ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17015/19

Провадження № 11-кп/820/405/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

представника цивільних відповідачів ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003212 та №0001658 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станції Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , українця,громадянина України, з вищою освітою,розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 року народження, працюючого в ПАТ «Альфа-Банк», полковника запасу, звільненого з військової служби в 2017 року з посади начальника Управління СБУ у Хмельницькій області за вислугою років, нагородженого орденом Богдана Хмельницького 1 ступеню, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч.1 ст.119, ст.128 КК України виправдано на підставі абзацу п`ятого ч.1 ст.373 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто в разі, якщо встановлена відсутність в діянні кримінального правопорушення.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, майора, учасника бойових дій, нагородженого іменною зброєю, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) виправдано на підставі абзацу п`ятого ч.1 ст.373 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто в разі, якщо встановлена відсутність в діянні кримінального правопорушення, а за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.119, ст.128 КК України виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, тобто у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у виді особистого зобов`язання скасовано.

Арешт накладений на належне ОСОБА_14 майно, а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_3 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Київ від 01.02.2019 (т. 9 а.с. 215-216) - скасовано.

Процесуальні витрати по справі в загальній сумі 57516 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 92 коп. покладено на рахунок держави.

Цивільні позови представника потерпілих: ОСОБА_16 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_17 в інтересах потерпілих до ОСОБА_14 та Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої злочином та стягнення солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_16 1 000 000,00 (одного мільйона) гривень, а на користь ОСОБА_6 700 000,00 (семисот тисяч) гривень залишено без розгляду.

Цивільні позови представника потерпілих: ОСОБА_16 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_17 в інтересах потерпілих до ОСОБА_15 та Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої злочином та стягнення солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_16 1 000 000,00 (одного мільйона) гривень, а на користь ОСОБА_6 700 000,00 (семисот тисяч) гривень залишено без розгляду.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України.

ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що він «19.02.2014 року, приблизно о 12 год. 36 хв., будучи службовою особою начальником Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів несприйняття євроінтеграційних прагнень та вимог мітингувальників, з метою перешкоджання мітингам та запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління, діючи умисно, всупереч вимогам статей 3,19,21,22,27,68 Конституції України, військової присяги на вірність народу України, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, віддав підлеглому співробітнику відділу ЦСО «А» Управління ОСОБА_15 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї при значному скупченні людей та наявності реальної можливості ураження сторонніх осіб, при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив.

На виконання вказаного незаконного наказу ОСОБА_14 , 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області ОСОБА_15 , знаходячись в районі сходів, які вели з 1 на 2 поверх, розташованих навпроти центрального входу Управління, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних дій спричинені поранення ніг ОСОБА_18 , який знаходився у тамбурі Управління, а також громадян, які знаходились перед будівлею Управління, а саме: тулубу ОСОБА_7 , тулубу ОСОБА_6 та голови ОСОБА_19 , а саме:

- ОСОБА_18 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_7 у вигляді наскрізного непроникаючого поранення правої бокової поверхні черевної стінки з 2-ма ранами та гематомою м`яких тканин великих розмірів, які відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_6 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподіної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_19 у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Він же, ОСОБА_14 , 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв., перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів несприйняття євроінтеграційних прагнень та вимог мітингувальників, з метою перешкоджання мітингам та запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління, діючи умисно, всупереч вимогам статтей 3,19,21,22, 27 і 68 Конституції України, Військової присяги на вірність народу України, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вказаних вимог законів України і Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статтей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, не маючи підстав для застосування вогнепальної зброї, віддав підлеглому співробітнику відділу ЦСО «А» Управління ОСОБА_15 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї при значному скупченні людей та наявності реальної можливості ураження сторонніх осіб, при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив.

При цьому, ОСОБА_14 усвідомлював, що застосування вогнепальної зброї його підлеглим в тих умовах може призвести до спричинення смерті осіб, які перебували перед будівлею Управління, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.

На виконання вказаного незаконного наказу 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України в Хмельницькій області ОСОБА_15 , знаходячись в районі сходів, які вели з 1на 2 поверх, розташованих навпроти центрального входу Управління, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_14 по віданню наказу щодо застосування вогнепальної зброї та виконання цього наказу ОСОБА_15 потерпілій ОСОБА_19 , яка перебувала перед будівлею Управління, спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ОСОБА_14 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв., перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів несприйняття євроінтеграційних прагнень та вимог мітингувальників, з метою перешкоджання мітингам та запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління, діючи умисно, всупереч вимогам статтей 3,19,21,22, 27 і 68 Конституції України, Військової присяги на вірність народу України, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вказаних вимог законів України і Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статтей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, не маючи підстав для застосування вогнепальної зброї, віддав підлеглому співробітнику відділу ЦСО «А» Управління ОСОБА_15 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї при значному скупченні людей та наявності реальної можливості ураження сторонніх осіб, при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив.

При цьому, ОСОБА_14 усвідомлював, що застосування вогнепальної зброї його підлеглим в тих умовах може призвести до спричинення тяжких тілесних ушкоджень особам, які перебувають в тамбурі Управління та перед його будівлею, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.

На виконання вказаного незаконного наказу ОСОБА_14 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України в Хмельницькій області ОСОБА_15 , знаходячись в районі сходів, які вели з 1на 2 поверх, розташованих навпроти центрального входу Управління, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_14 по віданню наказу щодо застосування вогнепальної зброї та виконання цього наказу ОСОБА_15 потерпілим ОСОБА_18 , який знаходився у тамбурі Управління, та ОСОБА_6 , який перебував перед будівлею Управління, спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_18 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_6 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).

В свою чергу, ОСОБА_15 , згідно обвинувального акту обвинувачується в тому, що він «співробітник безпеки відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області, 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв., здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, отримавши від начальника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_14 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, діючи умисно, всупереч вимогам статей 3,19,21,22,27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних дій спричинені поранення ніг ОСОБА_18 , який знаходився у тамбурі Управління, а також громадян, які знаходились перед будівлею Управління, а саме: тулубу ОСОБА_7 , тулубу ОСОБА_6 та голови ОСОБА_19 , а саме:

- ОСОБА_18 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_7 у вигляді наскрізного непроникаючого поранення правої бокової поверхні черевної стінки з 2-ма ранами та гематомою м`яких тканин великих розмірів, які відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_6 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_19 у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Він же, ОСОБА_15 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв.,перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, отримавши від начальника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_14 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, діючи умисно, всупереч вимогам статей 3,19,21,22,27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_15 потерпілій ОСОБА_19 , яка перебувала перед будівлею Управління, спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому ОСОБА_15 усвідомлював і передбачав, що застосування вогнепальної зброї в тих умовах може призвести до спричинення смерті осіб, які перебували перед будівлею Управління, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.

Крім того, ОСОБА_15 , 19.02.2014, приблизно о 12 год. 36 хв.,перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, отримавши від начальника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_14 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, всупереч вимогам статей 3,19,21,22,27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_15 потерпілим ОСОБА_18 , який знаходився у тамбурі Управління, та ОСОБА_6 , який перебував перед будівлею Управління, спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_18 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);

- ОСОБА_6 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).

При цьому, ОСОБА_15 усвідомлював і передбачав, що застосування вогнепальної зброї в тих умовах може призвести до спричинення тяжких тілесних ушкоджень особам, які перебували в тамбурі Управління та перед його будівлею, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким:

Засудити ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 365 КК України ( в редакції Закону від 07.04.2011), ч.1 ст.119, ст.128 КК України та призначити покарання в межах санкцій інкримінованих статей:

- ч. 2 ст. 365 КК України у вигляді позбавлення волі строком до 7 років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строк до 3 років;

- ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років;

- ст. 128 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

За ч.ч.1, 3 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно основне покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років та додаткове - позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах та державних військових формуваннях строком до 3 років.

ОСОБА_15 за ч.2 ст. 365 КК України ( в редакції Закону від 07.04.2011), ч.1 ст.119, ст.128 КК України та призначити покарання в межах санкцій інкримінованих статей:

- ч. 2 ст. 365 КК України у вигляді позбавлення волі строком до 6 років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строк до 3 років;

- ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років;

- ст. 128 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

За ч.ч.1, 3 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно основне покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років та додаткове - позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах та державних військових формуваннях строком до 3 років.

Задовольнити цивільні позови представника потерпілих ОСОБА_17 в інтересах потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та УСБУ у Хмельницькій області.

Стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 86773,66 грн. з обвинуваченого ОСОБА_15 та 101359,66 грн. з обвинуваченого ОСОБА_14 , в тому числі за рахунок арештованого майна останнього відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019

Вказує, що сторона обвинувачення вважає, що потрібно оцінювати сприйняття чи несприйняття обвинуваченим ОСОБА_14 євроінтеграційних прагнень мітингувальників виходячи не із його висловлювань, а його дій.

Судом не взято до уваги показання свідка сторони захисту співробітника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_20 ( аркуш 35 вироку), яким вказано, що висловлювань від начальника УСБУ в Хмельницькій області щодо незгоди з євроінтеграційними настроями не могло бути, оскільки СБУ є аполітичною структурою. Тому висновок суду про відсутність у ОСОБА_14 мотивів євроінтеграційних прагнень в зв`язку із тим, що сам ОСОБА_14 та його колишні підлеглі співробітники УСБУ у Хмельницькій області, а також свідки сторони обвинувачення із числа мітингувальників, які взагалі вперше побачили обвинуваченого ОСОБА_14 19 лютого 2014 року, повідомили про відсутність таких мотивів у обвинуваченого не є об`єктивним.

Вважає, що саме дії обвинуваченого ОСОБА_14 , як встановлено по результатам дослідження доказів (з приводу аналізу яких буде вказано нижче), по небажанню взаємодіяти з представниками громадськості і ототожнення їх усіх як потенційних правопорушників, обранню ним не взаємодію із ними, а застосування силових заходів до них аж до застосування вогнепальної зброї свідчать про його зневажливе ставлення до реалізації громадянами України одних із найважливіших їх прав- на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань та збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації.

Що стосується висновку суду про відсутність підтвердження іншого мотиву обвинуваченого ОСОБА_14 - запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління, то наведене судом в обґрунтування такого висновку твердження про те, що встановлений під час судового розгляду факт самого проникнення мітингувальників до прибудови центрального входу УСБУ у Хмельницькій області, яка була частиною приміщення цього Управління вже виключав намір ОСОБА_14 запобігати проникненню до будівлі УСБУ, є необ`єктивним трактуванням висунутого обвинувачення.

Якщо проаналізувати зміст висунутого ОСОБА_14 обвинувачення, то стає зрозумілим, що зазначаючи про намір останнього на запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління сторона обвинувачення ніяким чином не заперечує наявність законних повноважень керівника УСБУ у Хмельницькій області на вжиття заходів по такому запобіганню. Водночас, вважає, що ОСОБА_14 були порушені законодавчі норми щодо процедури вжиття заходів по такому запобіганню, а саме в частині застосування вогнепальної зброї своїм підлеглим.

Зазначає, що категоричне твердження суду про надання свідком ОСОБА_21 показань про те, що він бачив у будинку біля Управління особу зі зброєю не відповідає дійсності. Крім того, необґрунтованим є інше твердження суду про непредставлення відомостей про перевірку таких показань свідка ОСОБА_21 тому, що подібних відомостей на стадії досудового розслідування останній не повідомляв, а їх перевірка вже під час судового розгляду відповідно до положень КПК України процесуально неможлива, враховуючі закінчення досудового розслідування за даним фактом. Тому, на думку сторони обвинувачення вказаний необґрунтований висновок суду свідчить про його упередженість в оцінці дій сторони обвинувачення.

Посилається і на те, що факт непроведення військової експертизи на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення не оспорюється, але повідомлення суду про необізнаність щодо причин її не проведення не відповідає дійсності.

Так, 17 квітня 2024 року у судовому засіданні на запитання суду щодо причин непроведення вказаної військової експертизи під час досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях прокурором було повідомлено, що для проведення будь-якої судової експертизи відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 повинна бути зареєстрована відповідна методика проведення експертизи. До моменту закінчення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях станом на жовтень 2019 року відповідної методики проведення військової експертизи зареєстровано не було ( тільки 14.02.2020 була зареєстрована під кодом 16.1.04 методика судово-експертного дослідження роботи командирів (штабів) і військових формувань при підготовці та виконанні бойових (службово-бойових) завдань), що фактично виключало можливість проведення військової експертизи з об`єктивних причин. При цьому, у самого суду була можливість призначити таку експертизу, про проведення якої було заявлено клопотання стороною захисту ще 23.06.2021, але в подальшому судом розгляд цього клопотання був спочатку відкладений, а потім взагалі дане клопотання не було розглянуто.

Звертає увагу і на те, що під час судового розгляду прокурором були надані суду вказані висновки судово-медичних експертиз № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016 для дослідження наявних у них доказів.

При цьому, прокурором як під час їх дослідження так і в своїй обвинувальній промові було вказано на те, що вказаним висновком підтверджується саме факт отримання потерпілим ОСОБА_18 19 лютого 2014 року поранень в результаті дії куль, а не інших предметів.

Водночас стороною обвинувачення було вказано, що докази, які містились у вказаних висновках в частині встановлення вхідних отворів та виключення можливості розташування потерпілого ОСОБА_18 в момент здійснення пострілів обличчям до вулиці Театральної, спиною до входу в Управління не відповідають фактичному розташуванню потерпілого ОСОБА_18 в момент свого поранення і спростовуються іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

При цьому, звертав увагу суду першої інстанції на оцінку зазначеного висновку експерта в частині вхідних та вихідних отворів поранень з точки зору достовірності, з урахуванням інших доказів у кримінальному провадженні, фіксуючих напрямок пострілів із вогнепальної зброї та положення потерпілого ОСОБА_18 на момент цих пострілів.

У даному ж випадку суд першої інстанції, оцінюючі відомості, які містились у вказаних висновках судово-медичного експерта № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016, своїми словами переказав їх зміст, але при цьому висловив твердження, яке не містилось у цих висновках «.. на загальний напрямок яких, окрім розмірів вхідних та вихідних отворів також вказує розташування в рані уламків та деформації ушкоджених кісток під впливом травмуючих предметів..».

У вказаних висновках судово-медичних експертиз потерпілого ОСОБА_18 № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016 ( аркуши вироку 16-19) про ранові канали вказано лише те, що вони з`єднують вхідні та вихідні отвори, але будь-яка інформація про напрямок ранових каналів, про ознаки, які вказують на цей напрямок в тому числі розміри вхідних та вихідних отворів, розташування уламків чи деформації кісток відсутня.

І тому твердження суду про фіксацію у зазначених висновках експертиз напрямків ранових каналів у ОСОБА_18 та наявних ознак таких напрямків є безпідставним.

