Провадження №1-кп/638/1213/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001209 від 08.12.2025 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою у м. Харків, громадянкою України, українкою, не військовозобов`язаною, з вищою освітою, одруженою, раніше не судимою, не працюючою, зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

19.12.2025 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження №0001209 від 08.12.2025 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості міжпрокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченоюОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України, в тому що вона скоїла вказане умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Приписами ст.ст. 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою та унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно до приписів ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до приписів ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, які є військовим формуванням і згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про оборону України» є створеною відповідно до законодавства України сукупністю військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

При цьому відповідно до приписів ст.ст. 11, 12 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України, серед іншого, провадять свою діяльність на засадах комплектування шляхом призову громадян на військову службу, а основними складовими такої діяльності є підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, що здійснюється органами військового управління, командирами і начальниками усіх рівнів.

Положенням ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає, в тому числі, дотримання правил військового обліку.

Згідно з абзацом 3 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Таким чином викладені вище положення чинного законодавства України свідчать про те, що забезпечення мобілізаційної готовності під час особливого періоду є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних Сил України, а отримання громадянами України необґрунтованих відстрочок від мобілізації без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України у частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Так, 24.02.2022 Російською Федерацією (далі - рф), як державою-агресором, першою застосовано збройну силу проти України і шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням через державні кордони України здійснено незаконне вторгнення на її територію та вчинено збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Також окуповано частину зазначених територій, чим вчинено дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває дотепер і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку і який діє по теперішній час.

Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію, який в подальшому неодноразово продовжено і який діє по теперішній час.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Пунктом 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок), передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно з п. 56 вказаного Порядку відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до абз. 1 п. 58 даного Порядку за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Крім того, абз. 10 п. 60 вказаного Порядку передбачено, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.

У абз. 11 п. 60 даного Порядку зазначено, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пунктів 57-58-1 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки без повторного надання військовозобов`язаним документів, що підтверджують право на відстрочку, за наявності у нього законних підстав на відстрочку (відповідно до раніше поданих військовозобов`язаним документів для оформлення відстрочки) на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки.

Згідно з абз. 24 п. 60 вказаного Порядку відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 2 додатка 5, надається на семестр, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 62 даного Порядку здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.

Крім того, положеннями ст. 1 Закону України «Про освіту» передбачено, що здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти.

Також згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про освіту» результати навчання - знання, уміння, навички, способи мислення, погляди, цінності, інші особисті якості, набуті у процесі навчання, виховання та розвитку, які можна ідентифікувати, спланувати, оцінити і виміряти та які особа здатна продемонструвати після завершення освітньої програми або окремих освітніх компонентів.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Разом із цим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про фахову передвищу освіту», підставою для відрахування здобувача фахової передвищої освіти є невиконання індивідуального навчального плану.

Так, відповідно до Положення про організацію освітнього процесу у ВСП «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету», зі змінами і доповненнями, затвердженого педагогічною радою 27.09.2023, введеного в дію Наказом в.о. директора від 27.09.2023, розробленого на підставі Типового положення про організацію освітнього процесу в закладах фахової передвищої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 02.05.2023 № 510, розроблене відповідно до ч. 2 ст. 45, ч. 6 ст. 50 Закону України «Про фахову передвищу освіту», Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах фахової передвищої освіти, та надання їм академічної відпустки, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 09.05.2024 № 653, Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, та надання їм академічної відпустки, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України 07.02.2024 № 134, встановлено наступне:

- відповідно до п. 4.13 розділу IV Положення - для оцінювання, діагностики результатів навчання здобувачів освіти проводяться контрольні заходи, які включають поточний та підсумковий (семестровий контроль, атестація здобувачів) контроль. ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» забезпечує справедливе та об`єктивне оцінювання результатів навчання відповідно до Положення про оцінювання результатів навчання здобувачів освіти у ВСП «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету»;

- відповідно до п. 6.2. розділу VI Положення - семестровий контроль проводиться у формах семестрового екзамену, курсових робіт (проектів), семестрового заліку, захисту звіту з практики тощо. Особливості різних форм семестрового контролю, шкала оцінювання результатів навчання, форма та критерії оцінювання результатів навчання здобувачів освіти за курс повної загальної (профільної) середньої освіти визначаються Положенням про оцінювання результатів навчання здобувачів освіти у ВСП «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету»;

