засідання, а тому не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Вважає, що під час досудового слідства та судового розгляду не здобуто жодного доказу причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому злочину, а тому, відповідно до вимог ст. 284 КПК України його необхідно виправдати, а кримінальне провадження закрити, звільнивши ОСОБА_15 з-під варти в залі суду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вирок суду просили скасувати та закрити провадження у справі через відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перелічивши ряд доказів, які доводять винуватість ОСОБА_6 , а також просив вирок суду змінити, застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання та зарахувати у строк відбування покарання відбуте покарання за вироком від 15 червня 2021 року, повторно дослідивши протокол та відеозапис обшуку, висновки експертиз, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

З рапорту ст. інспектора-чергового Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області від 22 квітня 2021 року убачається, що о 07 годині 59 хвилин на номер служби «102» від фельдшера ОСОБА_16 надійшло повідомлення про те, що в домогосподарстві по АДРЕСА_1 , був виявлений труп власника будинку ОСОБА_10 , 1963 року народження, у якого розбита голова, навколо тіла кров, труп лежить на ліжку на животі, на спині видно садна, біля ліжка на підлозі лежить зламана табуретка, біля тіла на ліжку є уламки від неї. Тіло виявила його дружина ОСОБА_17 , яка мешкає в іншому будинку поряд. Живим чоловіка бачила напередодні ввечері.

О 09 годині 16 хвилини цього ж дня відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 квітня 2021 року, предметом огляду було домогосподарство АДРЕСА_1 , під час якого, окрім території двору та господарських будівель, був оглянутий будинок, в одній з кімнат якого з правої сторони, за столом, на спальному ліжку, обличчям до низу був виявлений труп громадянина ОСОБА_10 , 1963 року народження, з явними тілесними ушкодженнями. При вході в кімнату на дерев`яній лавці, були виявлені фрагменти розбитої дерев`яної табуретки, на яких були виявлені плями бурого кольору.

Крім того, були виявлені інші речі зі слідами речовини бурого кольору, які були вилучені. На ліжку частково під ковдрою був виявлений фрагмент розбитої дерев`яної табуретки (ніжка від табуретки).

Під час огляду трупа ОСОБА_10 22 квітня 2021 року було встановлено, що на повіках лівого ока мається синець овальної форми багряно-синього кольору, з чіткими контурами, розмірами 5х7 см. На правій брові синець, овальної форми з аналогічними характеристиками розмірами 2х3,5 см, на фоні якого рана щілевидної форми на 3х9 годин по умовному циферблату з нерівними осадженими краями довжиною до 2 см. Синець, що займає ліву скроневу ділянку та ділянку сосковидного відростку неправильної округлої форми, діаметром до 15 см, багряно-синього кольору. В лівій тім`яно-потиличній ділянці рана щілевидної форми на 6х12 годин по умовному циферблату з нерівними осадженими краями довжиною до 5 см, покрита темно-коричневими кірками, що нагадують засохлу кров. При надавлюванні в ділянці рани, з останньої виділяється рідка кров. В ділянці лівої брови щілевидної форми рана на 3х9 годин по умовному циферблату з нерівними осадженими краями довжиною до 1, 5 см. В лівій виличній ділянці синець округлої форми, багряно-синього кольору інтенсивний діаметром до 5 см. В проекції лівої лопатки синець овальної форми синюшного кольору розмірами 5х15 см. По зовнішній поверхні тазової кістки зліва, в ділянці гребня, синець з аналогічними характеристиками розмірами 3х8 см. По задній поверхні лівого стегна, в середній третині, синець аналогічних характеристик розмірами 2х6 см. По задній поверхні лівого плечового суглобу садна овальної форми під темно-коричневою кіркою нижче рівня шкіри розмірами 2х8 см. По зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу синець багряно-синього кольору округлої форми діаметром до 5 см., на фоні якого садна округлої форми діаметром 1, 2 см., під темно-коричневою кіркою нижче рівня шкіри. Інших тілесних ушкоджень при зовнішньому дослідженні виявлено не було.

Відповідно до висновку експерта № 57 від 26 липня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 встановлено, що смерть потерпілого настала внаслідок набряку головного мозку, який виник на фоні черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забійною раною, крововиливом в шкірно-м`язовий лоскут голови лівої тім`яно-потиличної ділянки, синця на повіках лівого ока, синця та забійної рани в ділянці правої брови, синця лівої тім`яно-скроневої ділянки, забійної рани в ділянці лівої брови синця лівої виличної ділянки, забоєм головного мозку, лінійними переломами основи черепа. Перелічені вище тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих предметів, в тому числі в час та при обставинах, що вказані в постанові та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілого настала в період з 21 на 22 квітня 2021 року, про що свідчать наступні ознаки: труп охолоджений рівномірно, трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, які звичайно підлягають дослідженню (жувальні, м`язи шиї, верхніх та нижніх кінцівок), трупні плями при натискуванні на них пальцем бліднуть та відновлюють своє забарвлення через 20 хвилин, ознаки гниття не виявлені.