Крім того, судом першої інстанції при оцінці доказів, які містились у висновках судово-медичних експертиз № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016, залишено поза уваги той факт, що експертом про вихідні отвори поранень вказано з посиланням на медичні документи потерпілого ОСОБА_18 у дослідницькій частині, але у підсумках описані тільки вхідні отвори, а вихідні зовсім не описані і лише згадані у висновку № 493 від 29.04.2016, що фактично дає підстави вважати про відсутність належного підтвердження факту таких вихідних отворів експертом.

Також судом, всупереч своєму твердженню про достатню обґрунтованість та наукову аргументованість, не надана оцінка суперечливості відомостей у вказаних висновках щодо опису у підсумках локалізації вхідних отворів поранень правого стегна, а саме у п.3(6) висновку № 333 від 31.03.2014 - «..вхідні отвори двох поранень стегна локалізовані на передне-внутрішній поверхні його верхньої третини та по передній поверхні його нижньої третини..» , а у п.3.(5) висновку № 493 від 29.04.2016 - «..вхідні отвори двох поранень стегна локалізовані на передне-внутрішній поверхні .».

Крім того, твердження суду про те, що у вказаних висновках судово-медичних експертиз зафіксовано, що вхідні отвори суттєво менші, а вихідні отвори значно більше за розмірами ран є перебільшеним і тому необґрунтованим з тієї причини, що розміри поранень у потерпілого ОСОБА_18 у верхній третині гомілки правої ноги становлять 2х2 см та 2,5х2,5 см, а у нижній третині 1,5х2 см та 2х2 см, що вочевидь не свідчить про суттєву різницю у розмірах і не виключає помилкове визначення отворів поранень як вхідних та вихідних.

При цьому, таке помилкове визначення вхідних отворів поранень на гомілці потерпілого ОСОБА_18 не виключає можливість правильної фіксації експертом вхідних отворів на передній та переднє-внутрішній поверхнях стегна правої ноги у випадку зміни положення ніг потерпілого ОСОБА_18 після отримання перших поранень. Така думка сторони обвинувачення має право на існування в зв`язку із обставинами поранення потерпілого ОСОБА_6 ( аркуш вироку 7), який повідомив у судовому засіданні, що після пострілів відчув удар в черевну порожнину, внаслідок чого впав на землю.

Але суд першої інстанції, при наявності усіх вказаних суперечностей у висновках судово-медичних експертиз № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016, маючи повноваження відповідно до ч.1 ст. 356 КПК України за власною ініціативою викликати та допитати судово-медичного експерта, який проводив вказані дослідження, таких заходів не вжив, а сприйняв при усіх викладених недоліках докази, які містились у зазначених висновках, некритично.

Звертає увагу на те, що у цьому випадку суд першої інстанції, встановлюючи розташування потерпілого ОСОБА_18 на момент його поранення та напрямок пострілів, внаслідок яких він був поранений, не взяв до уваги докази, які у сукупності дають можливість з`ясувати вказані обставини та фактично спростовують відомості у висновках судово-медичних експертиз потерпілого ОСОБА_18 № 333 від 31.03.2014 та № 493 від 29.04.2016 в частині вхідних та вихідних отворів поранень у нього.

І окрім вищевикладених доказів судом не враховані відомості, які містились у протоколі слідчого експерименту від 21.11.2017 за участі потерпілого ОСОБА_18 аркуш вироку 19-20 ( т. 4 а.с. 116-128). Так в ході цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_18 повідомив, що 19 лютого 2014 року разом із іншими особами проник до прибудови центрального входу УСБУ у Хмельницькій області через розбите скло вікна, розташованого зліва від входу у вказану прибудову. Надалі він у цій прибудові палицею розчищав від скла одну із стулок вхідних дверей, під час цього розчищення періодично відходив від них, а пізніше внаслідок пострілів був поранений у праву ногу декількома пострілами до 7 пострілів, впав на підлогу прибудови, звідки вже був винесений невідомими особами. Під час цього слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_18 вказав своє місце розташування на момент отримання вогнепальних поранень. З його слів, стріляли позаду нього і влучили в задню частину правої ноги.

Так, суд обґрунтовуючи той факт, що свідки та потерпілі не бачили особу, яка здійснила постріли чергою наводить показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 .

Упередженість такого твердження суду полягає в тому, що з одного боку суд приймає їх показання в частині того, що дійсно вказані потерпілі та свідки не бачили особу, хто здійснив постріли чергою, а з іншого боку суд не враховує показання деяких з цих же осіб в частині того, що постріли чергою відбулись не із прибудови центрального входу Управління, а саме із приміщення УСБУ, про що зазначено у вироку суду аркуш 10 - показання свідка ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; аркуш вироку 12 показання свідка ОСОБА_25 .

При цьому, суд прийняв показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 в повному обсязі як достовірні і в окремих випадках посилався у своєму вироку на них.

Звертає увагу на черговий прояв упередженості суду на користь сторони захисту під час оцінки доказів у кримінальному провадженні показань обвинуваченого ОСОБА_15 . Така упередженість суду полягає в тому, що суд, незважаючи на об`єктивну зацікавленість обвинуваченого ОСОБА_15 у своєму виправданні у висунутому йому обвинуваченні, сприйняв його показання як достовірні, без перевірки та оцінки на достовірність із врахуванням з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, які фактично спростовують його показання. При цьому, суд, не звертаючи увагу на заперечення прокурора щодо прийняття наданого ОСОБА_15 фотозображення як достовірного в частині відсутності даних, які б підтверджували, що на ньому є саме зображення іскор під час пострілів з кулемету ПКМ та невідомого джерела походження цього зображення, прийняв відомості у цьому фотозображенні як достовірні без будь-якого обґрунтування як під час судового засідання, так і своєму вироку.

В свою чергу, до тверджень прокурора щодо можливості утворення іскор від рикошетів сторони обвинувачення суд віднісся критично, посилаючись на ненадання відповідних підтверджувальних доказів, що не відповідає дійсності.

Що стосується твердження суду щодо ненадання підтверджувальних доказів в частині експертного дослідження слідів рикошетів куль, то про об`єктивну неможливість проведення такого дослідження в зв`язку із знищенням прибудови центрального входу Управління внаслідок підпалу вночі з 19 на 20 лютого 2014 року невідомими особами та проведення подальших ремонтних робіт у цій прибудові і фактичною неспроможністю відтворити поверхню підлоги станом на 19 лютого 2014 року, суду повідомлялось прокурор під час судового засідання.

Посилається і на те, що факт допущення свідком ОСОБА_26 19 лютого 2014 року протиправних дій, пов`язаних із пошкодженням скла у прибудові центрального входу УСБУ у Хмельницькій області і не спрямованих на вчинення злочинів, на думку сторони обвинувачення, не є підставою для визнання його показань як недостовірних.

В іншому випадку застосування такого підходу визнання недостовірним протоколу слідчого експерименту від 29.03.2018 за участі свідка ОСОБА_26 з причини, пов`язаною з протиправної поведінкою останнього повинно тоді розповсюджуватися судом і на оцінку достовірності протоколу слідчого експерименту від 21.11. 2017 за участю потерпілого ОСОБА_18 ( аркуш вироку 19-20 т. 4 а.с. 116-128), яким також розбивались вікна у прибудові Управління, але при цьому суд не визнав вказаний протокол слідчого експерименту з потерпілим недостовірним.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_14 стосовно своєї необізнаності станом на 19-20 лютого 2014 року щодо того, від пострілів кого саме отримали поранення вказані цивільні особи не відповідає дійсності і спростовується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме як показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_14 , так і показаннями свідка сторони захисту начальника відділу ЦСО «А» УСБУ в Хмельницькій області ОСОБА_27 .

Тому наведені докази, не враховані судом, на думку апелянта, достовірно свідчать, що як на момент своїх виступів перед мітингувальниками так і написання заяви від 20.02.2014 Хмельницькому прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, обвинувачений ОСОБА_14 чітко усвідомлював той факт, що саме внаслідок вказаної черги пострілів була смертельно поранена потерпіла ОСОБА_19 .

Вважає, що судом упереджено оцінено докази сторони обвинувачення на користь сторони захисту, а саме необґрунтованого визнання недопустимими доказів, які містились у окремих документах, здобутих стороною обвинувачення, а саме схеми 1 поверху будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19-20.02.2014, копії схеми 2 поверху будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19.02.2014 складених під час проведення службового розслідування комісією ЦУ СБ України в 2014 році, заяви ОСОБА_14 від 20.02.2014 Хмельницькому прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері.

У своєму вироку суд першої інстанції при визнанні недопустимими, які були у зазначених документах не зазначив, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу з посиланням на норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і мав обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Звертає увагу колегії суддів на те, що твердження суду першої інстанції про непереконливість і недостовірність відомостей, які містились в доповідній записці начальника 2 інспекції Головної інспекції СБУ ОСОБА_28 від 14.03.2014 на ім`я першого заступника Голови СБУ ОСОБА_29 ( аркуш вироку 28 т. 9 а.с. 50-52) з причини їх неконкретності та суперечливості є необґрунтованим і свідченням упередженого ставлення суду на користь сторони захисту.

Фактично суд, аналізуючи докази, які містяться у вказаному документі доповідній записці СБУ від 14.03.2014 вказує на недоліки щодо його змісту неповноту в частині змісту вказівки ОСОБА_14 на здійснення пострілів, мета їх здійснення, хто саме із співробітників їх здійснював і із якої зброї, а також про неточне визначення кількості поранених потерпілих. Водночас, наявність цих недоліків у вказаному документі ніяким чином не ставить під сумнів та не спростовує сам факт здійснення пострілів за вказівкою ОСОБА_14 співробітником підрозділу ЦСО «А» і як наслідок таких пострілів поранення потерпілої. Але суд, встановивши зазначені недоліки у змісті даного документу робить безпідставний висновок як про недостовірність відомостей, до яких мають безпосереднє відношення ці недоліки, так і до інших відомостей, на які вони не впливають, тобто фактично визнає недостовірним увесь документ.

Вважає, що твердження обвинуваченого ОСОБА_15 про здійснення не тільки ним, а ще і іншим співробітником УСБУ ОСОБА_30 попереджувальних пострілів, недостовірним тому, що спростовується як показаннями ОСОБА_15 під час слідчого експерименту від 09 березня 2016 року аркуші вироку 44-45 т. 14 а.с. 205-212 (відомості, викладені у протоколі даного слідчого експерименту були надані стороною захисту як свій доказ і підтверджені у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_15 ), так і іншими доказами у цьому кримінальному провадженні вищевказаним висновком службового розслідування від 28 березня 2014 року ( попереджувальні постріли здійснював один співробітник ЦСО «А»), схемами 1 та 2 поверхів будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19-20.02.2014, де зафіксована стрілками здійснення пострілів тільки ОСОБА_15 .

Посилається і на те, що 09.03.2016 під час слідчого експерименту ОСОБА_15 зазначив про надання вказівки ОСОБА_14 тільки йому і здійснення попереджувальних пострілів тільки ним одним.

Крім того, судом, при оцінці показань обвинуваченого ОСОБА_15 , не взятий до уваги зміст речового доказу - відеозапису ТОВ «Телерадіокомпанія «Проскурів» під назвою «1000000MTS» аркуш вироку 80 т. 16 а.с. 166-168., за результатом дослідження якого встановлено, що уся поведінка людей, які перебувають як у прибудові центрального входу УСБУ у Хмельницькій області, так і на ззовні свідчить про те, що до моменту здійснення пострілів ніхто з них не виказує ознак страху чи навіть загрози настання негативних наслідків для них. Більше того, безпосередньо перед моментом здійснення пострілів на відеозаписах видно, що у прибудові перебувають тільки дві особи потерпілий ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_31 , будь-які інші особи зі зброєю, не кажучи вже про кулемет ПКМ калібру 7,62 мм, який за загальновідомими характеристиками має тільки довжину трохи більше 1 метра, відсутні.

Також суд, оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_15 , не взято до уваги показання свідка ОСОБА_32 , надані ним 23.10.2023 у судовому засіданні аркуші вироку 14-15, який ходив до будівлі УСБУ на перемовини із начальником УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_14 , під час цих перемовин керівництво УСБУ не заперечувало та не підтверджувало причетність співробітників вказаного Управління до здійснення пострілів, внаслідок яких була смертельно поранена Шеремет, а лише казало, що змушені були реагувати на спроби осіб вдертися до будівлі УСБУ.

Вважає, що враховуючи той факт, що судом були прийняті без відхилення як достовірні докази, які містились у висновку службового розслідування проведеного комісію Центрального управління СБУ згідно з наказом ЦУ СБУ від 06.03.20143 № 85 затвердженого Головою СБУ 28.03.2014, висновку експерта за результатами проведення балістичної експертизи слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу № 5935/5936/16-33 від 01.07.2016, протоколами слідчих експериментів від 12.04.2016 року, 18.03.2016 року та 25.02.2016 року щодо дослідження обставин пострілу; висновку експерта за результатами проведення судової експертизи відеозвукозапису №10358/10359/16-35 від 12.08.2016, протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_15 в якості свідка від 09.03.2016 вважає, що висновок суду про їх достовірність зроблений без взяття до уваги доказів, які могли на нього істотно вплинути.

Даючи таку упереджену оцінку, суд першої інстанції ігнорує факт призначення слідчим та проведення аналогічної комплексної судово-балістичної та судово-медичної експертизи висновок № 19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018 ( аркуш вироку 25-26 т.9 а.с.113-133), відомості якої були необґрунтовано відхилені судом як недостовірні.

При цьому, суд першої інстанції, цитуючи положення ч. 1 ст. 332 КПК України, не дотримався положень ч. 2 ст. 332 КПК України і не скористався своїм правом доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності. Навпаки при наявності таких суперечностей у висновках суд першої інстанції без проведення допитів експертів необґрунтовано відхилив один висновок комплексної балістичної експертизи, а прийняв до уваги інший, не перевіривши наявні в ньому суперечливі відомості.

Твердження суду першої інстанції про те, що прокурор не зміг пояснити причину не проведення додаткових слідчих (розшукових) дій щодо з`ясування обставин здійснення пострілу не відповідає дійсності тому, що насправді під час дослідження відеозаписів до протоколу слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року аркуш вироку 44 т. 14 а.с. 122-126 прокурором зверталась увагу суду першої інстанції на те, що на момент проведення цієї слідчої дії відстані від стрілка і до вхідних дверей центрального входу Управління, які вели із холу до прибудови, так і із прибудови на вулицю під час здійснення досудового розслідування, відстані між ролетами, дерев`яними дверима встановлені не були.

Сторона обвинувачення звертає увагу колегії суддів, що судом на підтвердження версії обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо обставин віддання та виконання наказу на здійснення пострілів із вогнепальної зброї були використані тільки ті докази, які відповідали цій версії і без будь-якого обґрунтування відкинуті докази, які суперечили тій же версії.