- відповідно до п. 11.2 розділу XI Положення - відрахування зі складу здобувачів освіти (далі - відрахування) - втрата особою статусу здобувача фахової передвищої/вищої освіти в порядку, визначеному цим Положенням, що має наслідком припинення прав та обов`язків здобувача фахової передвищої/вищої освіти;

- відповідно до п. 11.4.1 вказаного Розділу, однією із підстав відрахування здобувача фахової передвищої освіти являється невиконання індивідуального навчального плану;

- відповідно до п. 11.4.2 вказаного Розділу, перелік обставин, що вважаються невиконанням індивідуального навчального плану, визначається із дотриманням сукупності вимог, серед яких такі, як відрахування у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану у частині отримання за результатами підсумкового контролю, крім єдиного державного кваліфікаційного іспиту, незадовільної оцінки можливе лише за умов, якщо відповідно до цього Положення здобувачу фахової передвищої/вищої освіти була надана можливість покращення результатів підсумкового контролю з відповідного освітнього компонента незалежно від кількості отриманих незадовільних оцінок, але здобувач фахової передвищої/вищої освіти у встановлений строк не скористався такою можливістю або за результатами повторного проходження підсумкового контролю отримав незадовільну оцінку, оскарження (апеляції) у встановленому ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» порядку рішення, дії або бездіяльності педагогічних працівників, посадових осіб та інших працівників Коледжу щодо організації і проведення підсумкового контролю, але здобувач фахової передвищої/вищої освіти у встановлений Коледжем не скористався такою можливістю або його скаргу було обґрунтовано відхилено.

Крім того, відповідно до Положення про оцінювання результатів навчання здобувачів освіти у ВСП «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету», затвердженого педагогічною радою від 28.08.2024, введеного в дію Наказом в.о. Директора № 153-0 від 28.08.2024, розробленого з урахуванням вимог Законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про вищу освіту», Національної рамки кваліфікацій, Положення про організацію освітнього процесу у ВСП «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» та інших нормативно-правових актів, якими регулюється освітній процес в Україні та у Коледжі, встановлено наступне:

- відповідно до п. 2.2 Розділу II Положення, підсумковий контроль - це перевірка розуміння здобувачами освіти програмного матеріалу освітнього компоненту в цілому, рівня набуття результатів навчання та сформованості відповідних компетентностей після опанування освітнього компоненту;

- відповідно до п. 2.2.1 Розділу II Положення, серед іншого, зазначено, що підсумковий (семестровий) контроль у Коледжі проводиться у формі заліку або екзамену в терміни, передбачені графіком освітнього процесу. Залік - це форма підсумкового контролю, що полягає в оцінюванні набутих здобувачем освіти результатів навчання за освітнім компонентом на підставі результатів поточної успішності протягом семестру та виконаних ним навчальних завдань (як аудиторних, так і під час самостійної роботи), визначених програмою. Екзамен - це форма підсумкового контролю, яка полягає в оцінюванні набутих здобувачем освіти результатів навчання шляхом перевірки засвоєння ним теоретичного та практичного програмного матеріалу за певним освітнім компонентом. Екзамен проводиться під час сесії. Екзаменаційна сесія - це період підведення підсумків навчальної роботи здобувачів освіти за навчальний період. Під час екзаменаційної сесії за окремим розкладом, проводяться екзамени, кількість та форма яких визначається навчальним планом. Перед екзаменами, у терміни визначені розкладом, обов`язково проводяться консультації. Підсумкова (семестрова) оцінка з освітнього компоненту заноситься до відомості підсумкового контролю знань та індивідуального навчального плану здобувача освіти. Здобувач освіти, який був відсутній на підсумковому (семестровому) контролі з поважних причин, що підтверджено відповідними документами, за рішенням завідувача відділення має можливість скласти пропущений екзамен. Порядок надання пояснень регламентований Правилами внутрішнього розпорядку Коледжу. Відсутність на підсумковому (семестровому) контролі без поважних причин прирівнюється до незадовільної оцінки. Такий здобувач освіти має скласти його у відповідний час для ліквідації академічної заборгованості. Підсумковий (семестровий) контроль у Коледжі проводиться у формі заліку або екзамену в терміни, передбачені графіком освітнього процесу;

