Справа № 147/2207/25
Провадження № 1-кс/147/6/26
УХВАЛА

про відвід слідчому судді

13 січня 2026 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
із участю секретаря ОСОБА_2
підозрюваногоОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 підозрюваним ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України , було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 в усній формі, який згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, у підозрюваного виникли сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки ним було скеровано до Вищої ради правосуддя скаргу на дії слідчого судді ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав заявлений ним відвід та зазначив, що суддя ОСОБА_4 , розглядаючи клопотання про затримання підозрюваного та обрання в подальшому запобіжного заходу, не прийняла до уваги та не задовольнила жодного клопотання підозрюваного, не перевіривши жодних фактів, зазначивши неправдиві відомості, надані слідчим, винесла ухвалу про його затримання та обрання запобіжного заходу. Також суддя ОСОБА_4 не прийняла жодного відводу, зокрема, слідчому, який вводив суд в оману щодо місця проживання підозрюваного, втечі з лікарні, тощо. Вважає, що суддя ОСОБА_4 має упереджене ставлення до нього, та стверджує, що при винесенні рішень на суддю ОСОБА_4 здійснювався політичний вплив, а справа направлена насамперед на його умисну ізоляцію від суспільства в зв`язку з його професійною журналістською діяльністю та з метою виявлення контактів його інформаційних джерел, перешкоджання його професійній діяльності. З огляду на це, стверджує, що при ухваленні рішень суддя не була незалежна та неупереджена, а виконувала вказівки виконавчої влади. Тому підозрюваний звернувся до Вищою ради правосуддя із скаргою на дії слідчого судді ОСОБА_4 . Також з приводу зазначених подій ним була розміщена в ЗМІ публікація щодо незаконних дій судді. Тому з огляду на вказане вважає, що на суддю ОСОБА_4 здійснюється тиск і вона буде упереджено ставитися до підозрюваного при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу, відтак просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від його розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_4 , стосовно якої розглядається заява про її відвід в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд заяви про відвід здійснити без її участі. У вирішенні питання про її відвід покладається на розсуд суду.

Прокурор та захисник підозрюваного в судове засідання не з`явилися, будь яких клопотань не надали.

Неявка зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Заслухавши підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу з огляду на таке.

Судом встановлено, що на розгляді у слідчого судді ОСОБА_4 перебуває клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні 09.01.2026 під час розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжному заходу, у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 у зв`язку з сумнівами підозрюваного у її неупередженості.

Згідно зі ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За правилами ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

У відповідності зі ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст.76 КПК України визначені обставини, які виключають участь судді у справі.

Згідно ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-76 КПК України слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність, особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у § 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у § 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

При цьому в рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 16.07.2009 (п. 40) у справі «Биков проти України» (Bykov v. Ukraine) зазначено, що задачею національних судів є організація судового розгляду таким чином, щоб він був швидким та ефективним.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

При цьому не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому у відводі неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду даного провадження суд також бере до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Проаналізувавши заяву про відвід та дослідивши матеріали справи, суд не встановив жодних обставин, які дійсно свідчать про необ`єктивність та упередженість слідчого судді. Доводи заяви про відвід зводяться виключно до незгоди із процесуальними діями слідчого судді та того, що підозрюваний звернувся з скаргою на дії судді ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя та розмістив публікацію в ЗМІ щодо дій слідчого судді що, у свою чергу, узгоджується з наведеними вище приписами закону. Жодних інших фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_4 поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність при розгляді даного провадження, та могли бути підставами для відводу заявником в заяві не зазначено.

Аргументи, якими підозрюваний мотивує свою заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б могли свідчити про особисту упередженість слідчого судді ОСОБА_4 або її необ`єктивність під час розгляду кримінального провадження, у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

З урахування викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 16.00 год 14 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1