Більше того, судом у своєму вироку не зазначено, чому не взято до уваги показання свідка ОСОБА_25 в частині того, що постріли чергою були здійснені з приміщення СБУ, а не з прибудови.

Крім того, судом не надана оцінка показанням свідка ОСОБА_25 в цілому обставинам, які з його слів передували здійсненню вказаних пострілів.

На думку апелянта висновок про те, що ОСОБА_14 мав достатні підстави вважати високо вірогідним та реальним вчинення штурму Управління СБУ в Хмельницькій області, а тому вживаючи заходів відповідно до покладених на нього обов`язків забезпечувати охорону та оборону, діяв в межах та відповідно до визначених законодавством, зокрема ст.ст. 58,59 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України повноважень та обов`язків командира є суперечливим тому, що ґрунтується або на показаннях обвинуваченого ОСОБА_14 ( які мають внутрішнє протиріччя та суттєво суперечать показанням інших свідків співробітників УСБУ у Хмельницькій області), або доказах, наданих стороною захисту відеозаписах, здобутих з мережі «Інтернет» ( арк. 52-53 вироку), які є неналежними і отримані в порушення порядку, передбаченому КПК України (про ці порушення буде зазначено нижче) та не відносяться до подій, які відбувались біля центрального входу Управління 19 лютого 2014 року, висновку службового розслідування СБУ від 28.03.2014 ( арк. 52 вироку), який є необґрунтованим і упередженим в частині встановлення комісією СБУ обставин подій, а також на інших доказах показаннях свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які безпідставно оцінені судом на користь версії обвинуваченого ОСОБА_14 щодо планування штурму Управління та його здійснення.

Звертає увагу на те, що з одного боку обвинувачений ОСОБА_14 стверджує про наявність у нього повноцінної інформації про підготовку штурму Управління, а з іншого боку це його твердження не тільки не підтверджується, а спростовується показаннями вказаних його підлеглих співробітників тим, що їм було повідомлено ОСОБА_14 лише про можливість штурму Управління. Тобто станом на ранок 19 лютого 2014 року достовірний факт підготовки до штурму будівлі УСБУ у Хмельницькій області підтверджується тільки самим обвинуваченим ОСОБА_14 , ніхто із свідків факт такої достовірності і вірогідності не підтвердив.

На думку апелянта одна частина висновку службового розслідування, затвердженого 28 березня 2014 року Головою СБ України в частині посилання суду на підтвердження вищевказаної версії обвинуваченого ОСОБА_14 про готування штурму Управління, протирічить іншій частині, тобто у висновку спочатку вказується про наміри радикально налаштованих осіб із західних областей захопити будівлю Управління, потім про отримання обвинуваченим ОСОБА_14 інформації про ці наміри, його реакції на недопущення реалізації цих намірів доведення цієї інформації до керівників підрозділів Управління, збір по тривозі особового складу та роздача вогнепальної зброї, знищення секретних документів фактично про підготовку до прибуття до Управління радикально налаштованих осіб із західних областей, але пізніше ці особи так і не прибувають до Управління. Водночас, як слідує із змісту висновку, замість радикально налаштованих осіб із західних областей з`являються, знову ж таки зі слів обвинуваченого ОСОБА_14 , вже інша категорія осіб радикально налаштовані особи із числа мітингувальників і вже вони в подальшому, як вказано у висновку, нападають на будівлю Управління. При цьому, у висновку не вказується з яких джерел обвинуваченому ОСОБА_14 стало відомо, що в колоні, яка рухається до будівлі УСБУ у Хмельницькій області є радикально налаштовані особи із числа мітингувальників, які планують захопити Управління, а не радикально налаштовані особи із західних областей.

Не заперечуючи викладеного судом змісту показань потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , свідків обвинувачення: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , акцентує увагу на тому, що відсутність організації прибуття мітингувальників до центрального входу Управління та єдиної мети у них вочевидь свідчить про неорганізованість і неузгодженість їх дій, що не дає підстави вважати це ознаками протилежних дій по суті - підготовки до штурму УСБУ, яка передбачає наявність саме організації та узгодженості дій учасників будь-якого штурму.

Використання судом таких тверджень окремих свідків, зокрема ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , даних протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_26 для висновку про підготовку до штурму будівлі Управління саме для захоплення зброї, боєприпасів та таємних документів ( як повідомив обвинувачений ОСОБА_14 і суд прийняв його показання як достовірні) є безпідставним тому, що по-перше, це було припущення свідків про можливість таких подій, а не спланований захід по штурму Управління; по-друге, метою цього можливого заходу у приміщення Управління у супроводі його співробітників, як пояснили свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_26 ( а не проникнення, яке може бути тільки без згоди зі співробітниками Управління і фактично може вважатися несанкціонованим) не було захоплення зброї, боєприпасів та таємних документів і взагалі не планувалось захоплення будівлі Управління; по-третє, судом спочатку використовуються як достовірні відомості, здобуті органом досудового розслідування під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_26 , але в подальшому на арк. 70 вироку відхиляються та не приймаються до уваги.

На думку апелянта оцінка судом дій мітингувальників по розбиттю вікон та дверей прибудови центрального входу та проникнення до неї як спрямованих на захоплення Управління, навіть приймаючи до уваги протиправність таких дій в частині пошкодження державного майна, є поверхневою та необ`єктивною.

Така оцінка зроблена судом без урахування кількості мітингувальників, які проникли в прибудову центрального входу, способу проникнення в неї, відсутності у них не тільки зброї, а спеціально пристосованих предметів для подальшого проникнення у хол Управління, невжиття цими мітингувальниками засобів конспірації щодо приховування свого обличчя (потерпілий ОСОБА_33 та свідок ОСОБА_31 ), відсутності реальних дій по розбиттю наступних дверей із прибудови в хол Управління.

Крім того внаслідок таких дій була відсутня реальна загроза життю та здоров`ю співробітників УСБУ. Підставою для такого висновку сторони обвинувачення є встановлені обставини цих подій, а саме неозброєність мітингувальників у прибудові, їх невелика кількість, відсутність узгоджених дій між ними і навпаки озброєність співробітників Управління пістолетами, автоматами і кулеметом, захисним спорядженням та чітка взаємодія між собою.

Таке помилкове сприйняття мітингувальників як нападників на будівлю Управління дало обвинуваченому ОСОБА_14 уявні підстави вважати законним застосування вогнепальної зброї для припинення вказаних їх дій у спосіб здійснення пострілів у напрямок натовпу. Саме внаслідок такого невибіркового вогню постраждали мітингувальники, які навіть не тільки не приймали участі у пошкодженні майна Управління і не намагались проникнути до нього, а взагалі не вчиняли будь-яких правопорушень, але отримали вогнепальні поранення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , яка померла від цього поранення.

При цьому, безпідставність сприйняття обвинуваченим ОСОБА_14 усіх мітингувальників як можливих потенційних правопорушників нападників на будівлю Управлінні полягає в тому, що навіть сам факт перебування людей біля осіб, які вчиняли правопорушення не міг бути підставою для затримання як одного із учасників масових заворушень, а тим більше застосування стосовно них вогнепальної зброї.

Вважає, що аргументація суду щодо необґрунтованості та непереконливості доказів, які містяться у протоколі слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 21.11.2017 у вигляді незрозумілості окремих відомостей, зафіксованих у цьому протоколі фактично і є сама по собі необґрунтованою. Це пояснюється тим, що у випадку оцінки доказів як необґрунтованих (непереконливих) мова йде про відсутність достатнього підтвердження змісту цих доказів, а у випадку їх оцінки як незрозумілих - про відсутність ясності, недоступність сприйняття змісту цих доказів. Тобто якщо докази незрозумілі, то оцінити їх обґрунтованість чи необґрунтованість апріорі неможливо - спочатку потрібно зрозуміти їх зміст, а потім вже оцінювати їх переконливість.

Звертає увагу колегії суддів на те, що під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 відповідно до протоколу від 21.11.2017 ( т. 4 а.с. 139-155) при встановленні траєкторії польоту кулі враховувались і були зафіксовані відомості повідомлені останнім щодо рикошету кулі і її розбиття, внаслідок чого залишилось осердя кулі, яким його було поранено. При цьому, спочатку спеціалістами здійснювались спроби встановити траєкторію польоту цієї кулі, виходячи із напрямку ранового каналу потерпілого ОСОБА_6 , але в зв`язку з тим, що його розташування було неточним спеціаліст відмовився від проведення візування візувальним шнуром і остаточно зазначена траєкторія встановлена не була.

Тому твердження суду, що під час слідчого експерименту була виключена можливість рикошету кулі, осердям якої був поранений потерпілий ОСОБА_6 , а також, що була встановлена траєкторія польоту кулі без врахування цього рикошету не відповідає відомостям викладеним у зазначеному протоколі слідчого експерименту.

Крім того, не відповідає дійсності і інше твердження суду про встановлене місце розташування стріляючого тому, що у тому ж протоколі слідчого експерименту ніде не зазначено про встановлення такого місця, а мова йде лише про місце, де під час експерименту проходила умовна вірогідна траєкторія кулі, відомості про яку як вже вказувалась раніше не були визначені як достовірні і в подальшому ніяким чином не використовувались як доказ.

Що стосується згаданого судом напрямку польоту кулі, осердям якого був поранений ОСОБА_6 і встановленого під час даного слідчого експерименту - від прибудови центрального входу УСБУ у Хмельницькій області, то фактично такий напрямок судом у своєму вироку не ставиться під сумнів.

Також зазначає, що суд, вказавши на відмінність у кольорах металевих предметах, вилучених з тіл у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , вважає наявність такої відмінності підставою для того, щоб робити висновок про суперечність між доказами, які містяться у висновку експертів № 19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018 (комплексна судово-балістична та судово-медична експертиза) та протоколі огляду місця події від 26.02.2014 року щодо вилучення травмуючого предмету у ОСОБА_18 . Фактично суд стверджує, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_19 були поранені одним снарядом ( сірого кольору), а ОСОБА_18 іншим снарядом ( золотистого кольору). Зазначене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_19 відповідно до висновків балістичних експертиз № 8-5/496 від 21.04.2017 та № 8-5/497 від 20.04.2017 (аркуш вироку 63) були поранені осердями куль, тобто її частиною без оболонки, а металевий предмет вилучений під час оперативного втручання у ОСОБА_18 міг бути повноцінною кулею від патрону калібру 7,62 мм в оболонці, колір якої, як відомо із загальнодоступних джерел схожий із золотистим, а не із сірим кольором.

Подруге, відповідно до висновку № 19/11-1/62-СЕ/18 від 15.06.2018 (експертиза металів та сплавів куль) аркуші вироку 26-27 ( т. 9 а.с.202-218) осердя куль, одне з яких вилучено із порожнини черепа ОСОБА_19 , а інше із черевної порожнини ОСОБА_6 та вилучені в УСБУ у Хмельницькій області патрони калібру 7,62 мм, а саме їх верхні частини серцевин куль гвинтівкових снайперських цільових патронів із маркуванням «188 74», серцевини куль патронів «ЛПС» із маркуванням «188 75» та «188 68» виготовлені зі сплаву заліза (98,9%), а також містять марганець, тобто мають схожі родові ознаки матеріалу виготовлення. При цьому, у вказаному висновку експертизи вказаний колір кулі цих патронів коричневий, що за своєю кольоровою гаммою схожий із визначеним так званим «золотистим» кольором металевого предмета, вилученого із ноги ОСОБА_18 набагато більше, ніж із сірим кольором осердь куль.

На думку апелянта невстановлення з об`єктивних причин місця розташування стріляючого, пострілами якого були поранені потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_6 не може свідчити про те, що місце стріляючого стосовно потерпілого ОСОБА_7 встановлено помилково.

Твердження суду про те, що 21.11.2017 під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 була встановлена вірогідна траєкторія польоту кулі не відповідають дійсності, а саме змісту протоколу слідчого експерименту, про що стороною обвинувачення вище у апеляційній скарзі вже вказувалось. Під час даного слідчого експерименту спеціалістом вживались експериментальні заходи щодо встановлення умовної вірогідної траєкторії кулі, але відомості, отримані як результат цих заходів не були визначені спеціалістом як достовірні з причини неможливості потерпілого ОСОБА_6 вказати своє точне місце розташування під час отримання поранення.

В зв`язку із цим висновок суду про спростування начебто встановленою вірогідною траєкторію польоту кулі в ході слідчого експерименту від 21.11.2017 за участі потерпілого ОСОБА_6 викладених в обвинувальному акті обставин, щодо здійснення ОСОБА_15 пострілів у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, є необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсності.

Твердження суду про неконкретність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що призвело до порушення їх права на захист не відповідає фактичним обставинам судового провадження.

Так, під час вирішення питання про призначення обвинувальних актів до розгляду в окремих кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суддями Хмельницького міськрайонного суду ( в тому числі і головуючим у об`єднаній справі суддею ОСОБА_34 ) не було встановлено підстав для повернення обвинувальних актів прокурору, а навпаки підтверджена їх відповідність вимогам ст. 291 КПК України.

При цьому, як самі обвинувачені ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , так і їх захисники не ініціювали питання повернення обвинувальних актів прокурору. В подальшому під час судового розгляду сторона захисту обох обвинувачених якщо і вказувала на неконкретність обвинувачення, то тільки в частині невстановлення конкретного кулемета ( що конкретизувати було неможливо з об`єктивних причин відсутності ідентифікуючих слідів нарізів каналу ствола на осердях куль, вилучених у потерпілих ) із двох вказаних в обвинувальних актах кулеметів, пострілами з якого були поранені потерпілі. Впродовж судового розгляду у даній судовій справі обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не повідомляли, що їм незрозуміло у вчиненні яких злочинів їм висунуте обвинувачення. Навпаки вказані обвинувачені не визнали свою винуватість ( що при умові нерозуміння суті обвинувачення виключало висловлення ними відношення до нього), висловлювали свої зауваження під час дослідження доказів та ставили запитання при допиті потерпілих і свідків, а також досить змістовно давали показання щодо обставин злочинів, у яких обвинувачувались.

Така процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на думку апелянта, вочевидь свідчила про їх усвідомлення суті висунутого їм обвинувачення і відповідно відсутності порушення їх права на захист.

Щодо твердження суду про небажання прокурора скористатись наданим йому правом в порядку ст. 338 КПК України змінити обвинувачення в суді, то сторона обвинувачення вважає його необґрунтованим тому, що по-перше, підставою для зміни обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України є встановлені під час судового розгляду нові фактичні обставини кримінального правопорушення, яких не було, а по-друге, процесуальна поведінка сторони захисту, як було вказано вище ніяким чином не свідчила про нерозуміння обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суті висунутого їм обвинувачення.