- відповідно до п. 4.1 Розділу IV Положення, академічна заборгованість виникає у разі отримання здобувачем освіти за результатами підсумкового (семестрового) контролю знань незадовільної оцінки (0-59 балів; 1-3 бали - для освітньої програми профільної середньої освіти). Здобувачі освіти, які були відсутніми на підсумковому (семестровому) контролі без поважних причин, вважаються такими, що одержали незадовільну оцінку;

- відповідно до п. 4.2. даного Розділу, здобувай освіти, який не склав підсумковий (семестровий) контроль з чотирьох освітніх компонентів (враховуються екзамени і заліки) відраховується з Коледжу;

- відповідно до п. 4.3. даного Розділу, ліквідація академічної заборгованості, що утворилася за результатами першого семестру проводиться протягом тижня після закінчення семестру за розкладом, складеним завідувачами відділень;

- відповідно до п. 4.4. вказаного Розділу, у разі, якщо здобувач освіти під час екзаменаційної сесії другого семестру отримав від однієї до трьох академічних заборгованостей, він наказом про переведення здобувачів освіти на наступний курс включається до параграфу наказу «Переведені умовно». Після закінчення встановлених термінів ліквідації академічних заборгованостей/складання екзаменаційної сесії видається наказ про переведення на наступний курс здобувачів освіти, які ліквідували академічну заборгованість/склали сесію та відрахування здобувачів освіти, які не ліквідували академічні заборгованості/не склали екзаменаційну сесію. Для випускників ліквідація академічної заборгованості організовується відразу після екзаменаційної сесії і триває протягом одного тижня;

- згідно із п. 4.5. зазначеного Розділу, ліквідація академічної заборгованості, що утворилася за результатами другого семестру проводиться протягом першого тижня наступного навчального року за розкладом, складеним завідувачами відділень;

- відповідно до п. 4.6. даного Розділу, під час ліквідації академічної заборгованості викладач має попередньо отримати список здобувачів освіти, допущених до повторного складання навчальної дисципліни. Процедура прийому та фіксації результатів - як під час основної сесії;

- згідно із п. 4.7 вказаного Розділу, повторне складання підсумкового (семестрового) контролю з кожного освітнього компоненту допускається не більше двох разів. Перший раз - викладачеві навчальної дисципліни, другий раз - комісії, яка створюється завідувачем відповідного відділення.

Разом із цим, громадянка України обвинувачена ОСОБА_4 , наказом директора Харківського торговельно-економічного коледжу №92-К від 10.10.2018 переведена на посаду секретаря-друкарки за контрактом.

Наказом № 189-К від 25.12.2024 дія строкового трудового договору обвинуваченої ОСОБА_4 продовжена до 31.12.2025.

В подальшому, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Харкова, будучи достовірно обізнаною про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією рф, та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду, який передбачено ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який триває по теперішній час, вчинила кримінально-протиправні дії за таких обставин:

Так, не пізніше 28 грудня 2024 року, більш точну дату під час досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим, у обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на той час обіймала посаду секретаря-друкарки відділенні економіки та бізнесу ВСП ХТЕФК ДТЕУ і перебувала на території м. Харкова, разом з іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, матеріали досудового розслідування стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язаної з уникненням від мобілізації осіб чоловічої статі призовного віку, в особливий період.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, не пізніше 28 грудня 2024 року більш точну дату під час досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим обвинувачена ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування групою осіб, чітко усвідомлюючи, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, перебуваючи на території Шевченківського району м. Харкова, узгодила з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , процес фіктивного проходження останнім підсумкового (семестрового) контролю у період екзаменаційної сесії 2024-2025 навчального року, а саме у період з 16 грудня 2024 року по 28 грудня 2024 року, що полягав в успішному складенні ним відповідних іспитів, передбачених екзаменаційною сесією, без вчинення останнім будь-яких дій, спрямованих на самостійне їх складання, та продовження використання останнім права на призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