Крім того виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої лопатки, по зовнішній поверхні гребня тазової кістки зліва, по задній поверхні в середній третині лівого стегна, садна по лівій задній поверхні лівого плечового суглобу, синця та садна по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, що могли утворитись в терміни, які вказані в постанові та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Також виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 9, 10 ребер по середньо-пахвовій лінії, що мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та могли утворитись від дії тупих предметів в терміни, що вказані в постанові.

Перелічені тілесні ушкодження могли утворитися в будь-якій послідовності, в короткий проміжок часу, в терміни, що вказані в постанові. Для утворення тілесних ушкоджень необхідно нанести не менше 5-ти ударів в ділянку голови потерпілого та удари в ділянку лівої лопатки, тазової кістки зліва, задню поверхню лівого стегна, задню поверхню лівого плечового суглобу, зовнішню поверхню лівого ліктьового суглобу, та бокову поверхню грудної клітини зліва.

Тілесні ушкодження потерпілого могли утворитись від ударів тупими предметами сторонньою особою табуреткою чи її фрагментами.

Тілесні ушкодження у вигляді синця та садна по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу могли утворитися при самозахисті потерпілого від нападника.

У момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий міг знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положенні, при цьому його положення могло змінюватися

Після отримання тілесних ушкоджень, що стали безпосередньою причиною смерті, виконання потерпілим цілеспрямованих рухів є сумнівним, у зв`язку із тяжкістю отриманої травми.

В крові трупу ОСОБА_10 виявлено етанол концентрації 3,1 г/л, що по відношенню до живої людини відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. (т. 5 а. п. 143-149).

24 квітня 2021 року із заявою до Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області звернувся ОСОБА_18 , який вказав, що у вбивстві свого батька ОСОБА_10 підозрює ОСОБА_6 . В іншій заяві ОСОБА_18 вказав про те, що особисто він та всі члени його родини побоюються за своє життя та здоров`я у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 неодноразово погрожував членам їх родини через конфлікт з його покійним батьком.

Першим, хто виявив труп потерпілого ОСОБА_10 був ОСОБА_19 , який під час допиту в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що йому треба було вшити за допомогою швейної машинки замок в одяг, тому він близько 06 години 45 хвилин пішов до ОСОБА_20 . По дорозі він нікого не зустрів. Обвинуваченого також зранку не бачив. Зайшов через незамкнені ворота у двір і зайшов до будинку, двері якого були не замкнені на замок, де у кімнаті побачив потерпілого. Почав кликати його по імені, але той не відповідав, тоді свідок підійшов ближче і побачив, що той лежить, ніяк не реагує і побачив на спині сині полоси (сорочка була задрана). Тоді свідок вийшов з кімнати і пішов до ОСОБА_17 , якій сказав, що з ОСОБА_10 щось не так. Вони разом пішли до будинку померлого. ОСОБА_21 подивилась і сказала, щоб свідок подзвонив фельдшеру і він її викликав.

Крім того, свідок вказав, що у потерпілого з усіма були дружні відносини, крім ОСОБА_6 . ОСОБА_10 йому розказував про те, як ОСОБА_22 бігав за ним із сокирою. Померлий намагався не підпускати до себе обвинуваченого. В той же час, ОСОБА_6 свідок охарактеризував як непередбачувану, запальну, агресивну людину, від якої невідомо чого можна чекати.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила показання свідка ОСОБА_19 щодо обставин виявлення тіла потерпілого. Крім того, ОСОБА_20 охарактеризувала, як розумну людину, яка багато чого вміла, був майстром, міг усе зробити, саме за це й жив. Вказав, що потерпілий був залежний від алкоголю, любив випити. З ОСОБА_10 вона останні два роки проживали окремо. Живим чоловіка вона бачила увечері напередодні, ОСОБА_10 прийшов до неї повечеряти, поспав, покурив і близько 21 години пішов додому. Видимих тілесних ушкоджень на чоловіку не було.

Вказала, що потерпілий висловлював побоювання за своє життя та здоров`я, бо ОСОБА_22 тримав померлого у постійній напрузі, часто погрожував йому, чоловік боявся обвинуваченого. Окрім обвинуваченого, з іншими людьми у потерпілого були дружні стосунки.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_18 свідками подій не були, про смерть батька дізналися зі слів матері. Однак, вказали про те, що були обізнані про давній конфлікт між їх батьком ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , який у 2016-2017 роках побив ОСОБА_10 , за що потім відбував покарання, після звільнення обвинуваченого батько боявся за своє життя.

Про неприязні відносини між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив й свідок ОСОБА_23 , однак, щодо обставин вчинення вбивства потерпілого нічого повідомити не зміг.

Свідок ОСОБА_24 також вказувала про те, що зі слів ОСОБА_10 їй було відомо, що потерпілий боявся ОСОБА_6 , з яким у нього були неприязні відносини.

