Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/444/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 401/2798/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Дружківка Донецької області, громадянці України, проживаючій у місті Київ, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 .

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 30(тридцять) календарних днів, починаючи з моменту його застосування, тобто з 10 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року включно. Покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ ВП №1(м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області за кожним викликом; не відлучатися за межі міста Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, впливати на свідків, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, отже встановлено наявність передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

Захисником до суду надані характеризуючі матеріали з яких вбачається, що ОСОБА_7 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Згідно довідки про доходи ОСОБА_7 за період з січня по серпень 2025 року отримала заробітну плату в розмірі 74840 гривень, з врахуванням податків дохід становить 61368,80 гривень. З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не має можливості сплатити заставу у тому розмірі, що вказаний у клопотанні слідчого.

При вирішенні клопотання також враховувалась вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до інкримінованого кримінального правопорушення, враховується тяжкість покарання, передбачене за вчинене правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваної, те що вона має постійне місце проживання, відсутність можливості сплатити кошти в якості застави.

В апеляційній скарзі прокурор Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 430 000 грн. в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.10.2025 із застосуванням обов`язків.

Вважає, що зазначені висновки слідчого судді є необгрунтованими, а рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді застави - не законним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, обираючи підозрювані найбільш м`який запобіжний захід, не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із протиправним заволодіння нею бюджетними коштами, на загальну суму 429 599,04 (чотириста двісті дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень, 04 копійки).

У клопотанні про обрання запобіжного заходу окремо викладено обставини, які свідчать про неможливість запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При прийнятті рішення про відмову в обрання запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя вибірково дав оцінку майновому стану підозрюваної, не врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваної (у підозрюваної та членів її родини наявне нерухоме майно), чим порушено вимоги ч. 4 ст. 182 КПК України.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваній умисного злочину в умовах воєнного стану, свідчать про її суспільну небезпеку, і відношення до особливої категорії правопорушень, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

Заслухавши доповідача, підозрювану ОСОБА_7 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділенням поліції розслідується кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

28 серпня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме в тому, що вона вчинила заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, а саме виконуючи обов`язки директора ПП "Нафтоагросерсів", постачала кам`яне вугілля неналежної якості за завищеною ціною відділу освіти Онуфріївської селищної ради для опалення навчальних закладів сіл Куцеволівка, Вишнівці та Дереївка.

В ході досудового розслідування зібрано докази причетності ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: договір закупівлі №225 від 13 травня 2024 року з додатковими угодами від 22 травня та 10 червня 2024 року, актами прийому передачі до даного договору від 20 червня 2024 року, платіжну інструкцію від 20 червня 2024 року про перерахування коштів в сумі 719998,80 гривень, видаткову накладну від 20 червня 2024 року, висновок експерта від 11 лютого 2025 року, пояснення свідків, протоколи огляду місця події від 26 листопада 2024 року.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України. Їх аналіз вказує на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрювану зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 30(тридцять) календарних днів, починаючи з моменту його застосування, тобто з 10 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як визначено ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Розглядаючи клопотання, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять дані на підтвердження доказів обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри".

Обгрунтованість пред`явленої підозри підтверджується матеріалами доданими до клопотання, які буди предметом дослідження слідчим суддею та надано оцінку при постановлені оскаржуваного рішення.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

З урахуванням наявності долучених до клопотання доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваної, слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, впливати на свідків.

При вирішенні клопотання також враховується вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до інкримінованого кримінального правопорушення, враховується тяжкість покарання, передбачене за вчинене правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваної, те що вона має постійне місце проживання, відсутність можливості сплатити кошти в якості застави.

Під час розгляду судом першої інстанції клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що інший запобіжний захід, окрім особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною, дані про особу підозрюваної, колегія суддів приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме у виді особистого зобов`язання.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів надав загальну оцінку вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Посилання прокурора щодо наявності у кримінальному провадженні ризиків незаконного впливу на свідків та продовження кримінального правопорушення, колегія суддів вважає не обгрунтованими, оскільки прокурором не наведено достатніх відомостей на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваної та її процесуальної поведінки, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам, які прокурор вважає доведеними.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 року, якою застосовано до підозрюваної застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 30(тридцять) календарних днів, починаючи з моменту його застосування, тобто з 10 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4