Вважає, що помилковим є висновок суду про те, що не відповідає вимогам положень КК та КПК України правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно до ч. 2 ст. 365 КК України ( в редакції Закону України від 07.04.2011), відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 злочину, передбаченого ст. 365 КК України 19 лютого 2014 року діяла редакція вказаної статті Кодексу відповідно до Закону України від 07.04.2011.

Крім того, на думку сторони обвинувачення, є також помилковим висновок суду про неможливість застосування редакції статті 365 КК України відповідно до Закону України від 21.02.2014 з урахуванням ст. 5 КК України в зв`язку із тим, що цей Закон встановлює кримінальну відповідальність за вказаний злочин. Зміст вказаного Закону України від 21.02.2014 № 746-VII, не виключає ст. 365 КК України, а вказує про її викладення в новій редакції ( на відміну від ст. 365-1, 423, 424 КК України), що не свідчить про скасування кримінальної відповідальності за перевищення влади та службових повноважень і встановлення нової кримінальної відповідальності.

Стверджує, що висновок суду про те, що ОСОБА_15 не є службовою особою і відповідно не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 365 КК України таким, що не відповідає положенням Кримінального кодексу України і тому хибним та необґрунтованим, а також, з урахуванням наведених вище фактів упередженого ставлення на користь сторони захисту, спрямованим на створення штучних підстав виправдання обвинуваченого ОСОБА_15 .

Крім того, очевидна хибність вказаного висновку суду про те, що представник влади набуває статусу службової особи лише у випадку наявності у нього організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій полягає в тому, що у випадку погодження з такою логікою суду виключається можливість кримінальної відповідальності усіх співробітників міліції, які були представниками влади, але не мали підлеглих і застосовували незаконні заходи фізичного впливу, вогнепальну зброю та спеціальні засоби до учасників акцій масових протестів у 2013-2014 роках у м. Києві та інших містах України.

Посилається на те, що судом також не в повному обсязі викладені показання свідка ОСОБА_32 ( аркуш вироку 14-15), а саме про те, що після поранення потерпілих біля центрального входу УСБУ він бачив отвори від куль у вхідних дверях, які вели з вулиці до прибудови і із прибудови до приміщення Управління, що вказує на здійснення пострілів не із прибудови, а із приміщення Управління.

Іншою ознакою упередженості суду першої інстанції у даних кримінальних провадженнях є спочатку врахування даних протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_26 від 29.03.2018 ( аркуш вироку 50) на підтвердження показань обвинуваченого ОСОБА_14 , а потім визнання відомостей у тому ж самому протоколі слідчого експерименту недостовірними і відхилені їх ( аркуш вироку 70).

Судом із вказаних висновків судово-медичних експертиз ( аркуш вироку 16-19), в обґрунтування неможливості поранення потерпілого ОСОБА_18 внаслідок пострілів чергою із приміщення Управління, були використані відомості про встановлення вхідних отворів у нього на передній та переднє-внутрішній поверхні правої ноги ( при його розташуванні на момент поранення спиною до приміщення Управління і обличчям до вулиці), але інші відомості щодо здійснення цих пострілів з неблизької відстані, що виключало можливість зробити їх з прибудови судом не були взяти до уваги.

У аналогічний спосіб судом із протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_15 в якості свідка від 09.03.2016, на підтвердження його показань щодо здійснення попереджувальних пострілів тільки у глухі кути приміщення Управління з виключенням можливості їх вильоту на ззовні та поранення мітингувальників, були використані відповідні відомості, але інші відомості про те, що вказані постріли за вказівкою ОСОБА_14 він здійснював тільки один, а його колега свідок ОСОБА_35 їх не здійснював суд також залишив поза своєю увагою тому, що дані відомості суперечили показанням обвинуваченого ОСОБА_15 у судовому засіданні.

Упередженість суду першої інстанції на користь сторони захисту проявилась у нерозгляді усного клопотання прокурора, заявленого у судовому засіданні 27 березня 2024 року і ненадання йому правової оцінки у своєму вироку щодо визнання недопустимими докази, які містились у протоколах слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_36 від 12 квітня 2016 року, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 25.02.2016 аркуш вироку 44 в зв`язку із участю у вказаних слідчих діях ОСОБА_37 як спеціаліста, хоча раніше до цього він вже набув процесуальний статус свідка, у якості якого був допитаний ще 09.03.2015. При цьому, судом докази, які містились у зазначених протоколах слідчих експериментів були прийняті як достовірні і допустимі та покладені в основу обґрунтування висновку суду щодо невинуватості обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Звертає увагу і на те, що під час судового розгляду прокурором та представником потерпілих адвокатом ОСОБА_8 відповідно у червні та жовтні 2023 року подавались заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_38 в зв`язку з упередженими діями останнього на користь сторони захисту, але у їх задоволенні було відмовлено, на думку сторони обвинувачення необґрунтовано.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку обвинувачених та їх захисників про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, думку потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги прокурора, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, з огляду на встановлені фактичні обставини та досліджені докази, судом першої інстанції не встановлено в діях ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (в ред.. Закону від 07.04.2011), ч.1 ст.119, ст.128 КК України та ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а за ч.1 ст.119, ст.128 КК України не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Як вбачається зі змісту вказаного вироку, суд першої інстанції, з наведенням докладних мотивів, обґрунтував свій висновок щодо недоведеності винуватості ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Положеннями ст.94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, як це визначено у ст. 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При цьому колегія судів звертає увагу на те, що сторони даного кримінального провадження мали рівні можливості на представлення своїх доказів.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачення прокурором суду представлено в якості доказів, показання:

- потерпілого ОСОБА_6 про те, що після 30 листопада 2013 року, дізнавшись про побиття дітей на Майдані в м. Київ, він став приймати участь в акціях протесту у м. Хмельницький, а також на Майдані в м. Київ, де перебував до 02.02.2014 року. До складу політичних партій чи громадських організацій він не входив. 19 лютого 2014 року, дізнавшись про побиття мітингувальників в Маріїнському парку в м. Київ, приблизно об 11 год. він прийшов на Майдан в м. Хмельницький, де відбувався мітинг за участі декількох сотень людей, серед яких були також особи похилого віку, жінки та діти. На мітингу обговорювали події в м. Київ, при цьому були заклики до відставки чинної влади. За пропозицією когось із виступаючих, усі мітингувальники розділились на групи для слідування до прокуратури Хмельницької області та Управління СБУ в Хмельницькій області для з`ясування у керівників зазначених установ їх позиції у протистоянні стосовно підтримки влади чи народу, а третю групу переважно у складі жінок та дітей направили до телерадіокомпанії «Поділля центр» з вимогами змінити інформаційну політику спрямовану на підтримку діючої влади та висвітлювати події на Майдані. Закликів щодо штурму СБУ на мітингу не було. Також, на мітингу на Майдані в м. Хмельницький, того дня, він не бачив осіб в балаклавах чи з палицями, таких осіб пізніше бачив біля приміщення Управління СБУ в Хмельницькій області. Особисто він йшов в кінці колони до СБУ, щоб вчинити пікет та з`ясувати кого вони підтримують владу чи народ. Хто вів таку колону він не бачив. По прибуттю до центрального входу в Управління СБУ в Хмельницькій області, він розташувався та знаходився на відстані приблизно 5-6 метрів від дверей прибудови, дещо лівіше. При цьому, чув і бачив, як мітингувальники деякий час скандували «СБУ виходь», але ніхто не вийшов. Після чого група осіб в масках розпочала штурм. При цьому частина з них, приблизно 10 чоловік, побігла до воріт зі сторони ТЦ «Фуршет», а інша частина, в кількості приблизно 5-6 чоловік, намагалась відкрити двері прибудови. Біт чи зброї у цих осіб він не бачив, але не виключає, що такі речі у них могли бути. Після невдалих спроб вибити двері, вказані особи шляхом розбиття бокового вікна проникли в прибудову до Управління. Також він бачив, як невідомий палицею розбивав скло в прибудові. В цей час інші мітингувальники продовжували скандувати, або стояли і спостерігали, а він в цей час робив фотографування подій перед входом до Управління на мобільний телефон. Приблизно через 5 хв. після проникнення вищевказаних мітингувальників до прибудови в уУправління пролунала черга пострілів. Як це сталося він не бачив, оскільки був зосереджений на фотографуванні і відразу навіть не зрозумів, що це постріли. Після чого він відчув удар в черевну порожнину, внаслідок чого впав на землю. При цьому побачив, що неподалік від нього на бруківці лежала жінка з закривавленою головою. Далі, його підняли та відвели до будинку, звідки каретою швидкої допомоги доправили до медичного закладу. В цей час він відчував пекучий біль та побачив кров. Також зазначив, що фактів перешкоджання працівниками СБУ проведенню мітингів він не бачив. Як особа, яка проходила військову службу, він розумів та усвідомлював, що управління СБУ являється режимним об`єктом. Перебуваючи на відстані приблизно 5-6 метрів від входу до прибудови Управління він попередження про застосування зброї не чув, а чи чули такі попередження особи, які знаходились в прибудові Управління йому не відомо.

- потерпілої ОСОБА_16 , яка суду повідомила, що учасницею та очевидицею подій вона не була. Натомість, її мама - ОСОБА_19 , була активною учасницею акцій протесту, підтримувала мітингувальників та відвідувала Майдан в м. Хмельницький. В першій половині дня 19 лютого 2024 року, вона не могла додзвонитися до своєї мами ОСОБА_19 , а близько 12 год. 30 хв. почула повідомлення про те, що біля Управління СБУ в Хмельницькій області застрелили жінку. Пізніше, під час пошуків, вже в лікарні вона дізналася, що біля Управління СБУ поранили саме її маму ОСОБА_19 , яка від отриманих поранень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

- потерпілого ОСОБА_7 , про те, що з 22.12.2013 року по 18.02.2014 року він приймав участь в акціях протесту на Майдані Незалежності в м. Київ. При цьому, являється членом партії «Батьківщина» з 2002 року, у зв`язку з чим раніше приймав участь в акціях на підтримку лідера партії ОСОБА_39 , а також приймав участь в якості спостерігача на виборах. Після повернення з м. Київ в м. Хмельницький, 19 лютого 2014 року, приблизно об 11 год. він слідував на Майдан в м. Хмельницький. По дорозі, тролейбус, в якому він їхав, зупинили на вул. Театральній та потягнули до Управління СБУ в Хмельницькій області. Вийшовши з тролейбуса, він підійшов до центрального входу в Управління СБУ, де побачив багато людей, зокрема жінку, яка молилася Богу, та яка на його запитання: «Чому вона тут?», відповіла, що її попросили. Також бачив там хлопців з рюкзаками, які на його запитання: «Чи не коктейлі Молотова у них в рюкзаках?» відповіли, що ні, «але, що саме в них, він згодом побачить». На його думку, вказані хлопці були не місцеві, оскільки у них був західний акцент. Біля Управління він зустрів своїх знайомих, серед яких ОСОБА_40 , який, на його думку, керував ОСОБА_41 , та у якого в руках була палиця, якою він відірвав металеву ручку вхідних дверей прибудови до Управління СБУ, розбив скло зліва у прибудові та впустив туди інших хлопців, приблизно 5 6 чоловік. Оскільки скло прибудови було затемнене, то йому не було видно, що ті особи там робили. Людей в масках, з битами, він біля приміщення Управління не бачив. Він намагався з`ясувати у присутніх про їх наміри, але йому ніхто нічого не пояснив. Особисто він у ОСОБА_42 зброї не бачив, але хтось з присутніх йому сказав, що в останнього була зброя пістолет «Наган». В цей час інші мітингувальники скандували «Банду геть!». При цьому, хтось сміявся, а хтось плакав. Після проникнення вищевказаних осіб у прибудову Управління, у проміжок часу від трьох до п`яти хвилин, пролунали постріли. Попереджувальних команд про застосування зброї він не чув та в момент пострілів знаходився спиною, або правим боком до центрального входу в Управління і не відчув одразу ні удару, ні болю, хоча куля пройшла на виліт. Після пострілів він підійшов до пораненої жінки та попросив знайомого на ім`я ОСОБА_43 викликати швидку допомогу. По прибуттю швидкої допомоги спочатку забрали поранену жінку, потім ОСОБА_18 , а пізніше і його.

Свідків:

- ОСОБА_22 про те, що з листопада 2013 року по лютий 2014 року, він, будучи студентом, приймав участь в акціях протесту. 19 лютого 2014 року, він не був на Майдані в м. Хмельницький, але дізнавшись від знайомих про заворушення та рух колони мітингувальників, прибув до Управління СБУ в Хмельницькій області, де приблизно з обідньої пори, перебував приблизно півтори години, періодично відлучаючись з місця події. Наскільки він зрозумів, оскільки у мітингувальників була незгода з діями влади, вони хотіли щось з`ясувати у керівництва Управління СБУ. При цьому, мітингувальники викрикували гасла, щоб до них хтось вийшов. Перебуваючи неподалік центрального входу, він спілкувався з міським головою, поруч був ОСОБА_44 . Також він бачив, як його однокласник потерпілий ОСОБА_45 спільно з ОСОБА_46 , а також іншими декількома невідомими йому особами, намагались потрапити в середину будівлі Управління, оскільки до них ніхто не виходив. При цьому, вони розбили скло вхідних дверей. Перебуваючи на відстані приблизно 7-10 метрів від центрального входу, він почув постріли, з якого напрямку не зрозумів, можливо була серія. Попереджень з гучномовців про застосування зброї він не чув. Далі, він побачив, як виводили пораненого Топольницького. Після цього він став викликати швидку допомогу. Крім того, на запитання захисту зазначив, що йому зрозуміло, що таке режимний об`єкт, і, зокрема, обмежений порядок доступу на його територію. Про те, щоб працівники Управління СБУ в Хмельницькій області перешкоджали чимось мітингувальникам під час акцій протесту йому нічого не відомо.