Заперечуючи свою причетність до вчинення вбивства ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 21 квітня 2021року домовився працювати разом з ОСОБА_12 , коли той не прийшов, то він пройшовся селом та дізнався, що він може перебувати у ОСОБА_10 .

Після чого, близько 14 години, він пішов до ОСОБА_10 , зайшов у двір через відчинену хвіртку, в одному з вікон будинку побачив ОСОБА_20 , а в іншому вікні ОСОБА_25 . На нього почав гавкати собака, на гавкіт одночасно відреагували ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та вдвох вийшли з будинку.

На питання потерпілого, чому він прийшов до нього, він відповів, що прийшов до ОСОБА_26 . ОСОБА_27 розвернувся йти додому, сказавши йому, що він його здав поліції, яка допитувала його (обвинуваченого) з приводу крадіжки спиртного в сусідки, а ОСОБА_28 сказав, що вже закінчив та запропонував піти до будинку та випити. Коли ОСОБА_6 зайшов у будинок разом з ОСОБА_12 за столом на табуреті сидів ОСОБА_10 , ОСОБА_28 присів скраю стола на стілець.

ОСОБА_22 сказав ОСОБА_10 , що не здавав його, оскільки повідомив поліції, що про обставини крадіжки йому нічого не відомо. Тоді ОСОБА_10 сказав, щоб він брав стілець і сідав. Обвинувачуваний взяв стілець, сів між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 та вони стали випивати. Після розпиття пляшки ОСОБА_6 та ОСОБА_12 вийшли з будинку, повернули праворуч і повз ОСОБА_29 пішли додому до ОСОБА_6 .

В будинку потерпілого він перебував приблизно у період часу з 14 до 15 години 21 квітня 2021 року. Коли покидали будинок ОСОБА_20 , то той був у стані легкого алкогольного сп`яніння, але він нормально ходив і розмовляв, коли його залишали, то він сидів на тому дивані, на якому й знайшли його мертвим і у тому самому одязі. Жодних видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_10 не було.

Однак, такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 суперечать показанням потерпілих та свідків, а також зібраним під час досудового розслідування доказам.

Наявність неприязних відносин між обвинуваченим та загиблим ОСОБА_10 , страх потерпілого перед обвинуваченим виключають той факт, що потерпілий міг в чомусь звинувачувати ОСОБА_6 , а тим більше добровільно пустити його до свого будинку. В свою чергу свідок ОСОБА_12 знав про неприязні відносини між обвинуваченим та ОСОБА_10 тому й попередив потерпілого, що до будинку наближається ОСОБА_6 , в свою чергу потерпілий вийшов у двір саме для того, щоб обвинувачений не зайшов до будинку, а тому повністю виключається вірогідність висловленої ОСОБА_6 версії про те, що до будинку його запросив свідок ОСОБА_12 .

Так, будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_12 повідомив, що він 21 квітня 2021 року, близько 11 години, прийшов до ОСОБА_10 та взяв у нього мотоблок, на якому поїхав до однокласника, допомогти засипати щебінь. Близько 14 години він приїхав до ОСОБА_20 та повернув йому мотоблок. Близько 15 години він з ОСОБА_10 сиділи навпроти за столом та випивали горілку. Випили небагато, десь по три чарки горілки. Коли загавкала собака, то він визирнув у вікно та побачив у дворі потерпілого ОСОБА_30 та сказав про це ОСОБА_10 , на що відповів, що не буде того пускати того до хати та вийшов на двір. Розмовляв потерпілий з ОСОБА_6 стоячи на ґанку, бо не хотів впускати його до хати, а потім повернувся до будинку. Вони з ОСОБА_10 продовжували сидіти за столом, він ( ОСОБА_12 ) сидів на дерев`яному табуреті за столом навпроти ОСОБА_20 і в цей час, без дозволу власника, до будинку зайшов ОСОБА_6 та почав говорити ОСОБА_10 щось про адвоката, запитувати скільки той заплатив за адвоката, говорив з приводу справи, за яку колись ОСОБА_6 відбував покарання.

Свідок не заперечував, що ОСОБА_6 торкався рукою табурета, коли відсовував його, щоб присісти за стіл. При цьому, обвинувачений замахнувся відкритою долонею руки на ОСОБА_10 , але потерпілий продовжував спокійно сидіти, а свідок ОСОБА_12 попросив припинити і обвинувачений заспокоївся. В подальшому вони ніби спокійно розмовляли, випили по дві чи по три чарки горілки (близько 400 грамів). ОСОБА_6 випив 3-4 чарки горілки

та по ньому було видно, що він був в стані сп`яніння. Після цього ОСОБА_10 ліг спати на ліжко, а він з ОСОБА_6 близько 1617 години пішли разом, бо їм було по дорозі. Більше потерпілого ОСОБА_10 свідок не бачив, про смерть дізнався зранку, наступного дня близько 08-08.30 години.

Свідок охарактеризував потерпілого ОСОБА_10 , як дуже добру і зовсім неконфліктну людину, про яку залишились тільки приємні спогади. Про обвинуваченого ОСОБА_6 свідок сказав, що загалом вони мало спілкувались.