При цьому, відповідно до наказу в.о. директора ХТЕФК ДТЕУ № 137-0 від 19.08.2024 «Про зарахування на навчання», ОСОБА_8 зарахований до ВСП ХТЕФК ДТЕУ з 02 вересня 2024 року студентом очної денної форми здобуття освіти за спеціалізацією «Бухгалтерський облік, податковий контролінг» в групу 0-24 за кошти фізичних осіб, що, у свою чергу, стало передумовою для створення підстав для отримання останнім права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В подальшому, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування групою осіб, здійснила заходи, що полягали у впливі на працівників Коледжу із числа викладачів, що були залучені до здійснення семестрового контролю у період зазначеної екзаменаційної сесії першого семестру 2024-2025 навчального року, за результатом чого ОСОБА_8 вважався таким здобувачем освіти, що успішно пройшов вказаний підсумковий (семестровий) контроль, не був відрахований з Коледжу, не втратив статус здобувача фахової передвищої освіти, що мало б наслідком припинення прав та обов`язків здобувача фахової передвищої освіти, та продовжив навчання у зазначеному навчальному закладі і користування правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не вчинивши будь-яких дій, спрямованих на виконання індивідуального навчального плану в частині складання іспитів у період зазначеної екзаменаційної сесії.

При цьому, згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_4 інформації № 4047/ВВОБ від 03.11.2025, отримано відомості про те, що 15 листопада 2024 року громадянин України ОСОБА_8 , оформив відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», терміном до 02 лютого 2026 року.

Таким чином, вчинення вищезазначених протиправних дій з боку обвинуваченої ОСОБА_4 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб призвело до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особі призовного віку - ОСОБА_9 в уникненні призову на військову службу під час мобілізації та ухиленні від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, а також зменшенню мобілізаційного ресурсу країни в період дії правового режиму воєнного стану.

Згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 інформації № 2861/Ю від 28.11.2025, отримано відомості про те, що процес та наслідки зарахування на навчання до навчальних закладів професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, сприяння у вчиненні таких дій, а також здійснення освітнього процесу чи сприяння його здійсненню всупереч вимогам законодавства України відносно окремих громадян України із числа чоловіків призовного віку, з метою створення підстав для отримання підстав для отримання останніми права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та положень інших актів законодавства, напряму перешкоджає законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період.

Крім того, не пізніше 28 грудня 2024 року, більш точну дату під час досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим, у обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на той час обіймала посаду секретаря-друкарки відділенні економіки та бізнесу ВСП ХТЕФК ДТЕУ і перебувала на території м. Харкова, разом з іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, матеріали досудового розслідування стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язаної з уникненням від мобілізації осіб чоловічої статі призовного віку, в особливий період.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, не пізніше 28 грудня 2024 року більш точну дату під час досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим обвинувачена ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування групою осіб, чітко усвідомлюючи, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, перебуваючи на території Шевченківського району м. Харкова, узгодила з громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , процес фіктивного проходження останнім підсумкового (семестрового) контролю у період екзаменаційної сесії 2024-2025 навчального року, а саме у період з 16 грудня 2024 року по 28 грудня 2024 року, що полягав в успішному складенні ним відповідних іспитів, передбачених екзаменаційною сесією, без вчинення останнім будь-яких дій, спрямованих на самостійне їх складання, та продовження використання останнім права на призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

При цьому, відповідно до наказу в.о. Директора ХТЕФК ДТЕУ №137-0 від 19.08.2024 «Про зарахування на навчання», ОСОБА_10 зарахований до ВСП ХТЕФК ДТЕУ з 02 вересня 2024 року студентом очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Економіка підприємства, Економіко- організаційний супровід бізнесу» в групу Е-24 за кошти фізичних осіб, що, у свою чергу, стало передумовою для створення підстав для отримання останнім права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування групою осіб, здійснила заходи, що полягали у впливі на працівників Коледжу із числа викладачів, що були залучені до здійснення семестрового контролю у період зазначеної екзаменаційної сесії першого семестру 2024-2025 навчального року, за результатом чого ОСОБА_10 вважався таким здобувачем освіти, що успішно пройшов вказаний підсумковий (семестровий) контроль, не був відрахований з Коледжу, не втратив статус здобувана фахової передвищої освіти, що мало б наслідком припинення прав та обов`язків здобувана фахової передвищої освіти, та продовжив навчання у зазначеному навчальному закладі і користування правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не вчинивши будь-яких дій, спрямованих на виконання індивідуального навчального плану в частині складання іспитів у період зазначеної екзаменаційної сесії.

При цьому, згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_7 інформації № 1/4335 від 25.11.2025, отримано відомості про те, що з 13 листопада 2024 року громадянин України ОСОБА_10 , користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», терміном до 02 лютого 2026 року.