- ОСОБА_23 про те, що він приймав участь в акціях протесту у 2013-2014 роках. В грудні 2013 року та січні 2014 року періодично перебував на Майдані Незалежності в м. Київ. Переважно ж перебував на Майдані в м. Хмельницький. На час «Революції Гідності» він очолював громадську організацію «Підприємці Поділля». З вечора 18 грудня 2014 року, приблизно з 21 год. він перебував на Майдані в м. Хмельницький, де почув інформацію про підготовку Управління СБУ в Хмельницькій області до відправки співробітників в м. Київ. Після цього, приблизно 12 чоловік з Майдану, і він в тому числі, прибули до Управління СБУ, де вилізши на паркан побачили, що в дворі Управління спалюють документацію, що відбувалось упродовж ночі. В цей час до Управління прибували співробітники. Також вони виявили біля приміщення Хмельницького обленерго автобус СБУ, який пізніше за допомогою таксистів заблокували, щоб не допустити відправки співробітників на м. Київ. Приблизно о 06 ранку він зустрівся зі своїм знайомим, колишнім керівником відділу СБУ в м. Волочиськ, який просив його не допустити походу мітингувальників до Управління СБУ, на що він пояснив, що поведінка СБУ вночі негативно настроїла мітингувальників. Вранці 19 лютого 2014 року, коли він приїхав на Майдан в м. Хмельницький, там вже відбувався мітинг за участі приблизно 1000 чоловік. При цьому, лунали заклики йти до обласної прокуратури та СБУ, зокрема, від активіста ОСОБА_47 йти до СБУ, щоб з`ясувати, чи не збираються вони їхати в м. Київ, оскільки на той момент там була критична ситуація. До Управління СБУ він і його знайомі йшли без намірів штурмувати, можливо така ідея була у гостей. Його метою походу до Управління СБУ було поставити пікети, щоб заблокувати можливість поїздки співробітників СБУ в м. Київ. Інша колона мітингувальників з Майдану пішла до Хмельницької обласної прокуратури. В колоні, яка рухалась до Управління СБУ дітей не було, а серед інших були люди похилого віку та жінки. Він разом з ОСОБА_48 рухався в голові колони. При цьому, йому постійно телефонував Наконечний і цікавився, чого хочуть мітингувальники. На його думку, для керівництва СБУ було безпечно вийти до людей і запевнити, що працівники СБУ на місці і на Київ ніхто не поїде. Зі слів Наконечного він дізнався, що керівництво СБУ вважають, що особи з західної України, хочуть штурмувати Управління СБУ, щоб захопити зброю. Натомість він пропонував ОСОБА_49 організувати пости спільно з міліцією та громадськістю, щоб не допустити поїздку співробітників Управління СБУ в м. Київ. На той момент йому вже було відомо інформацію на рівні чуток про штурм Управлінь СБУ у Львівській, Івано-Франківській та Тернопільській областях, а також нібито захоплення при цьому зброї. По прибуттю до Управління СБУ, мітингувальники упродовж приблизно 30 хв. скандували про вихід до них керівництва. Після чого, з`явилась група хлопців, які пройшли вздовж ґанку Управління з палицями та намагались розбити скло прибудови, однак не змогли. Після чого, ОСОБА_50 розбив палицею бокове скло прибудови, через яке вказані хлопці, приблизно 5 чоловік, а також ОСОБА_50 проникли до прибудови Управління. Чи були вказані хлопці в балаклавах він не пам`ятає, можливо були. Ті, що проникли в прибудову стукали у наступні вхідні двері до Управління. Він в цей час, перебуваючи перед центральним входом в Управління розмовляв з ОСОБА_51 і повідомляв йому про те, що мітингувальники намагаються проникнути в приміщення Управління. В цей момент, позаду він почув чергу пострілів, побачив як з фойє вилетіло скло та поранену жінку. Раніше він давав свідчення про те, що ніби були сліди куль на підлозі, але він вважає, що таких слідів не було. Люди, які проникли в фойє, розбиваючи скло, розширювали отвір в дверях, грюкали в наступні вхідні двері до Управління. Такі люди, після проникнення перебували в фойє приблизно 10 хв., після чого пролунали постріли. Це була черга. В момент пострілів він особисто знаходився на сходах поруч входу до Управління. Попереджень про застосування зброї він не чув. Після пострілів, хлопці, що перебували в фойє почали втікати. Окремі з них шкутильгали, окремих несли і він зрозумів, що їх поранено. Наконечний йому говорив, що керівництво вважає, що хлопці із західної України хочуть захопити зброю, а також те, що «хтось хоче зірочку». Він вважає, що загальна мета у мітингувальників була перешкодити працівникам Управління їхати в м. Київ для подавлення «Майдану». Особисто у нього була мета перешкодити негативним наслідкам, щоб військові не виїхали. З особами, які проникали у прибудову Управління він розмови не мав. Під час проникнення окремих мітингувальників до прибудови Управління, інші мітингувальники спостерігали за ними та викрикували гасла. Особисто йому ніхто не перешкоджав приймати участь в мітингах на «Майдані». Комендантом «Майдану» в м. Хмельницький був ОСОБА_52 . Про те, що територія Управління СБУ в Хмельницькій області є режимним об`єктом, йому зрозуміло і відомо, оскільки це очевидно. Прізвище ОСОБА_53 йому не відомо, а тих хлопців, що проникали до прибудови Управління він не впізнає. «Коктейлі Молотова» були застосовані мітингувальниками вже через декілька годин після пострілів чергою, приблизно о 17 год. Крім того, були ще одиночні постріли.

Під час досудового розслідування він говорив, що ніби бачив в прибудові сліди від куль у вигляді полос на підлозі. Він зробив висновок, що стріляли з фойє, а не з прибудови. Про те, що стріляв ОСОБА_54 , він не бачив. На Майдані в м.Хмельницький було невдоволення, що в Управлінні СБУ в Хмельницькій області спалюють документи і нібито збираються відправляти людей на Київ. Біля Управління СБУ було приблизно 500-600 чоловік мітингувальників. Він бачив проникнення мітингувальників до прибудови, вони мали в руках предмети. ОСОБА_50 був атаманом козацької сотні, громадським діячем. Загиблу жінку раніше на Майдані не бачив. Вона постраждала випадково. В ніч з 18 на 19 лютого 2014 року він був першим серед тих, хто блокував СБУ. Він не чув і не бачив того, як ОСОБА_55 давав команду відкрити вогонь. Наконечний звертався до нього, оскільки вважав, що він має вплив на мітингувальників. Наскільки йому відомо, на Майдані в м. Хмельницький був штаб, до складу якого входили представники «Свободи», «Батьківщини» та «Удару», серед яких: ОСОБА_56 , ОСОБА_57 .

- ОСОБА_24 про те, що з листопада 2013 року по лютий 2014 року, він приймав участь в акціях протесту на Майданах в м. Київ та м. Хмельницький.

19 лютого 2014 року він приймав участь у зібранні на Майдані в м. Хмельницький, де обговорювали незгоду з діями влади і зокрема ОСОБА_58 . За пропозицію когось з виступаючих вирішили йти до Управління СБУ, щоб запитати «з народом вони чи ні?». Серед мітингувальників була жінка вчителька, похилого віку. Серед учасників зібрання він не бачив осіб в балаклавах та з бітами. Зібрання на Майдані в м. Хмельницький того дня відбувалось упродовж приблизно 3-х годин, після чого було прийнято рішення провести мітинг біля Управління СБУ в Хмельницькій області. Пропозицій захопити СБУ не було. Мета була запитати в керівництва СБУ «вони з народом чи ні?». Переміщення мітингувальників до Управління СБУ було стихійним, ніхто не керував цим процесом. Прибувши у складі колони до Управління СБУ він знаходився на сходах, приблизно в 5-10 метрах від входу до Управління. ОСОБА_59 скандували, щоб до них вийшов начальник Управління СБУ, але він не виходив. Поруч Управління СБУ осіб в балаклавах, з битами він не бачив. До входу прибудови в СБУ мітингувальники підходили. Серед них він знає ОСОБА_42 , бачив також і ОСОБА_60 . Спроб мітингувальників проникнути в будівлю Управління СБУ він не бачив. Навпроти нього, (справа) стояла жінка - та, що загинула. В цей час пролунала автоматна черга, яка пройшла поруч нього та хвилею від якої його відкинуло в сторону. Також він пам`ятає, як після цього, кинувся в місце, де стояв ОСОБА_7 і бачив в останнього кров та що його поранено. Постріли були на рівні поясу. Попереджень про застосування вогнепальної зброї він не чув. Також він бачив, як поранену жінку помістили в «швидку», після чого він допомагав посадити ОСОБА_60 в «швидку». Він вважає, що постріли були здійснені з приміщення СБУ. Крім того, зазначив, що про перешкоджання працівниками Управління СБУ в Хмельницькій області проведенню мітингів йому нічого не відомо. На момент пострілів він був повернутий обличчям до входу в СБУ. Що відбувалось в прибудові він не бачив. На його думку, кулі летіли з центрального входу. Двері в прибудову були відкриті. Черга була автоматна. ОСОБА_26 був біля входу в приміщення. Крім ОСОБА_61 , інших, які заходили в прибудову, він не знає. Що робив ОСОБА_50 в прибудові він не бачив. В ОСОБА_7 було поранення в живіт. Емоції мітингувальників були викликані діями влади. Народ хотів з`ясувати у керівника Управління СБУ «він з ОСОБА_62 чи з народом?». Тарадая в день події біля Управління СБУ він не бачив. Разом з цим, свідок ОСОБА_24 зазначив, що йому ніхто не чинив перешкод для участі у акціях протесту.

- ОСОБА_63 , про те, що він проходив військову службу в управлінні СБУ в Хмельницькій області з 1987 року по 2011 рік, коли був звільнений з військової служби за власним бажанням. З 13.08.2014 року він був призначений начальником Управління СБУ в Хмельницькій області та перебував на вказаній посаді по 14.04.2016 року, після чого 28.09.2016 року був звільнений з військової служби у відставку. Станом на 19 лютого 2014 року він обіймав посаду директора ТОВ «Інтеравтоцентр». Цього дня він знаходився в м. Хмельницький, але поруч Управління СБУ в Хмельницькій області не перебував та очевидцем подій не був. Під час роботи на посаді начальника Управління СБУ в Хмельницькій області в 2014-2016 роках, він інформацію щодо обставин події, яка сталася поруч Управління 19.02.2014 року не встановлював та в розслідування цих обставин не втручався. Разом з тим, з метою заспокоїти суспільство, він зустрічався з журналістами, громадськістю, організовував круглі столи, щоб запевнити їх, що Управління діятиме в правовому полі і сприятиме встановленню істини. При цьому, в ході таких зустрічей і, зокрема, 15.02.2014 року під час круглого столу присвяченого річниці подій, він озвучував чутки, які йому стали відомі від співробітників Управління щодо обставин події 19.02.2014 року, а саме, що постріл був здійснений з приміщення Управління і це міг бути рикошет від підлоги. Достовірної інформації про те, звідки були здійснені постріли йому не відомо, про що він раніше давав показання під час досудового розслідування. Ремонт приміщення Управління СБУ в Хмельницькій області, який було розпочато ще до його призначення на посаду, проводився під його керівництвом та за погодженням з органом досудового розслідування. Про ОСОБА_64 йому взагалі нічого не відомо.

- ОСОБА_65 про те, що в 2013-2014 роках він приймав участь в акціях протесту на Майдані в м. Київ. На той час входив до ВО «Свобода» і в попередні роки був заступником голови Хмельницького осередку. Вночі 19 лютого 2014 року він повернувся в м.Хмельницький. Вранці того ж дня на Майдані в м. Хмельницький він не був, а перебував на ринку «Дубово», де дізнався від людей, що в Управлінні СБУ в Хмельницькій області вночі палили документи. Тоді ж він отримав смс-повідомлення про те, що біля Управління СБУ в Хмельницькій області загинули люди та йде перестрілка. Приблизно через 30-40 хв. після цього він прибув до Управління СБУ, звідки швидкою вже забрали потерпілих. При цьому бачив тролейбус біля входу в Управління, а також як мітингувальники знімали бруківку. На місці події він зустрів друзів зі «Свободи»: ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , а також людей, які не мали відношення до протестних акцій колишні злодії, спортсмени, кримінальні авторитети, які цікавились, що відбувається та ніяких дій не вчиняли. Також він бачив біля Управління молодь в балаклавах та з палицями. Мітингувальники намагались протаранити тролейбусом ворота КПП. Люди були збуджені, вони хотіли помститись, від окремих був запах алкоголю. Тоді ж йому зателефонував знайомий співробітник СБУ на ім`я ОСОБА_43 через якого він передав вимогу мітингувальників до керівника Управління вийти до людей та провести переговори, щоб не допустити загибелі людей. Також за сприяння ОСОБА_69 , який запропонував визначити переговірників з числа мітингувальників, його та ОСОБА_67 , в якості таких впустили до приміщення Управління, де він бачив озброєних співробітників СБУ, а також зустрівся з керівником Управління - ОСОБА_14 . Останній повідомив їм, що в Управлінні зберігається зброя і він буде стояти до кінця. Також, ОСОБА_14 попросив випустити з Управління жінок та працівників, що вони після виходу з Управління забезпечили, створивши коридор до автобуса, на якому їх вивезли. Після чого ОСОБА_14 вийшов з Управління та виступив перед мітингувальниками, яким сказав, що він не може залишити Управління СБУ і забезпечити до нього доступ всіх охочих, оскільки там зберігається зброя. Також на запитання мітингувальників: «Навіщо стріляли?» ОСОБА_14 відповів, що він не знає, хто стріляв і жалкує про те, що сталося. Коли ОСОБА_14 повертався до Управління, малий хлопчина в балаклаві кинув та поцілив у нього бруківкою. В цей час люди вже готували «коктейлі Молотова», лунали заклики - «палити». Це був неконтрольований натовп, серед якого радикально налаштована молодь, багато випивших, масовий психоз. Всі компоненти для приготування «коктейлів Молотова» можливо було придбати в «Фуршеті». Окремі люди, як він дізнався пізніше, їздили на шиномонтаж за покришками. Про те, щоб ОСОБА_14 був проти євроінтеграції йому нічого не відомо. З мережі «Інтернет» він дізнався про захоплення мітингувальниками приміщення Управління СБУ у Тернопільській області та зброї. Йому відомо, що Управління СБУ це військова частина. На його думку, коли мітингувальники тролейбусом пробивали браму та палили Ууправління, то це був штурм, а перша половина, мабуть, було хуліганство. Також йому розповідали, що коли люди мітингували, то його знайомий ОСОБА_50 розбивав вікна. Хто керував ОСОБА_41 йому не відомо.