Такі показання свідка ОСОБА_12 спростовують показання обвинуваченого в досить дрібних, але суттєвих деталях. Так, свідок не вказував про те, що напередодні 21 квітня 2021 року домовлявся з обвинуваченим про спільну роботу, при цьому ОСОБА_12 займався своїми справами, допомагав однокласнику (тобто знав, що йому більше нікуди не треба), для чого й просив мотоблок у загиблого ОСОБА_10 , після повернення якого проводив спільний час з потерпілим та нікуди не поспішав. Отже, ОСОБА_6 прибув до будинку потерпілого саме з метою з`ясування відносин, але цьому на заваді стала присутність свідка ОСОБА_12 .

Крім того, свідок вказав, що до будинку ОСОБА_10 обвинувачений зайшов без запрошення, адже потерпілий не мав наміру його пускати, оскільки із обвинуваченим у нього був давній конфлікт. Зайшовши без дозволу до будинку потерпілого, ОСОБА_6 поводив себе агресивно, замахувався на нього рукою, що повністю спростовує версію обвинуваченого про те, що до будинку його запросив ОСОБА_12 та саме з боку ОСОБА_10 були претензії до ОСОБА_6 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 вказав, що 21 квітня 2021 року, близько 13 год. 30 хв. - 14 год., він пригнав мотоблок ОСОБА_10 , поставив його у дворі домоволодіння цивільної дружини та зайшов до будинку останнього. ОСОБА_10 лежав на ліжку та попросив принести щось поїсти. Свідок приніс з дому їжу, після того як потерпілий трохи поїв, то хвилин через п`ятнадцять до двору зайшов ОСОБА_6 .

Знаходячись в середині жилої кімнати будинку свідок ОСОБА_12 показав, що потерпілий ОСОБА_10 сидів на ліжку обличчям у бік вікон, що виходять у двір. Стілець з підставкою стояв біля грубки на ньому знаходилась кружка та відро з водою. В торці столу стояв табурет на кришці якого була нанесена шахова дошка, а по боках два табурета без малюнку. ОСОБА_10 встав, підійшов до столу та сів на табурет, що знаходився біля першого вікна при вході у двір, обличчям до ліжка. Він ( ОСОБА_12 ) сів на табурет напроти потерпілого обличчям до нього. Сидячі в будинку свідок краєм ока побачив у вікно, що до будинку підходить ОСОБА_6 , про що сказав ОСОБА_10 .. Потерпілий встав зі стільця та пішов у бік виходу з будинку. ОСОБА_10 відкрив вхідні двері та стоячі в порозі сказав ОСОБА_6 , не ходити сюди та забути сюди дорогу та зачинив перед ОСОБА_6 двері, після чого повернувся до жилої кімнати та сів на своє місце.

Приблизно через хвилину до кімнати зайшов ОСОБА_6 , підійшов до столу, став напроти ОСОБА_10 обперся лівою рукою об стільницю та висловлюючись нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_10 , почав йому погрожувати та говорити, що зараз його вдарить. Потім ОСОБА_6 почав говорити, що він до нього ( ОСОБА_10 ) по доброму, а той до нього отак та став згадувати колишній конфлікт, який відбувся між ними декілька років тому, за що ОСОБА_6 сидів у в`язниці через побиття ОСОБА_10 ОСОБА_6 спитав у ОСОБА_10 : «Скільки він віддав Шосткинському адвокату, щоб його ув`язнили, тисяч двадцять?» На що ОСОБА_10 йому відповів, що може й більше. ОСОБА_6 почав згадувати за трактор, який під`їжджав до нього, на якому був товариш ОСОБА_10 з Печенюг. Почав висловлюватись на адресу ОСОБА_10 нецензурними словами, після чого сказав, що він зараз його вдарить, обперся на стіл лівою рукою та замахнувся правою рукою, намагаючись вдарити в обличчя, в лівий бік. У цей момент свідок підвівся зі стільця та став між ними, тим самим завадив ОСОБА_6 нанести удар ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_6 заспокоївся, сів на стілець в торці столу та вони втрьох почали вживати алкоголь. Випивши по три чарки ОСОБА_10 встав та пішов ліг на ліжко відпочивати, часу вже було близько 16 год. 30 хв. 17 год.. ОСОБА_10 їх не проводжав.

На запитання слідчого в якому одязі були ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_10 був взутий у рожеві капці, штани чорного кольору та светр сірого кольору з блискавкою. ОСОБА_6 був вдягнений в штани чорного кольору, шапку чорного кольору, взутий був у кросівки білого кольору старі класичні, шкіряну куртку чорного кольору, светр сірого кольору товстий з коміром.

Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в домогосподарстві АДРЕСА_1 від 22 квітня 2021 року в другій жилій кімнаті будинку було виявлено банківську картку «Ощадбанк» видану на ім`я ОСОБА_31 , мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою» Київстар» № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою «Київстар» № НОМЕР_5 , двоє чоловічих штанів чорного кольору зі слідами РБК, одні сірі штани з РБК, кофту синьо-сірого кольору з РБК, одні сірі штани з РБК, кофту сіро-синього кольору з рукавами на ґудзиках з РБК, футболку зелено-білого кольору з РБК, ганчірку з червоною смужкою з РБК.

У першій житловій кімнаті виявлено: куртку чоловічу зимового типу чорного кольору «Diggis НLІFЕ», куртку чоловічу синьо-сірого кольору UNIDRES з РБК, светр сіро-коричневого кольору з кишенею зліва зі слідами РБК.

У веранді будинку виявлено: рушник із синіми смужками зі слідами рідини бурого кольору. Добровільно ОСОБА_6 були видані: чоловіча куртка зі шкіряного замінника чорного кольору зі слідами РБК, шапка чорного кольору зі слідами РБК, штани темно - синього кольору зі слідами РБК, шкіряні чоловічі туфлі зі шнурками WELFARE чорного кольору зі слідами РБК.

У веранді будинку виявлено: чоловічі резинові капці чорного кольору зі слідами РБК. У дворі на дровах виявлено: шкіряні чоловічі туфлі чорного кольору зі слідами РБК, чоловічі шкіряні туфлі зі шнурками чорного кольору зі слідами РБК. Всі виявлені речі були належним чином запаковані, опечатані та вилучені. (т. 5 а. п. 1-4).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19-21/16187-БД від 30 червня 2021 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на наданій на дослідження курці, добровільно виданій обвинуваченим ОСОБА_6 під час проведення обшуку за місцем його проживання, а саме: на лицевій поверхні лівої поли (об`єкт № 1.1), лицевій поверхні лівого рукава (об`єкт № 1.2) куртки виявлено кров людини; в області нижньої прорізної кишені на лицевій поверхні правої поли куртки (об`єкт №1.5) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Також на куртці в області нижньої прорізної кишені на лицевій поверхні лівої поли (об`єкт № 1.3), в області верхньої прорізної кишені на лицевій поверхні лівої поли (об`єкт 1.4.) та на лицевій та виворітній поверхні вільного нижнього краю правого та лівого рукава (об`єкт 1.6) виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

Експертом встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених в області нижньої прорізної кишені на лицевій поверхні правої поли куртки (об`єкт № 1.5) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т. 6 а. п. 51-62)

Відповідно висновку експерта від 14 травня 2021 року № СЕ-19/125-21/3696-Д за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи встановлено, що на поверхні наданої на дослідження картки «Ощадбанк» на ім`я « ОСОБА_27 », виявленої та вилученої 22.04.2021 в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 слідів папілярних ліній (слідів пальців рук та долонних поверхонь) не виявлено.

При цьому, на поверхнях двох уламків табуретки розмірами 37x270x420 мм та 17x50x305 мм, виявлених та вилучених 22.04.2021 під час огляду місця події, а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вбивства ОСОБА_10 виявлено 15 слідів рук розмірами 6x15 мм, 7x65 мм, 15x21 мм, 14x22 мм, 15x17 мм, 10x15 мм, 11x12 мм (на поверхні уламку розмірами 37x270x420 мм), 13x14 мм, 7x10 мм, 5x6 мм, 7x11 мм, 10x16 мм, 9x14 мм, 6x16 мм та 7x15 мм (на поверхні уламку розмірами 17x50x305 мм), які непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили), на поверхнях інших шести уламків табуретки слідів папілярних ліній (слідів пальців рук та долонних поверхонь) не виявлено;

два сліди пальців рук розмірами 17x27 мм, 14x23 мм та два сліди одного і того ж самого пальця руки однієї особи розмірами 15x29 мм, 17x19 мм, зафіксовані на таблиці до протоколу огляду місця події від 22.04.2021, проведеного за фактом вбивства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , придатні для ідентифікації за ними осіб, що їх залишили.

Два сліди одного і того ж самого пальця руки однієї особи розмірами 15x29 мм та 17x19 мм залишені вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дванадцять слідів рук розмірами 13x22 мм,-13х15 мм, 7x10 мм, 11x16 мм, 7x11мм, 10x40 мм, 5x19 мм, 20x43 мм, 11x12 мм, 4x12 мм, 22x25 мм та 30x45 мм, зафіксовані на таблиці до протоколу огляду місця події від 22.04.2021, проведеного за вказаною вище адресою, непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили).

Два сліди пальців рук розмірами 17x27 мм та 14x23 мм залишені не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дактилокарти заповнені на імена яких надані на дослідження, а іншою особою (особами). (т. 5 а. п. 157-177).

Намагання сторони захисту довести суду свою версію подій та виникнення слідів пальців рук обвинуваченого ОСОБА_6 на стільці з будинку потерпілого, яким ОСОБА_10 були спричинені смертельні тілесні ушкодження, не приймається до уваги.

