Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5320/25
Провадження № 1-кп/279/670/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростень кримінальне провадження №0000551 від 26.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино, Свалявського району, Закарпатської області, українця громадянина України, з середньою освітою, особи з інвалідністю ІІ-групи, пенсіонера, який на утриманні малолітніх осіб не має, не є військовослужбовецем, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 близько 08:30 годин ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією рф введено воєнний стан, знаходився в квартирі АДРЕСА_2 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: золоту каблучку 585 проби, маса якої без вставок становить 2,7 грама вартістю 6992, 49 грн. Після чого з місця події з викраденим зник, чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на вищевказану суму. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. З огляду на те, що обвинувачений раніше не судимий, вину визнає повністю, щиро кається, обтяжуючих покарання обставин немає вважає за можливе звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та відшкодує завданий збиток потерпілій.

Потерпіла в судовому засіданні дала показання, що о 8:30- 08:40 годин 25.07.2025 року вона приїхала з села та, підіймаючись сходами у під`їзді, зустріла ОСОБА_5 , з яким особисто не знайома, але бачила його кілька разів на вулиці. На її запитання при зустрічі ОСОБА_5 відповів, що завів її чоловіка додому. Зайшовши у квартиру через 2 години ОСОБА_4 виявила відсутність золотої каблучки, яка лежала раніше на холодильнику. У неї виникла підозра, що крадіжку міг вчинити ОСОБА_5 , який заходив до квартири разом з її чоловіком. Цього ж дня чоловік потерпілої пішов до місця проживанна ОСОБА_5 , але донька обвинуваченого повідомила, що батько поїхав у місто. Каблучка до цього часу їй не повернута, збитки не відшкодовані. Щодо міри покарання обвинуваченому зазначила, що не наполягає на суворому покаранні, зокрема, пов`язаному з позбавленням волі, однак хоче, щоб він повернув їй 7000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні дав показання, відповідно яких свою вину у вчиненному визнав повністю, вибачився перед потерпілою та підтвердив, що дійсно у липні 2025 року, погодився, що це могло бути 25 числа, він вранці зустрів чоловіка потерпілої д.Васю, з яким випили, а потім провів останнього до його квартири, допомагаючи занести воду. У квартирі він побачив на холодильнику золоту обручку, яку таємно викрав, після чого здав її до ламбарду та отримав 7 тис. грн. З приводу вчиненного висловив щире каяття, запевнив, що збирає кошти для повернення їх потерпілій.

Прокурор з огляду на позицію обвинуваченого, який не заперечував обставин інкримінованого йому правопорушення, заявив клопотання про розгляд справи без дослідження доказів у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла та обвинувачений підтримали думку прокурора та погодилися на розгляд справи без дослідження письмових доказів.

Суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено про те, якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, у т.ч. з підстав їх недослідження, чи дослідження не в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої, обвинуваченого у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом потерпілої та обвинуваченого і дослідженням даних, що його характеризують.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених в умовах воєнного стану

У відповідності до положень ч.2 ст.50 КК України суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також керується нормами ч.1, 2 ст.65 КК України, відповідно яких при суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 ,відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виразилося у визнанні та усвідомленні скоєного діяння, щирий жаль з приводу цього та осуд вчинених діянь, критичну оцінку та засудження своєї протиправної поведінки з вибаченнем перед потерпілою, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів; особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо, нарікань з боку мешканців м.Коростень до спілки окуржних голів будинкових, вуличних комітетів відносно ОСОБА_5 не надходило, раніше не судимий, на обліках у психіатра, нарколога та в Коростенському РВ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області не перебуває, а також стан здоров`я ОСОБА_5 , який має 2 групу інвалідності загального захворювання.

Враховуючи особу винуватого, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність кількох обставин, що його пом`якшують, керуючись ст.65 КК України та принципом індивідуалізації покарання, виходячи з вимог закону про необхідність та достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, з урахуванням думки потерпілої, яка не наполагала на суворому покаранні з реальним його відбуттям, суд дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_5 мінімальний строк покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме така міра покарання, на переконання суду, буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним іншого кримінального правопорушення.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, тому питання щодо відшкодування завданих збитків потерпілій судом при ухваленні вироку не вирішується. Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України цивільний позов може бути пред`явлений потерпілою у порядку цивільного судочинства. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи, що становлять 1782,80 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 131,183, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- виконувати інші заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1782,80 гривень витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-25/714198-ТВ від 20.08.2025 року.

Речові докази: Оригінал договору №С30-25007532 від 25.07.2025 року на ім`я ОСОБА_5 на 1 аркуші та DVD-R диск із камер відеоспостереження ТОВ «ЛОМБАРД» «ДІМ МІКРОФІНАНС» №1, за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 31, DVD-R диск до протоколу слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 за 26.08.2025- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6