- ОСОБА_25 , який суду показав, що станом на 19.02.2014р. він працював фотокореспондентом обласної газети «Подільські вісті» та в першій половині дня перебував на Майдані Незалежності в м. Хмельницький, де відбувався мітинг проти «Партії регіонів» та ОСОБА_70 . Мітинг тривав близько години, після чого було прийнято рішення йти до приміщення Обласної ради та Хмельницької обласної телерадіокомпанії. Потім хтось запропонував і частина мітингувальників вирушила до Управління СБУ, все відбувалось стихійно. Він пішов за колоною, яка рушила до Управління СБУ. Мета походу була не зрозуміла, закликів до захоплення приміщення УСБУ він не чув. Біля центрального входу в УСБУ постійно переміщувався і робив фото з різних ракурсів. Мітингувальники викрикували різні гасла та вимагали, щоб до них вийшов начальник УУправління. Частина з них підійшла до прибудови центрального входу, де розбили скло бокового вікна і залізли до цієї прибудови, приблизно 5 осіб, а в самій прибудові шарпали двері з прибудови в середину Управління, але не змогли їх відкрити. Серед тих, хто підходив до прибудови він нікого не знає, окрім ОСОБА_61 , який поводився активно. У осіб, які розбили вікно, в руках були палиці. Біля Управління людей з вогнепальною зброєю він не бачив. Перебуваючи справа від входу в Управління, він чув попереджувальні постріли в середині приміщення, які не загрожували мітингувальникам. Це, на його думку, були не одиночні постріли, а черги. Люди, які стояли поруч нього, теж чули такі попереджувальні постріли, оскільки обговорювали це, однак, постріли на людей не діяли. Мітингувальники все сильніше наступали з метою проникнення в приміщення. Це були «спортивні» хлопці, хто ними керував він не знає. Дії мітингувальників біля приміщення УСБУ не були пікетом. Він думав і очікував, що відкриють вікно у кімнаті для прийому громадян і здійснять попереджувальні постріли вверх та готувався зафіксувати на фото реакцію людей. В цей момент він почув чергу пострілів з правої сторони від себе та побачив як внизу дверей посипалось скло, іскри від плитки, внаслідок пострілів, та як впала жінка. Він зробив декілька знімків жінки, яка впала, побачив серед натовпу ще одного пораненого і бачив, що в прибудові теж є поранений. Постріли були здійснені з приміщення СБУ, а не з прибудови. Після цього, він пробув біля приміщення УСБУ ще приблизно 30 хв. і повернувся в телерадіокомпанію, оскільки розумів, що люди радикально налаштовані, а через кров ситуація буде погіршуватись. На той момент він знав про події в Тернополі, Львові та Івано-Франківську. Про те, щоб співробітники УСБУ в Хмельницькій області перешкоджали мітингувальникам йому нічого не відомо.

- ОСОБА_71 начальника УВС в Хмельницькій області з березня 2010 року по 28.02.2014 року, про те, що в день, коли був підпал УСБУ в Хмельницькій області, тобто 19.02.2014 року, до нього з різних джерел надходила інформація, що «приїхали чужі і буде біда». З хмельничанами у правоохоронців були добрі стосунки на відміну від інших областей. До дня підпалу, у нього інформації про прибуття чужих не було. Особисто він бачив людей в масках та з рюкзаками. Для хмельничан, на його думку, рюкзаки не потрібні. По місту переміщались колони відряджались представники міліції, щоб був порядок. Після доповіді чергового по МВС про події біля УСБУ він виїхав на місце події, де зустрів прокурора ОСОБА_72 , на якого мітингувальники висипали сміття. Всі вулиці по периметру Управління були забиті людьми. Чому мітингувальники йшли до УСБУ йому не відомо. На момент розбиття вікон у прибудові Управління, працівників міліції біля входу не було, їх туди не допустили мітингувальники. Він декілька разів телефонував ОСОБА_14 та цікавився, яка можливо потрібна допомога, на що отримав відповідь, що це режимний об`єкт і не потрібно вмішуватись. Щодо пострілів та наслідків ОСОБА_14 йому нічого не повідомляв, сказавши лише, що була якась стрільба. Він зрозумів і додумав, що це через те, що штурмували будівлю УСБУ. Напередодні він регулярно спілкувався з ОСОБА_14 , вони також очікували можливих спроб штурму УМВС. Про те, щоб ОСОБА_14 не сприймав євроінтеграційних намірів мітингувальників, а також про те, щоб співробітники УСБУ в Хмельницькій області перешкоджали мітингувальникам йому нічого не відомо. В м. Хмельницький заходи проводились більш демократично у порівнянні з іншими областями. Розпочались події того дня з обласної прокуратури, коли прокурора області ОСОБА_72 мітингувальники шарпали, викинули кілька пакетів сміття йому на голову, вимагали телефонувати Пшонці. Інформація про зникнення справ з прокуратури області йому не відома. Хто штурмував УСБУ йому не відомо. Камери спостереження заливали краскою особи в масках та з рюкзаками. Також йому відомо, що на момент підпалу в Управлінні відключили воду та світло. Коли палили УСБУ в Хмельницькій області він особисто бачив на місці події кримінальних авторитетів, а саме «Панікара», а ввечері також хлопців в масках, з рюкзаками, приїжджих. Він на Майдані в м. Хмельницький бував щодня. Іноді мітингувальники йому говорили, що «сьогодні йдемо до Вас». Йому було відомо про захоплення Управлінь СБУ у Львівській, Івано-Франківській та Тернопільській областях. Працівники міліції, які в день події перебували біля будівлі УСБУ, були у форменому одязі.

- ОСОБА_21 про те, що він постійно приймав участь в акціях протесту в м. Київ та м. Хмельницький. 19.02.2014 р. був присутній на Майдані Незалежності в м. Хмельницький, де почув інформацію про те, що в УСБУ в Хмельницькій області завезли велику кількість зброї, яка може бути використана проти мітингувальників в м.Київ. Пропозиція йти до УСБУ пролунала від його покійного товариша ОСОБА_73 . До Управління йшли з метою переговорів з керівництвом УСБУ щодо неприпустимості застосування зброї проти мітингувальників. Пропозицій захоплення, проникнення в Управління СБУ не обговорювалось. Серед мітингувальників на Майдані були пенсіонери, жінки, діти, осіб в балаклавах, з бітами він не бачив. Біля УСБУ мітингувальниками було заблоковано рух тролейбусів. Він, ОСОБА_50 та інші мітингувальники підійшли до камер спостереження та вимагали, щоб начальник Управління вийшов на переговори. Вони зняли гігієнічні маски і продовжували скандувати свої вимоги тривалий час, але до них ніхто не виходив. Там же, він познайомився з ОСОБА_74 , який цікавився чи є у них зброя та просив заспокоювати мітингувальників і не провокувати СБУ на застосування зброї. Оскільки до мітингувальників ніхто не виходив, останні почали смикати двері. Хтось з мітингувальників, якась група з декількох осіб, мабуть провокатори, палицею розбили скло в прибудові після чого проникли в її середину та намагались відкрити наступні вхідні двері до Управління. Зброї у цих осіб не було. Скоробагатов також заходив та вийшов з прибудови і допомагав розбивати скло. Після цього пролунала кулеметна черга, яка пройшла поруч, приблизно 30 см. від нього. При цьому він бачив, як падала жінка в чорному одязі. Попереджень про застосування зброї він не чув. Після цього він відлучався з місця події до знайомих афганців, які відмовились йому допомогти. Коли ж він повернувся до УСБУ, то бачив як готують «коктейлі Молотова». До очільників Майдану в м. Хмельницький, зокрема ОСОБА_66 , інших він не знає, він близьким не був. Хто саме запропонував йти до УСБУ, а також хто поширював чутки про те, що в Управління завезли зброю, яка може бути використана проти мітингувальників повідомити не може. На Майдані в м. Хмельницький він приймав участь періодично. Особисто у нього була недовіра до СБУ. Разом з тим, про випадки перешкоджання співробітниками УСБУ мітингувальникам йому не відомо. Також йому не відомо про випадки застосування співробітниками УСБУ в Хмельницькій області зброї проти мітингувальників в м. Київ. Вплинути на дії мітингувальників біля Управління він не міг так його на це ніхто не уповноважував. Він розумів, що Управління СБУ в Хмельницькій області є режимним об`єктом. Також перебуваючи на місці події, він бачив у вікнах будівлі Управління на верхніх поверхах снайперів, а, крім того, бачив у вікні сусідньої від УСБУ будівлі зліва людину зі зброєю. На це йому вказав хтось з мітингувальників. На момент пострілів він знаходився справа від входу, спиною до стіни прибудови та бачив рикошети від куль за межами прибудови.

- ОСОБА_32 який суду показав, що на той час він був членом ВО «Свобода» та брав активну участь в Революції Гідності. 18 лютого 2014 р. в Хмельницькому розпочалась безстрокова акція через події на Майдані в Києві, а саме загибель людей, серед яких були його знайомі Дідух й Мазур. 19 лютого 2014 р. приблизно о 07 год. ранку на Майдані Незалежності в м. Хмельницький зібралось приблизно 7 тисяч людей, це була реакція на події в м. Києві. Серед учасників Майдану були різні люди, серед яких він мав авторитет. Були жінки, літні люди, кілька десятків людей були в балаклавах, як прояв протесту на заборонні закони. Заборонених засобів у мітингувальників не бачив, але стверджувати, що їх не було не може. Вирішили розділити людей, які бажали кудись йти. Одна колона пішла до прокуратури, інша до УВС на вул. Зарічанська, 7, також заходили до обласної адміністрації. Рух колон не був керованим. Він пішов в колонні до прокуратури, щоб не допустити агресивних дій та стримувати мітингувальників. До прокуратури не дійшов, оскільки отримав дзвінок про затримання «тітушок», тому побіг до обласної адміністрації, де перевірили та відпустили заробітчан, а звідти -до телерадіокомпанії, де він «зняв напругу». Потреби йти до УСБУ в Хмельницькій області не було, в кого і чому виникла пропозиція звернути до УСБУ він не знає. Розмов про захоплення Управління в їхньому середовищі не було. До УСБУ виникли питання під час руху колони на вул. Зарічанську до УМВС, а саме: «Де перебуває Хмельницька «Альфа»? Що палили вночі? Подякувати і йти далі». До того агресії до СБУ не було, а навпаки повага, оскільки провокаційних дій з їх сторони не було. Виступити перед мітингувальниками на Майдані ОСОБА_14 не запрошували, оскільки в цьому не було потреби. Найбільшу агресію у нього та його прихильників (однодумців) викликало керівництво Хмельницької обласної адміністрації у складі ворожої «Партії Регіонів». Коли був біля телерадіокомпанії, йому зателефонували і повідомили, що біля УСБУ вбили жінку. За кілька хвилин прибіг на місце події. Там побачив калюжу крові, жінку забрала швидка, частина скла в прибудові була розбита, також бачив отвори від куль в нижній лівій частині. Хто розбив скло в прибудові Управління не знає. Люди вимагали, щоб до них вийшов начальник Управління. Потім тролейбусами заблокували в`їзди та виїзди з УСБУ. Він та ще декілька осіб, ОСОБА_75 і ОСОБА_76 , вирішили йти на переговори до УСБУ, щоб не допустити подальшого загострення ситуації. Під час спілкування з керівництвом УСБУ в Хмельницькій області, вони вимагали, щоб видали правоохоронним органам стрільця та того, хто віддав наказ стріляти. Керівництво УСБУ не підтверджувало і не заперечувало, що вони стріляли і постріли були з Управління, а також повідомили, що потерпіла ОСОБА_77 жива і вони беруть на себе відповідальність за її лікування. Крім того, посилались на наявну в них інформацію про «завезених тітушок» та свій обов`язок, згідно керівних інструкцій реагувати відповідним чином. В Управлінні бачив спецпризначенців, в яких були закриті обличчя та, які були на різних позиціях зі зброєю, але ідентифікувати зброю не може, хоча знає, що це були кулемети, а не автомати. Потім ОСОБА_14 виходив і спілкувався з людьми. Про захоплення напередодні Управлінь СБУ в Львівській, Тернопільській та Івано-Франківській областях, на той момент не знав. З ОСОБА_14 він познайомився ще до події 19.02.2014 року і останній на нього справив враження професіонала. З приводу поглядів ОСОБА_14 вони не спілкувались, а тому, щоб останній був проти євроінтеграційних прагнень громадян йому не відомо. Також йому відомо, що 19.02.2014 року мітингувальниками було вилучено з прокуратури Хмельницької області якісь документи, у поверненні яких він допомагав, однак чи всі такі документи були повернені він не знає.

- ОСОБА_78 , який суду показав, що він виїздив на чисельні протестні акції ще до листопада 2013 р., приймав участь під час Революції Гідності в м. Київ. На той момент був членом ВО «Свобода». 19.02.2014 р. приймав участь на Майдані Незалежності в м. Хмельницький. Зібрання розпочалось приблизно о 09 год., люди збирались стихійно через обурення від тих подій, що відбувались в м. Київ. Напередодні в м. Київ вбили його друзів ОСОБА_79 та ОСОБА_80 . Він був одним з тих, хто виступав на ОСОБА_81 . Людей в балаклавах та з битами на Майдані не бачив, були жінки, люди похилого віку. Були заклики від людей йти до прокуратури та ТРК. ОСОБА_82 запропонував йти до УСБУ в Хмельницькій області, щоб не допустити відправки спецпідрозділу «Альфа» в м. Київ на Майдан. Закликів до захоплення Управління не було. В Хмельницькому всі акції проходили цивілізовано. З Майдану пішло три колони: одна до прокуратури, друга до ТРК і третя до УСБУ. Що відбувалось біля будівлі УСБУ в Хмельницькій області не бачив. Пізніше на ОСОБА_81 дізнався, що біля Управління розстріляли людей. Після цього повідомлення пішов до УСБУ, з ним пішло ще багато людей. Біля Управління побачив кров, в нижній частині дверей бачив кульові отвори. Мітингувальники тролейбусом заблокували верхній в`їзд до Управління. Він та інші активісти намагались уникнути подальших конфронтацій, а тому було прийнято рішення йти на переговори, в яких прийняли участь ОСОБА_83 , ОСОБА_76 та ОСОБА_84 в приміщенні УСБУ. Коли останні заходили в будівлю УСБУ, він бачив в середині озброєних людей. Зміст переговорів йому не відомий. Після цього, ОСОБА_14 виходив до людей і виступав. Чи був ОСОБА_14 проти євроінтеграційних вподобань громадян, він не знає.