Так, відповідно до дослідницької частини на експертизу були надані вісім уламків табуретки, вилучені під час огляду місця події 22 квітня 2021 року. Два уламки були упаковані в додаткову упаковку, яка представляє собою картонний згорток, обмотаний липкою стрічкою та з наклеєним аркушем паперу, на якому міститься запис «Зі слідами рук!!!»(відповідно до протоколу огляду в окрему упаковку були запаковані ті уламки, які були оброблені спеціальним криміналістичним порошком). Крім того, експерту була надана таблиця до протоколу огляду місця події зі слідами рук, на якій об`єкти 3 та 5 позначені, як сліди рук, вилучені з ніжок зламного стільця, що були виявлені в житловій кімнаті на лавці біля ліжка, що збігається з відомостями, зазначеними у протоколі огляду місця події.

В об`єкті 5 (сліди рук з ніжки розламаного стільця) було виявлено два сліди розмірами 15х29 та 17х19 мм, залишені одним і тим же самим пальцем руки однієї особи, а саме вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 .

Більш того, сліди пальця правої руки ОСОБА_6 були виявлені на ніжках розламаного стільця з будинку потерпілого, що виключає можливість їх виникнення в момент, коли обвинувачений сідав на стілець, як намагається довести сторона обвинувачення, оскільки для того, щоб сісти на стілець немає необхідності торкатися його ніжок, достатньо взятися за верхню його частину.

Відповідно до дослідницької частини вказаної експертизи, слідів пальців рук обвинуваченого на верхній внутрішній та зовнішній поверхні розламаного стільця виявлено не було. Всі виявлені експертом сліди не були придатні до ідентифікації.

Вказівка захисника на те, що органом досудового розслідування не було встановлено особу, сліди пальців рук якої також були виявлені на розламаному стільці з будинку ОСОБА_10 , не є свідченням того, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна інша особа.

Так, за свідченням значної кількості допитаних в рамках кримінального провадження осіб та характеристики з місця проживання потерпілого, убачається що ОСОБА_10 був доброзичливою та товариською людиною, займався виготовленням меблів, був гарним майстром, ні з ким не конфліктував. Єдина особа, з якою у потерпілого були неприязні відносини був саме ОСОБА_6 , який вже притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення потерпілий неодноразово виказував побоювання за своє життя через погрози на агресивне ставлення до нього ОСОБА_6 .

З огляду на те, що потерпілий був товариською людиною, не виключається можливість, що до нього в будинок могли приходити сторонні люди, сидіти на стільці та залишити свої відбитки, але орган досудового розслідування не уповноважений на визначення кола всіх осіб, які за якихось обставин могли перебувати в будинку потерпілого.

У той же час, присутність ОСОБА_6 в будинку потерпілого була виключно тому, що обвинувачений без дозволу власника зайшов до будинку, при цьому намагався нанести удар ОСОБА_10 і тільки присутність та втручання свідка зупинили його. Наявність відбитків пальця руки ОСОБА_6 на ніжці стільця, з огляду на наявність слідів крові потерпілого на його куртці та інших здобутих у провадженні доказів, вказують на те, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 спричинив саме ОСОБА_6 , а не інша особа, як намагається довести сторона захисту.

Намагання захисника довести перед судом неможливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме ОСОБА_6 з тих підстав, що експертом визначено час смерті потерпілого в період час з 23 год.21.04.2021 по 01 год. 22.04.2021, в той час як з моменту заподіяння тілесних ушкоджень до моменту смерті могло пройти шість годин, що на думку захисника не збігається з часом виявлення трупу ОСОБА_10 о 06 год. 45 хв., є безпідставним.

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 пояснив, що смерть ОСОБА_10 настала в період часу з 23 години 00 хвилин 21 квітня 2021 року по 01 годину 00 хвилин 22 квітня 2021 року. З моменту заподіяння тілесних ушкоджень до моменту смерті ОСОБА_10 могло пройти до 6 годин.

Так, під час досудового розслідування та судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_10 після 21 години 21 квітня 2021 року пішов до себе додому, видимих тілесних ушкоджень на ньому не було.

Встановлено, що близько 23 год. 30 хв. 21 квітня 2021 року, ОСОБА_6 вже прибув до господарства АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_13 , та почав ламати вхідні двері та вікна, погрожував фізичною розправою господині та намагався проникнути всередину будинку.

Тобто, після 23 години 21 квітня 2021 року ОСОБА_6 не міг перебувати за місцем проживання ОСОБА_10 , а потерпілий ОСОБА_10 не міг отримати тілесні раніше 21 години 21 квітня 2021 року.

За висновком експерта смерть потерпілого настала в період часу з 23 години 21 квітня 2021 року по 01 годину 22 квітня 2021 року, а тілесні ушкодження могли бути йому спричинені не пізніше ніж за шість годин до настання смерті, тобто до 01 години 22 квітня 2021 року.

