Справа № 192/2553/25
Провадження № 1-в/192/559/25
Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області заяву засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в см. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 70 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з заявою про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України у зв`язку з тим, що він вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, а вказане діяння декриміналізоване. В судовому засіданні заяву підтримав.

У судове засідання представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився. Повідомлений про місце та час розгляду заяви належним чином.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши додані до заяви матеріали вважає, що остання підлягає задоволенню з таких підстав.

З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17лютого 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 4 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а остаточне покарання призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року.

З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 1 року позбавлення волі за вчинення 30 січня 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а розмір завданої шкоди складає 900 гривень 00 копійок. Також вказаним вироком ОСОБА_3 був засуджений за пп.6,13, ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі.

Остаточне покарання призначене за ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого пп.6,13, ч. 2 ст. 115 КК України. На підставі ст. 71 КК України було приєднано невідбуту частину покарання у виді 1 року позбавлення волі, яке призначене вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст.115 КК України.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 70 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, судом встановлено, що розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України станом на 30 січня 2019 року не перевищувала 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян.

Тому вказане діяння є декриміналізованим та ОСОБА_3 слід негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року в частині засудження за ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, оскільки покарання було призначене за ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого пп.6,13, ч. 2 ст. 115 КК України, тому звільнення від покарання за ч. 1 ст. 185 КК України не впливає на остаточний строк покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року в частині засудження до 1 року позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1