Крім того, прокурором представлено в якості доказів відомості з:

- копії роздруківки з мережі «Інтернет» щодо подій 19.02.2014 року біля УСБУ у Хмельницькій області з копіями фотозображень з місця події;

- копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000004 від 19 лютого 2014 року про внесення відомостей в ЄРДР за повідомленням в засобах масової інформації про застосування 19.02.2014 року зброї працівниками Управління СБ України у Хмельницькій області, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 424 КК України;

- протоколу огляду місця події від 19.02.2014 року з долученою фототаблицею, з яких слідує, що під час огляду території перед входом до Управління служби безпеки України в Хмельницькій області, за адресою м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, було виявлено та вилучено, шляхом відібрання змивів, чотири сліди речовини бурого кольору: на тротуарі перед центральним входом, біля заднього колеса тролейбуса №701, який знаходиться на тротуарі; поруч розбитого вікна прибудови зліва; на тротуарній плитці біля фасаду під другим лівим вікном; на краю фасаду з лівої сторони центрального входу, а також на підніжці клумби зліва від центрального входу виявлено та вилучено марлеву пов`язку зі слідами речовини бурого кольору (т.4 а.с.7-17);

- протоколу огляду місця події від 26.02.2014 року, про виявлення та вилучення в кабінеті заступника головного лікаря з хірургічної роботи в хірургічному корпусі Хмельницької міської лікарні за адресою: м. Хмельницький, пров. Проскурівський, 1, об`єкту №1, який має конусоподібну форму, золотистого кольору, схожого на кулю, який, зі слів ОСОБА_85 , вилучено під час оперативного втручання у ОСОБА_86 , та об`єкт №2, який має розплющену форму, золотистого кольору з плямами бурого кольору, який, зі слів ОСОБА_85 , було вилучено під час оперативного втручання 21.02.2014 року у ОСОБА_18 (т. 4 а.с.18-19);

- копії протоколу додаткового огляду місця події від 01.03.2014 року, про огляд у військовій частині НОМЕР_1 на технічній території складу РАО за адресою: АДРЕСА_4 , зброї, яка була здана 20.02.2014 року працівниками спецпідрозділу «Альфа» Управління СБ України в Хмельницькій області, серед якої було виявлено зброю 7,62 мм кулемет ПКМН в кількості 1 одиниця №АН81675р.в. та 7,62мм кулемет ПКМ в кількості 1 одиниця №СХ42377р.в. (т.4 а.с.20-25);

- копії запиту від 19.02.2014 року та відповіді Хмельницької міської лікарні від 20.02.2014 № 157 щодо кількості осіб, потерпілих внаслідок подій, які відбулись біля УСБУ в Хмельницькій області, та які поступили у Хмельницьку міську лікарню 19.02.2014року, серед яких: ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 ;

- висновку експерта №333 від 31.03.2014 року стосовно потерпілого ОСОБА_18 (експертизу розпочато 26.02.2014 р., закінчено 31.03.2014р.), з якого слідує, що: у ОСОБА_18 станом на 19-27.02.2014р. (відомий період часу, на протязі якого він знаходився під медичним спостереженням лікарів-спеціалістів) виявлені тілесні ушкодження у вигляді 4-х вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитку масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню (індекс шоку 1,35 з такими показниками кровоплину: пульс 108 ударів за хвилину, артеріальний пульс 80/60 мм. рт. ст.), а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, про що свідчать властивості, характер, кількість та локалізація ушкоджень. За своїм характером вказані вище ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент завдання. Діагноз «Розтрощення зовнішньої щиколотки правої гомілки» не підтверджений ні рентгенологічно, ні описом оперативних втручань, тому не може бути прийнятий до уваги при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень в ході виконання даної експертизи. Описані вище два наскрізних поранення правого стегна з двома наскрізними пораненнями правої гомілки могли утворитися від дії 4-х кульових снарядів по механізму (удар-занурення-пробивна дія», незадовго до моменту обстеження потерпілого в міській лікарні, не виключено, в час, зазначений у постанові про призначення судово-медичної експертизи, про що свідчать властивості даних поранень, виявлені та видалення під час операції кулі. Всі поранення нижньої кінцівки у потерпілого ОСОБА_18 є наскрізними. Згідно опису ушкоджень, вхідні отвори двох поранень стегна локалізовані по переднє-внутрішній поверхні його верхньої третини та по передній поверхні його нижньої третини; вхідні отвори двох поранень правої гомілки розташовані по зовнішній поверхні її верхньої третини та по передній поверхні її нижньої третини. Судячи по відсутності на тілі потерпілого навколо вхідних отворів додаткових факторів пострілу (кіптяви, порошинок, часток металу), постріли були здійснені з неблизької відстані; (т. 4 а.с.29-31);

- протоколу огляду трупа ОСОБА_19 від 22.02.2014 року, з фототаблицею, з яких слідує, що при зовнішньому огляді трупа по середній лінії лобної ділянки голови дещо з права вертикально розташована рана, яка починається дещо вище перенісся і закінчується в волосяній частині голови, розміром 7 х 03 см, рана зигзагоподібної форми, частково покрита темно-коричневою кірочкою, із рани виділяється мозковий детрит, в нижній частині рота навколо країв крововилив в м`які тканини шириною 1,5 см. в ділянці верхньої повіки правої та лівої повік крововиливи фіолетового кольору з помітними жовтими краями зліва розміром 6х3 см, а з права 6,5х2 см. біля вушної ділянки зліва частково вушної раковини крововилив фіолетово-жовтого кольору 7х4 см. Зовнішнім оглядом інших тілесних ушкоджень не виявлено. При розтині трупа експертом, в черепній коробці в мозковій тканині, виявлено продовгуватий металевий предмет, темно-сірого кольору, розміром 2,4х0,7 см. Предмет продовговато-округлої форми, одна сторона предмета сплюснута, а на протилежній стороні накладення щільної, білого кольору речовини, яка щільно з`єднана з металевою частиною. (т. 4 а. с. 32-43);

- висновку експерта № 99 від 07.04.2014 року стосовно ОСОБА_19 , з яких слідує, що причиною смерті ОСОБА_19 є проникаюче сліпе вогнепальне поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набухання головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: рани лобної ділянки по середній лінії, дірчастого продовгастого перелому лобної кістки по середній лінії від якого відходять лінії переломів на основу та склепіння черепа, відламкового перелому лівої тім`яної кістки в задній частині, розчавлення речовини головного мозку в лобних частках та на базальних поверхнях тім`яно-скроневої часток зліва та серединних структурах головного мозку, крововиливів верхніх повік обох очей, могли утворитися від пробивної дії твердого тупого предмету продовгастої форми, яким могла бути частина з рикошетної кулі, залишок якої виявлено в порожнині черепа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в час та за обставин, як вказано в постанові, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлена рана лобної ділянки та дірчатий продовгастий перелом лобної кістки є вхідним ушкодженням сліпого вогнепального поранення, про що свідчить характер країв даного перелому та наявність залишку кулі в порожнині черепа. Травматична дія кулі була направлена в напрямку спереду назад дещо з права вліво, про що свідчить характер перелому кісток і взаєморозташування вхідного отвору в середній частині лобної ділянки та відламкового перелому тім`яної кістки зліва, який міг утворитися за механізмом дії травмуючої сили кулі в напрямку з порожнини черепа на зовні. Після пострілу, за інерцією, могло відбутися падіння ОСОБА_19 та удар задньою поверхнею голови об площину, при якому утворилися додаткові ушкодження тім`яних кісток за механізмом дії тупого предмету в напрямку зовні-досередини. Механізм виникнення описаного вище вогнепального ушкодження підтверджено експертизою кісток склепіння черепа (т. 4 а.с.44-46);

- протоколу огляду місця події від 03.04.2014 року, відповідно до яких: в присутності понятих у відділенні Хірургія №1 Хмельницької міської лікарні за адресою: м. Хмельницький, пров. Проскурівський, 1, проведено огляд предмета конусоподібної форми у металевій основі, який вилучений під час оперативного втручання 23.02.2014 року у ОСОБА_6 ( т.4 а.с. 47-48);

- висновку експерта № 331 від 31.03.2014р. стосовно потерпілого ОСОБА_6 з якого слідує, що у ОСОБА_6 станом 19-27.02.2014 року (відомий період часу, протягом якого він знаходився під медичним спостереженням лікарів-спеціалістів) виявлене тілесне ушкодження у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості (індекс шоку 1,16 з такими показниками кровоплину: пульс 104 удари за хвилину, артеріальний пульс 90/60 мм. рт. ст.), про що свідчать властивості, характер та локалізація даного ушкодження. За своїм характером вказане вище ушкодження відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Описане вище сліпе проникаюче вогнепальне кульове поранення черевної порожнини могло утворитися від дії кульового снаряду по механізму «удар-занурення-пробивна дія», незадовго до моменту обстеження потерпілого в міській лікарні, не виключено, в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, про що свідчать властивості даного поранення, виявлення та видалення під час операції кулі. Обставини справи в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи не деталізовані, тому відповісти на запитання№8 не представляється можливим. Поранення черевної порожнини у потерпілого ОСОБА_6 є сліпим. Згідно опису ушкоджень, вхідний отвір «рана без чітких країв, з якої пролабує великий сальник локалізований на передній черевній стінці на 2см ліворуч від середньої лінії і на 5 см нижче пупка. Судячи по відсутності на тілі потерпілого навколо вхідного отвору додаткових факторів пострілу (кіптяви, порошинок, часток металу), постріл був здійснений з неблизької відстані (т.4 а.с. 49-50);

- висновку експерта № 5/781 від 16.10.2014 року щодо предмета, вилученого із тіла потерпілого ОСОБА_6 , з якого слідує, що металевий предмет, який був вилучений під час оперативного втручання 23.02.2014року у ОСОБА_6 , може являтися деформованим стальним осердям кулі патрона 7,62х54мм, які являються боєприпасами до гвинтівок Мосіна, СВТ, СВД та кулеметів Калашникова. Характер деформації осердя та відсутність оболонки кулі з сорочкою свідчить про те, що куля ймовірно після пострілу зі зброї, отримала пошкодження у вигляді розділення на частини, внаслідок сильного удару в жорстку перешкоду. Встановити з якої зброї було вистріляно даний предмет, не виявляється можливим, через відсутність слідів взаємодії з каналом ствола (т. 4 а. с. 52-53);

- запиту від 03.02.2016 № 10/3/2-8 вих-16 та відповіді УСБУ у Хмельницькій області № 72/9/1962дск від 12.02.2016 із додатком - відомістю номерного обліку артилерійського озброєння Управління СБ України у Хмельницькій області на 18.02.2014 (т. 4 а.с.54-64);

- висновку експерта №493 від 29.04.2016 стосовно потерпілого ОСОБА_18 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, з якого слідує, що у ОСОБА_18 станом на 19-27.02.2014р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді 4-х вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з уламковими переломами нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та середньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, що призвело до ампутації правої нижньої кінцівки до рівня верхньої третини гомілки, про що свідчать кількість, властивості, характер і локалізація ушкоджень. Діагноз «Розтрощення зовнішньої щиколотки правої гомілки» не підтверджений відповідними об`єктивними даними, тому не може бути прийнятий до уваги при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень в ході виконання цієї експертизи. За своїм характером описані вище ушкодження є ТЯЖКИМИ тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) та в клінічному перебігу спричинили загрозливі для життя потерпілого явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, могли закінчитися смертю потерпілого, а також спричинили розлад здоров`я, пов`язаний із стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33%). Описані вище два наскрізних поранення правого стегна з двома наскрізними пораненнями правої гомілки могли утворитися від дії 4-х кульових снарядів за механізмом «удар-занурення-пробивна дія-розрив» (ушкодження м`яких тканин і судин), «удар-деформація» (переломи), незадовго до моменту обстеження потерпілого в міській лікарні, про що свідчать властивості даних поранень, виявлення та видалення під час операції стороннього металевого предмету (кулі чи частини кулі). Поранення правої нижньої кінцівки у потерпілого ОСОБА_18 є наскрізними, про що свідчить наявність у цих поранень вхідного та вихідного отворів, з`єднаних рановими каналами. Згідно сукупності наявних даних, вхідні отвори двох поранень стегна локалізовані по його переднє-внутрішній поверхні, вхідні отвори двох поранень правої гомілки розташовані по зовнішній поверхні її верхньої третини та по передній поверхні її нижньої третини. Судячи по відсутності на тілі потерпілого навколо вхідних отворів додаткових факторів пострілу (кіптяви, порошинок, часток металу), постріли могли бути здійснені з неблизької відстані. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого виключають можливість їх утворення за таких обставин, які вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи «потерпілий ОСОБА_18 в момент здійснення пострілів…перебував обличчям до вулиці Театральної, а спиною розташовувався до центрального входу в Управління. Після здійснення пострілів потерпілий ОСОБА_18 отримав кульові поранення в задню частину правої кінцівки» (т. 4 а.с.65-68);

- копії протоколу огляду від 15.05.2017 кримінального провадження № 0000022, з яких слідує, що проведеним 15.05.217р. в кабінеті №305 в службовому приміщенні Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 18, оглядом встановлено, що кримінальне провадження № 0000022 за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, складається з 5 томів та містить матеріали, які мають значення для встановлення обставин застосування вогнепальної зброї з напрямку центрального входу УСБУ в Хмельницькій області 19.02.2014р. та можуть бути використані в якості документів. У зв`язку з цим, з окремих документів були виготовлені відповідні копії, а оригінали деяких документів вилучені, після чого усі вони були долучені до даного протоколу огляду (замість вилучених оригіналів документів залишені їх копії). (т.4 а. с. 69-71);

- копії супровідного листа ДГЗ СБУ № 19/1-453 від 24.03.2014 із додатком - переліком озброєння станом на 01.10.2013 року. (т. 4 а.с.72-77);

- схеми 1 поверху будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19-20.02.2014 року, щодо місця та часу перебування в зазначених місцях, а також маршрути переміщення окремих співробітників управління, в тому числі ОСОБА_15 (т. 4 а. с. 78);

- копії схеми 2 поверху будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19-20.02.2014 року (т. 4 а. с. 79);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 21.11.2017 р., з фото таблицею, з яких слідує, що в ході проведення слідчої дії було встановлено місце розташування та положення потерпілого ОСОБА_7 у момент отримання вогнепального поранення з урахуванням його показань, відеозаписів, скриншотів відеозапису, висновку експертизи відео-звукозаписів, висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження №0000004. Крім того, хід ранового каналу на тілі потерпілого ОСОБА_7 був встановлений та подовжений за допомогою технічних засобів відповідного балістичного зонду, яким була відмічена на тілі потерпілого умовна лінія проходження кулі шляхом поєднання ушкодження на передній черевній стінці справа та бічній поверхні тулубу справа та лазерного вказівника (т.4 а.с.80-115);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_18 від 21.11.2017 р. з долученою фото таблицею, згідно якого: 1. Встановлено умовне місце розташування та положення потерпілого ОСОБА_18 у момент отримання вогнепального поранення з урахуванням його показань, а також відеозапису, скриншотів відеозапису у висновку експертизи відео-звукозаписів №19/9-3/47-СЕ/17 від 06.11.2017 р.

2. З урахуванням наявних матеріалів кримінального провадження, а саме висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000004 стосовно ОСОБА_18 №204/17 від 21.09.2017, у яких відсутні достовірні відомості щодо ранового каналу, вхідних та вихідних отворів у потерпілого ОСОБА_18 об`єктивно неможливо встановити траєкторію польоту куль, якими він був поранений і визначити вірогідне місце здійснення пострілів (т.4 а. с. 116-128);

- протоколу проведення слідчого експерименту щодо відтворення обставин загибелі ОСОБА_19 від 21.11.2017 р. з долученою фото таблицею, згідно якого:

1. Встановлено умовне місце розташування та положення потерпілої ОСОБА_19 у момент отримання вогнепального поранення з урахуванням відеозаписів, із камери зовнішнього спостереження, наданого свідком ОСОБА_87 від час його допиту 28.02.2014р., протоколу огляду цього відеозапису від 13.09.2017р.