Однак, шість годин, на які вказав експерт, це максимально допустимий експертом час, який міг прожити потерпілий після спричинення йому такої значної кількості та тяжкості тілесних ушкоджень, тривалість якого обумовлюється й фізичним станом потерпілого та може бути меншою, про що завбачливо не згадує захисник, чомусь звертаючи увагу на час виявлення трупу потерпілого.

За таких обставин, з урахуванням повідомлених експертом медичних даних та встановлених під час досудового розслідування та судового розгляду обставин, ОСОБА_6 міг спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 в період часу з 21 по 23 годину 21 квітня 2021 року, в той час як смерть потерпілого наступила у визначений експертом період часу з 23 години 21 квітня 2021 року по 01 годину 22 квітня 2021 року. На момент виявлення трупу потерпілого свідком о 06 годині 22 квітня 2021 року, ОСОБА_10 був вже мертвий не менше як 5 годин 45 хвилин.

З огляду на зміст розмови ОСОБА_6 зі своїм співкамерником в умовах Чернігівського слідчого ізолятору, за результатами даних проведених аудіо-, відеоконтролю за особою від 07 червня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_6 на запитання співрозмовника підтвердив, що наніс потерпілому значну кількість тілесних ушкоджень. (т. 5 а. п. 112-115).

Вимога захисника визнати протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 22 квітня 2021 року недопустимим доказом з тих підстав, що дозвіл на його проведення був наданий слідчим суддею з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а саме без здійснення повної фіксації судового засідання технічними приладами, є безпідставною.

Під час досудового розслідування слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Під час проведення слідчим суддею судового засідання з розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку господарства АДРЕСА_1 секретарем судового засідання була здійснена технічна фіксація судового засідання. Проте, під час відтворення запису вказаного судового засідання відтворюється лише аудіозапис судового засідання. Відтворити відеозапис засідання з носія, який міститься в матеріалах справи, не представилось можливими з технічних причин.

Колегія суддів звертає увагу сторони захисту, що станом на 22 квітня 2021 року фіксування судових засідань відбувалося згідно з вимогами Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового процесу (судового засідання), затвердженої наказом Державної судової адміністрації №156 від 06 червня 2022 року.

Відповідно до п.п. 2.2. та 2.3 розділу ІІ цієї Інструкції, фіксування судового засідання технічними засобами - це технічний запис розгляду справи судом за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що включає в себе створення фонограми судового засідання.

Звукозаписувальний технічний засіб (далі - комплекс звукозапису) - сукупність програмно-апаратних засобів та приладів, що забезпечують належне фіксування, зберігання, копіювання (дублювання) і використання інформації, яка відображає хід судового засідання.

Частиною 4 статті 107 КПК України в редакції, яка була чинною станом на 22 квітня 2021 року, визначено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Тобто, на час розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 діяли норми закону, які не передбачали відео фіксації судового засідання, як помилково стверджує наразі сторона захисту.

Лише з 06 червня 2022 року вказана вище Інструкція втратила свою чинність на підставі Наказу Державної судової адміністрації № 156 від 06.06.2022, яким були затверджені положення Інструкції

щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, якими в свою чергу передбачено необхідність не тільки аудіо фіксації судового засідання, а й відео фіксації.

Таким чином, доводи захисника щодо визнання протоколу обшуку недопустимим доказом є безпідставним, оскільки слідчим суддею було дотримано вимог чинного законодавства щодо фіксування судового засідання.

Твердження захисника про те, що під час обшуку пластикову карту «Ощадбанк», видану на ім`я ОСОБА_10 , могли підкинути його підзахисному, адже момент її виявлення на зафіксований відеокамерою а зафіксований лише момент того як вона перебуває в руках особи, яка проводила обшук, не приймається до уваги колегією суддів.

Як слідує з наявного в матеріалах провадження протоколу обшуку та відеозапису його проведення, від 22 квітня 2021 року, обшук було проведено з дотриманням вимог ст. 236 КПК України за участю ОСОБА_6 , понятих та інших учасників кримінального провадження, особи яких були встановлені перед початком слідчої дії, роз`яснені їх права та обов`язки, повідомлено марку відеокамери, якою здійснюється фіксування слідчої дії та номер картки на яку безпосередньо здійснюється запис та яка долучена до протоколу обшуку в якості його невід`ємної частини, що цілком узгоджується з положеннями вказаної норми статті.

Після того, як ОСОБА_6 провів учасників слідчої дії на територію свого домогосподарства, на запитання слідчого чи є в його будинку речі, обіг яких заборонено, він відповів, що немає, якщо дві сторонні особи (поняті) нічого не підкинули.

У будинку обвинувачений провів усіх учасників обшуку до крайньої житлової кімнати, невеликого розміру, в якій знаходились меблі, крісла, диван, телевізор та тумбочка, що створювала труднощі у фіксуванні всіх дій, адже камера не могла одночасно охопити всіх учасників, як намагається довести захисник, при цьому відео оператор намагався зафіксувати всіх, поняті знаходились по обидві сторони від крісла, на якому спочатку сидів ОСОБА_6 , тобто могли бачити одночасно як проводиться огляд речей із шаф, що стояли навпроти крісла, на якому сидів обвинувачений, так і могли спостерігати за діями працівника поліції, який здійснював огляд речей на тумбочці біля телевізора, поруч з яким в кріслі сидів ОСОБА_6 та уважно спостерігав за його діями.