Таким чином, вчинення вищезазначених протиправних дій з боку обвинуваченої ОСОБА_4 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб призвело до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особі призовного віку - ОСОБА_10 в уникненні призову на військову службу під час мобілізації та ухиленні від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, а також зменшенню мобілізаційного ресурсу країни в період дії правового режиму воєнного стану.

Згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 інформації № 2861/Ю від 28.11.2025, отримано відомості про те, що процес та наслідки зарахування на навчання до навчальних закладів професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, сприяння у вчиненні таких дій, а також здійснення освітнього процесу чи сприяння його здійсненню всупереч вимогам законодавства України відносно окремих громадян України із числа чоловіків призовного віку, з метою створення підстав для отримання підстав для отримання останніми права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та положень інших актів законодавства, напряму перешкоджає законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , за наведених обставин, своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Так 17.12.2025 прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001209 від 08.12.2025 з одного боку, та обвинувачена у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачена ОСОБА_11 , свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення-злочину, передбаченогост.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі у судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні, щодо викриття дій спільників у вчиненні кримінальних правопорушень по зазначеному кримінальному провадженню, а саме щодо осіб, матеріали кримінального провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, за обставинами, які її відомі, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності винних осіб до вчинення кримінальних правопорушень, під час майбутнього судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що ці зобов`язання співпрацювати зі стороною обвинувачення продовжуються і після винесення вироку, а відмова від такої співпраці є порушенням даної угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 зазначено, що обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо осіб, матеріали кримінального провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, надала викриваючи показання відносно себе та щодо зазначених осіб, у повній мірі співпрацюючи зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.

Сторони угоди також враховують приписи абз. 4 ч. 4 ст. 469 КПК України, якими передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Стороною обвинувачення зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. При цьому, внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 від вказаного кримінального правопорушення-злочину, завдана шкода не матеріального характеру лише державним та суспільним інтересам, потерпілих у даному кримінальному проваджені немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.

Сторони, враховуючи обставини кримінального провадження, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, особи ОСОБА_4 , яка є особою, яка раніше кримінальних правопорушень не вчиняла та до кримінальної відповідальності не притягувалась, обставин, що пом`якшують її покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують її покарання, беззастережне визнання своєї винуватості, погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 необхідного й достатнього для її виправлення покарання за ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України, зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням судом іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою кримінального покарання у виді 5 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України.

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченої - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

- для обвинуваченої - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованих її кримінальних правопорушень; мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Під час судового провадження судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо її права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені приписами ст. 473 КПК України; характер обвинувачень, щодо яких вона визнає себе винною; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені приписами ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 наголошувала на тому, що вона безумовно визнає свою провину у вчиненні інкримінованих її злочинах, щиро кається, шкодує щодо своєї протиправної поведінки. Положення вказаної угоди про визнання винуватості, наслідки укладення угоди та її обов`язки, її зрозумілі, з узгодженою мірою кримінального покарання вона згодна, угода укладена добровільно, свідомо, без будь-якого примусу.

Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , думки прокурора ОСОБА_5 та захисниківОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність, характер та тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, данні про особу обвинуваченої, яка є особою, яка раніше кримінальних правопорушень не вчиняла та до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, міцні сімейні, родинні та соціальні зв`язки, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який страждає низкою хронічних захворювань, на теперішній час не працює, за місцем мешкання та останнім місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває а також, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, пом`якшуючі покарання обвинуваченої обставини : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які, відповідно до приписів ст. 67 КК України, обтяжують її покарання.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 від вказаного кримінального правопорушення-злочину, завдана шкода не матеріального характеру лише державним та суспільним інтересам, потерпілих у даному кримінальному проваджені немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.