У той час, як камера фіксувала вилучення речей з плямами речовини бурого кольору, працівник поліції, що знаходився біля вікна повідомив, що знайшов карточку, відразу після цього камера зафіксувала, як він її дістає, в цей час з крісла встає ОСОБА_6 та своєю спиною затуляє огляд відеокамери (з огляду на розміри кімнати та зріст обвинуваченого), після чого він починає стверджувати про те, що карточку йому підкинули.

Колегія суддів погоджується з тим фактом, що момент виявлення банківської картки на ім`я ОСОБА_20 не повністю попав на відеокамеру, однак, камерою зафіксована спина та руки працівника поліції, які вказують на те, що він не мав змоги дістати та підкинути банківську карту обвинуваченому, як намагається довести сторона захисту.

Колегія суддів вважає, що відеофіксація була проведена належним чином, всі події, моменти виявлення, вилучення, опечатування речей проведені відповідно до вимог кримінального процесуального закону, за діями працівників поліції спостерігали поняті, які зауважень до протоколу обшуку не вносили та не заявляли про будь-які порушення з боку працівників поліції на відеозапису.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні відсутні підстави стверджувати про порушення вимог ч. 10 ст. 236 та ч. ч. 1 і 6 ст. 107 КПК України.

Зібрані докази однозначно та беззаперечно вказують на доведеність обставин вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_6 за обставин, які були встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, та які суд перевірив під час судового розгляду, обґрунтувавши свої висновки у вироку.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого, погрози в бік ОСОБА_10 , за спричинення тілесних ушкоджень якому обвинувачений вже відбував покарання в місцях позбавлення волі та після вчинення злочину, механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів та локалізацію тілесних ушкоджень, переважна більшість яких заподіяна обвинуваченими у життєво-важливі органи (голову) безумовно вказують на спрямованість дій ОСОБА_6 саме на позбавлення життя потерпілого.

Ураховуючи всі встановлені обставини кримінального провадження, суд правильно встановив, що ОСОБА_6 мав неприязні відносини з потерпілим, неодноразово погрожував йому фізичною розправою, в тому числі й напередодні вбивства, на його курці знайдено кров потерпілого, що було б неможливим у разі, якби обвинувачений не спричинив йому смертельні тілесні ушкодження, адже до 21 години 21 квітня 2021 року видимих тілесних ушкоджень потерпілий не мав, на ніжках стільця з будинку потерпілого виявлені сліди пальця руки обвинуваченого, а в будинку обвинуваченого - банківську карту на ім`я потерпілого, а тому саме обвинувачений мав умисел на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , а тому дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, як про це йдеться в апеляційній скарзі сторони захисту, колегія суддів не вбачає.

За правилами ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

15 червня 2021 року вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі.

У цьому кримінальному провадженні він визнаний винуватим в умисному вбивстві потерпілого, вчиненому в ніч з 21 на 22 квітня 2021 року, був взятий під варту 22 квітня 2021 року, проте суд першої інстанції, замість того щоб застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів за двома вироками, провів зарахування терміну попереднього ув`язнення, виключивши з нього час, коли ОСОБА_6 відбував покарання за попереднім вироком.

У строк відбуття покарання судом першої інстанції ОСОБА_6 зарахований строк його тримання під вартою в період часу з 22 квітня 2021 року по 22 серпня 2021 року та з 20 жовтня 2023 року по 10 липня 2025 року.

У частині 4 ст. 70 КК України передбачена ситуація призначення покарання за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Грабіж і заподіяння легких тілесних ушкоджень були розкриті і розглянуті раніше, ніж навмисне вбивство, яке було вчинене до постановлення вироку від 15 червня 2021 року, відповідно суд повинен був застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання за двома вироками за сукупністю злочинів, а також зарахувати у строк відбування покарання відбуте покарання за попереднім вироком, чого не зробив, не застосувавши кримінальний закон, який підлягав застосуванню.

Апеляційної скарги прокурора з цього приводу не було, а тому колегія суддів вважає, що застосуванням положень ст. 70 ч.1, 3 та 4 КК України і призначення покарання за сукупністю злочинів за двома вироками буде погіршенням становища обвинуваченого ОСОБА_6 .

У той же час, обчислення строку відбування покарання за навмисне вбивство з часу його фактичного затримання, з 22 квітня 2021 року, не змінює правової кваліфікації, міри покарання, та дозволяє виконати вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду про зарахування терміну попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Засудженому ОСОБА_6 обчислювати строк відбування покарання за цим вироком з 22 квітня 2021 року.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який тримаються під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_34 ОСОБА_35 ОСОБА_36