Судом також враховується, що протиправні діяння обвинуваченої ОСОБА_4 були зумовлені саме вказаними обставинами та не носили систематичний характер.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до приписів ст. 474 КПК України, судом перевірена та встановлена наявність підстав для укладення угоди про визнання винуватості, визначених приписами п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, так як прокурор ОСОБА_5 наголошував на тому та обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо осіб, матеріали кримінального провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, надала викриваючи показання відносно себе та щодо зазначених осіб, у повній мірі співпрацюючи зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні. При цьому прокурором зазначено, про необхідність скасування арешту з вилученого у ОСОБА_4 майна та повернення його обвинуваченій, так як вказане майно не має доказового значення по іншому кримінальному провадженню, та не є таким, що здобуте злочинним шляхом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 наголошувала на тому, що вона під час досудового розслідуванням кримінального провадження щодо осіб, матеріали кримінального провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, надала викриваючи показання відносно себе та щодо зазначених осіб, у повній мірі співпрацюючи зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні. Свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнає в повному обсязі, зобов`язується сумлінно виконувати зазначені в угоді про визнання винуватості умови, згодна з узгодженою сторонами угоди мірою кримінального покарання, вірно розуміє наслідки укладення угоди, яка укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання, так як об`єктивно підтверджені сторонами угоди про визначення винуватості.

Вказані, встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому з урахуванням особи ОСОБА_4 та обставин вчиненого нею кримінального правопорушення-злочину, суд вважає за необхідне призначити узгоджене сторонами судового провадження покарання, у межах санкції ст. 114-1 ч. 1 КК України, з урахуванням приписів ст. 28 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний зазначений в угоді про визнання винуватості строк - 5 років позбавлення волі.

При цьому судом враховуються умови зазначені в угоді про визнання винуватості, а також приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , враховуючи наявність декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, першу судимість, постійного місця проживання, міцних сімейних, родиннихта соціальних зв`язків, перебування на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який страждає низкою хронічних захворювань, позитивні характеристики за місцем мешкання та останнім місцем праці, наслідки протиправної діяльності обвинуваченої, її відношенні до скоєного та безумовне визнання нею своєї провини, подальшу процесуальну поведінку обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливо без ізоляції її від суспільства, з застосування до неї положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке визначене обвинуваченої ОСОБА_4 покарання, відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 26.09.2025 у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , на час досудового розслідування, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 211960 гривен. Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 було визначено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 25.09.2025.

29.09.2025 обвинувачена ОСОБА_4 була звільнена з під-варти з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави.

Таким чином, в межах зазначеного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 перебував під вартою у період з 25.09.2025 по 29.09.2025 і утримувалася в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 у строк відбуття покарання її попереднє ув`язнення в період з 25.09.2025 по 29.09.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У судовому засіданні встановлено, що визначена ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 26.09.2025 сума застави у розмірі 211960 гривен, 29.09.2025 була внесена заставодавцем ОСОБА_13 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, у зв`язку з чим обвинувачену ОСОБА_14 29.09.2025 було звільнено з під варти.

При таких обставинах, відповідно до приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_13 внесену ним 29.09.2025 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 26.09.2025 суму застави у розмірі 211960 гривен.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін, - у виді застави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не завлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 30.09.2025 з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на належне обвинуваченій ОСОБА_4 майно а саме: ?аркуш паперу із власноруч написаним текстом, має назву «Резерв+», на 1 арк.; аркуш паперу із власноруч написаним текстом із переліком прізвищ, який починається з прізвища « ОСОБА_15 », на 1 арк.; аркуш паперу із власноруч написаним текстом із переліком прізвищ, що починається з « ОСОБА_16 », на 1 арк.; аркуш паперу із власноруч написаним текстом із переліком прізвищ, який починається з прізвища « ОСОБА_17 », на 1 арк.; аркуш паперу із власноруч написаним текстом із переліком прізвищ, що містить перелік із чотирьох прізвищ та починається з « ОСОБА_18 », на 1 арк.; документ із назвою «Додаток №2 до Порядку КМ №1487 від 30.12.2022» «Аркуш доведення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» із підписом ОСОБА_19 , на 2 арк.; документ із назвою «Група-0-1-24» із переліком прізвищ у вигляді таблиці, що починається з « ОСОБА_20 », на 1 арк.; документ із назвою «Група-0-1-24» із переліком прізвищ у вигляді таблиці, що починається з « ОСОБА_21 », на 1 арк.; документ із назвою «Група-0-2-24», на 1 арк.; а також на належний ОСОБА_22 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A03s», без паролю, з номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який було у подальшому передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_22 про що свідчить надана останньою відповідна розписка.

Ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 02.10.2025 з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на належне обвинуваченій ОСОБА_4 майно а саме: файл з копією паспорту громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на 4 арк.; копію картки платника податків на 4 арк.; фотокарткуа розміром 3х4 на 1 листі; чорнові записи із списком груп та умовними позначеннями у кількості 9 арк.; чорнові записи з сумами за роботу на 1 арк.; грошові кошти номіналом та у кількості : 500 грн. у кількості 13 шт. та 200 грн. у кількості 20 шт., які обгорнуті у клаптик паперу білого кольору з рукописними записами на ньому у вигляді прізвищ у кількості 1 шт.; паперовий конверт в середині якого знаходяться грошові кошти номіналом та у кількості : 100 доларів США у кількості 9 шт.; грошові кошти номіналом та у кількості : 100 доларів США у кількості 74 шт; зошит «Born to race Underground» з написом «Математика додаткова» на 36 арк., де в середині виявлено чорнові записи з прізвищами та сумами; аркуш паперу з чорновими записами з прізвищами та умовними позначеннями на 1 арк.; блокнот «Sometimes you just need a dog» з чорновими записами в ньому, з прізвищами та сумами; ноутбук ТМ «Lenovo» G585, model: 20137, S/N: CB23121457, на якому коректором написано «№111390610» з робочою документацією на ньому; банківську картку АТ КБ «Приват Банк», «Універсальна» з номером НОМЕР_4 строком до 01/28; банківську картку АТ КБ «Приват Банк», «Для виплат», «KVD VISA» з номером НОМЕР_5 строком до 10/27; флеш накопичувач ТМ «Kingston» в корпусі білого кольору на 64 Gb З написом на USB частині КС-U2G64-5R, Taiwan, з робочою документацією на ньому; мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy M34 5G», модель SM-M346B1/DS, серійний номер НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з встановленою карткою мобільного оператора стільникового зв?язку «Київстар» з номером ? НОМЕР_9 ?;?? мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A7», модель SM-A750FN/DS, серійний номер НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 з встановленою карткою мобільного оператора стільникового зв?язку «Лайф» з номером ? НОМЕР_13 ?.

У подальшому ноутбук ТМ «Lenovo» G585, model: 20137, S/N: CB23121457, флеш накопичувач ТМ «Kingston», мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy M34 5G», модель SM-M346B1/DS, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A7», модель SM-A750FN/DS передано на відповідальне зберігання власнику обвинуваченій ОСОБА_4 , про що свідчить надана останньою відповідна розписка.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив про необхідність скасування арешту з вилученого у ОСОБА_4 майна та повернення його власникам, так як вказане майно не має доказового значення по іншому кримінальному провадженню, та не є таким, що здобуте злочинним шляхом.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а належить обвинуваченій ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_22 , перебуваючи у їх правомірному користуванні, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази, перелік яких зазначений у постанові про визнання речовими доказами від 08.12.2025, частина яких перебуває на відповідальному зберіганні у обвинуваченої ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_22 , а решта перебуває на відповідальному зберіганні у камері схову речових доказів 3-го відділення СВ УСБУ в Х/О, відповідно, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A03s», без паролю, з номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - підлягає залишенню ОСОБА_22 за належністю; інше зазначене у постанові про визнання речовими доказами від 08.12.2025 майно, зокрема грошові кошти, враховуючи місце його зберігання, - підлягає залишенню та поверненню обвинуваченій ОСОБА_4 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 ч. 1 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 грудня 2025 року між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001209 від 08.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 114-1 ч. 1 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженій ОСОБА_4 у строк відбуття покарання її попереднє ув`язнення в період з 25 вересня 2025 року по 29 вересня 2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженої ОСОБА_4 залишити без змін, - у виді застави.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 30.09.2025 та від 02.10.2025 щодо належного засудженій ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_22 майна.

На підставі приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, повернути заставодавцю ОСОБА_13 внесену ним 29.09.2025 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Салтівського райсуду м. Харкова від 26.09.2025 суму застави у розмірі 211960 гривен.

Речові докази, перелік яких зазначений у постанові про визнання речовими доказами від 08.12.2025, частина яких перебуває на відповідальному зберіганні у обвинуваченої ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_22 , а решта перебуває на відповідальному зберіганні у камері схову речових доказів 3-го відділення СВ УСБУ в Х/О, відповідно, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A03s», без паролю, з номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - залишити ОСОБА_22 за належністю; інше зазначене у постанові про визнання речовими доказами від 08.12.2025 майно, зокрема грошові кошти, враховуючи місця його зберігання, - залишити та повернути ОСОБА_4 за належністю.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1