2. З урахуванням наявних матеріалів кримінального провадження, а саме висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000004 стосовно ОСОБА_19 №201/17 від 21.09.2017, у яких відсутні дві точки ранового каналу у потерпілої ОСОБА_19 , об`єктивно неможливо встановити траєкторію польоту кулі, якою вона була поранена і визначити вірогідне місце здійснення пострілу ( т. 4 а.с.129-138);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 21.11.2017 р. з долученою фото таблицею, згідно якого:

1.Встановлено умовне та приблизне місце розташування, положення потерпілого ОСОБА_6 , виходячи з його показань.

2. Хід ранового каналу на тілі потерпілого ОСОБА_6 був встановлений умовно та подовжений за допомогою технічних засобів відповідного балістичного зонду та лазерного вказівника із визначенням умовно приблизного напрямку польоту кулі (т. 4 а. с. 139-155);

- висновку експерта № 8-5/497 від 20.04.2017 (предмет, вилучений під час огляду трупа ОСОБА_19 ), з якого слідує: 1. Предмет вилучений з голови трупа ОСОБА_19 є частиною кулі, а саме її осердям, ймовірніше усього гвинтівочного патрону 7,62х54R.

3 Предмет, вилучений з голови трупа ОСОБА_19 середнім діаметром 6.1мм.

4. На предметі, що був вилучений з голови трупа ОСОБА_19 слідів, що дозволяють її ідентифікувати зі зброєю, з якої здійснено постріл даним предметом, виявлено не було (т. 4 а.с.157-162);

- висновку експерта № 8-5/496 від 21.04.2017 (предмет, вилучений під час оперативного втручання у ОСОБА_6 ), з якого слідує:

1. Предмет, вилучений у ОСОБА_6 є частиною кулі, а саме її осердям, ймовірніше усього гвинтівочного патрону 7,62х54R.

2. Предмет, вилучений у ОСОБА_6 середнім діаметром 6 мм.

3. На предметі, що був вилучений у ОСОБА_6 слідів, що дозволяють її ідентифікувати зі зброєю, з якої здійснено постріл даним предметом, виявлено не було (т. 4 а. с. 163-169);

- протоколу огляду від 13.09.2017 (диск, наданий свідком ОСОБА_87 28.02.2014 під час допиту), з якого слідує, що переглядом відеозапису встановлено, що на ньому у динаміці відображено події біля центрального входу до будівлі УСБУ у Хмельницькій області загальною тривалістю «9:27» та момент здійснення пострілів у напрямку від будівлі УСБУ у бік натовпу людей, а також встановлено зображення двох потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_19 (т. 4 а.с.170-175);

- висновку експерта № 19/9-3/47-СЕ/17 від 06.11.2017 (відео,- звукозаписи подій), з якого слідує:

1. На часовому відрізку від 00:55/08:56 до 01:00/08:56 звукорядів відео,-звукозапису 1000000.MTS містяться звуки, схожі на постріли, їх кількість вісім.

2. Вирішити питання постанови «Якщо так, то чи можливо виготовити зображення стоп-кадру (screenshot) відео,- звукозапису 1000000.MTS, які послідовно відповідатимуть кожному пострілу, із зазначенням точного часу з урахуванням даних хронометражу цього відео, - звукозапису?» не виявляється можливим з причин, обумовлених специфікою фіксації відеоряду у досліджуваній відеофонограмі.

3. На часовому відрізку від 0:55/08:56 до 01:00/08:56 звукорядів відео,- звукозапису VTS _39_1.VOB містяться звуки, схожі на постріли, їх кількість вісім.

4.Питання постанови «Якщо так, то чи можливо виготовити зображення стоп-кадру (screenshot) відео, - звукозапису 1000000.MTS, які послідовно відповідатимуть кожному пострілу, із зазначенням точного часу з урахуванням даних хронометражу цього відео, - звукозапису?» не виявляється можливим з причин, обумовлених специфікою фіксації відеоряду у досліджуваній відеофонограмі. (т. 4 а. с. 177-188);

- запиту до СБУ від 02.10.2017 і відповіді з Головної інспекції СБУ № 3/3-5395 від 20.10.2017 з додатками, з яких слідує, що станом на 31 грудня 2013р., 19 лютого 2014 р. та 25 вересня 2017р. в УСБУ в Хмельницькій області рахувались на озброєнні наступні модифікації кулеметів калібру 7,62 мм кулемет ПКМС-Н1 № НОМЕР_2 1975 року випуску (два стволи) та кулемет ПКМ № НОМЕР_3 1977 року випуску (один ствол). (т.4. а.с.189-192);

- запиту до СБУ від 18.12.2017 і відповідь Головної інспекції СБУ № 3/3-6877 від 29.12.2017 з додатком, щодо надання нормативних документів, якими регламентувалась діяльність підрозділів захисту національної державності в регіональних управліннях СБ України та підрозділів ОСОБА_88 , як у складі цих регіональних управлінь, так і центрального апарату СБ України станом на 19.02.2014р. (т. 4 а. с. 193-209);

- запиту до УСБУ у Хмельницькій області від 11.05.2017 і відповідь УСБУ у Хмельницькій області від 23.05.2017 № 72/11/7461 з додатком, щодо надання копій документів співробітників УСБУ в Хмельницькій області станом на 19.02.2014 р. (т. 4 а.с.210-214;

- протоколу огляду від 25.04.2017 речей потерпілого ОСОБА_7 , з долученою фото таблицею, з якого слідує, що: потерпілим ОСОБА_7 було добровільно надано особисті речі, які з його слів були на ньому одягнені під час його поранення 19 лютого 2014 року біля приміщення УСБУ у Хмельницькій області - напівпальто та футболку. Вказаний одяг з моменту його пошкодження під час заподіяння поранення потерпілому ОСОБА_7 19 лютого 2014 року, зі слів останнього, залишився у тому ж стані, не прався та не ремонтувався.

Надане потерпілим ОСОБА_7 полупальто має чорний колір, виготовлено із вовни, застібається на стрічку типа «блискавка» та три ґудзики, один з яких відсутній на момент огляду. На зовнішній поверхні полупальто має сліди забруднення та залишки волосся. Під ворітником полупальто пришитий ярлик із написом «SIMPLYRIDMEN'SWEAR». На правій частині полупальто є механічні пошкодження у вигляді наскрізних отворів, а саме - зліва на відстані 1,7 см біля шва, який проходить з нижньої частини до правого рукава та на відстані 42 см від нижнього краю полупальто; зліва від стрічки типа «блискавка» на відстані 9,3 см та на відстані 38,5 см від нижнього краю полупальто. Зі слів потерпілого ОСОБА_7 , ці пошкодження полупальто відповідають місцю поранення на його тілі внаслідок пострілів біля приміщення УСБУ у Хмельницькій області 19 лютого 2014 року. Футболка синього кольору із вставками жовтого кольору, яка була надана потерпілим ОСОБА_7 виготовлена із синтетичного матеріалу. На її передній частині, під горловиною пришитий ярлик із написом «ZPIONGJIAN», а також нижче справа від нього пришита емблема у вигляді лементів м`яча, напису «Україна» та малого державного гербу України - тризуба. На передній поверхні футболки є механічне пошкодження у вигляді наскрізного отвору, яке знаходиться на відстані 23,3 см від нижнього краю футболки та відстані 7 см справа від лівого шва, по якому проходить стрічка жовтого кольору від верхнього до нижнього краю футболки. Пошкодження аналогічного характеру є на задній поверхні футболки і знаходиться зліва на відстані 2 см від шва, який проходить від верхнього до нижнього краю футболки та 28,7 см від нижнього краю футболки (т.7 а. с. 2-5);

- протоколу огляду від 26.04.2017 речей потерпілого ОСОБА_6 , з долученою фото таблицею, з якого слідує наступне: потерпілим ОСОБА_6 було добровільно надано особисті речі, які з його слів були на ньому одягнені під час його поранення 19 лютого 2014 року біля приміщення УСБУ у Хмельницькій області - куртку, кофту та футболку. Вказаний одяг з моменту його пошкодження під час заподіяння поранення потерпілому ОСОБА_6 19 лютого 2014 року, зі слів останнього, залишився у тому ж стані, прався, але не ремонтувався. Надана потерпілим ОСОБА_6 куртка спортивного типу має синій колір із білими вставками, виготовлена із тканини, застібається на стрічку типа блискавка». Під коміром пришитий ярлик із написом «Seven Power». На передній поверхні куртки, в нижній її частині, є два кармани, які застібаються на стрічки типа «блискавка». На передній поверхні лівої частини куртки, на відстані 18,5 см від нижнього краю куртки та справа на відстані 1,5 см від стрічки типа «блискавка» є механічне пошкодження у вигляді наскрізного отвору. Футболка чорного кольору, яка була надана потерпілим ОСОБА_6 виготовлена із тканини. На передній поверхні футболки є :механічне пошкодження у вигляді наскрізного отвору, яке знаходиться на відстані 20,5 см від нижнього краю футболки та відстані 24 см справа від лівого краю футболки. Кофта зеленого кольору, яка була надана потерпілим ОСОБА_6 виготовлена із тканини. На передній поверхні від коміру донизу є застібка типа «блискавка», справа від якої пришитий ярлик із написом « TOMMYHILFIGER». На цій поверхні на відстані 14 см від нижнього краю та на рівні вказаної застібки є пошкодження аналогічного характеру. Усі виявлені ушкодження на одязі, який був наданий потерпілим ОСОБА_6 були утворені внаслідок заподіяння йому вогнепального поранення біля приміщення УСБУ в Хмельницькій області 19 лютого 2014 року. (т. 7 а. с. 6-10);

- висновку експерта №33-мк від 16.08.2017 стосовно потерпілого ОСОБА_6 , з додатком, з якого слідує, що пошкодження по лівому краю борта куртки ОСОБА_6 та відповідні пошкодження на передніх частинах светра та фуфайки є вхідними, вихідні вогнепальні пошкодження на представлених предметах одягу ОСОБА_6 відсутні. Судово-медичні дані про положення тіла ОСОБА_6 в момент спричинення йому вогнепального ушкодження відсутні. (т. 7 а. с. 53- 62);

- висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 № 202/17 від 21.09.2017р., з додатком (розпочата 29.05.2017р., закінчена 21.09.2017р.), з якого слідує, що характер і локалізація пошкоджень одягу та ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_6 вказує на те, що «загальний напрямок ранового каналу» був таким: спереду назад, дещо зверху вниз і зліва направо, при цьому потерпілий міг знаходитись в вертикальному або близьким до нього положеннях. (т. 7 а. с. 11-52);

- висновку експерта № 34-мк від 16.08.2017 стосовно потерпілого ОСОБА_7 з якого слідує: 1.Вхідний вогнепальний отвір знаходиться на правій поличці бушлата ОСОБА_7 , ближче до краю правого борта, вихідний отвір розташований на спинці справа, біля правого бічного шва бушлата ОСОБА_7 , дещо вище від вхідного. 2. Судово-медичні дані про положення тіла ОСОБА_7 в момент спричинення йому вогнепального ушкодження відсутні. (т.7 а. с.82-86);

- висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 № 203/17 від 21.09.2017, з додатками, з якого слідує, що характер і локалізація пошкоджень одягу та ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_7 , вказує на те, що «загальний напрямок ранового каналу» був таким: спереду назад, знизу вверх та дещо зліва направо, при цьому потерпілий міг знаходитись у вертикальному або близьким до нього положеннях. (т. 7 а.с.63-81);

- висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_19 № 201/17 від 21.09.2017 , з якого слідує згідно «Висновку експерта» №99 від 22.02-07.04.2014р. судово-медичний експерт Хмельницького обласного бюро СМЕ ОСОБА_89 , який провів судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_19 , виявив такі зовнішні ушкодження: синці на верхніх повіках правого та лівого ока, рана на шкірі лобної ділянки по середній лінії. При внутрішньому дослідженні експерт виявив та описав такі ушкодження: масивний крововилив в м`які тканини голови зі сторони кісток черепа, дірчастий перелом лобної кістки, від якого відходять додаткові лінії переломів на основу та склепіння черепа, переломи лівої тім`яної кістки, ушкодження речовини головного мозку лобної, тім`яної та скроневої часток зліва. За результатами експертизи наданого клаптя шкіри від трупа ОСОБА_19 , («Висновок експерта» №32-мк від 19.07-18.08.2017р.) рана, яка є на даному об`єкті дослідження може бути вхідною вогнепальною. Вихідна вогнепальна рана на тілі потерпілої відсутня. Отже, беручи до уваги результати судово-медичного дослідження трупа, проведеного у Хмельницькому обласному бюро СМЕ, а також результати експертизи клаптя шкіри та кісток черепа від трупа ОСОБА_19 («Висновок експерта» №32-мк від 19.07-18.08.2017р.), а саме локалізація вхідної вогнепальної рани, характер та локалізація ушкоджень кісток черепа вказує на те, що «загальний напрямок» ранового каналу був спереду назад. Об`єктивні судово-медичні дані, за якими можливо було б визначити положення тіла потерпілої в момент спричинення їй тілесних ушкоджень відсутні. (т. 7 а.с.87-119);

- висновку експерта № 32-мк від 18.08.2017 р. за фактом смерті ОСОБА_19 з якого слідує: 1. Вхідний кульовий отвір у потерпілої ОСОБА_19 знаходиться в середній частині луски чолової кістки дещо зліва від серединної лінії, вихідний отвір відсутній. Рана на представленому клапті шкіри з чолової ділянки голови ОСОБА_19 може бути вхідною вогнепальною кульовою. 2. Судово-медичних даних про положення тіла ОСОБА_19 в момент спричинення їй тілесного ушкодження немає.(т. 7 а.с.120-125);

- висновку експерта № 51 від 17.07.2017 р. гістологічних препаратів ОСОБА_19 (розпочата 11.07.2017р., закінчена 17.07.2017р.), з якого слідує: У наданих гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_19 , 1943р.н., виявлено наступні зміни: крововиливи різної локації та розмірів з вираженими реактивними змінами, дрібними зонами ішемії та деструкції речовини мозку. Дрібновогнищеві перивазальні крововиливи в товщі білої речовини мозку без реактивних змін. Набряк-набухання речовини головного мозку. Розподільчий тканинний лейкоцитоз в тканині епікарду. Дрібновогнищевий кардіосклероз. Хронічний інтерстиційний гепатит. Хронічний тубулоінтерстиційний нефрит. Порушення реологічних властивостей крові: лейкостази, лейко діапедези, сепарація крові. Окремі ознаки розвитку шоку в досліджуваних тканинах. (т.7 а.с.126-128);

- висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_18 № 204/17 від 21.09.2017 р., з додатками, з якого слідує: Згідно даних медичної картки стаціонарного хворого №2073 Хмельницької міської лікарні ОСОБА_18 з 19.02. по 27.02.2014р. перебував на лікуванні в реанімаційному та травматологічному відділеннях з діагнозом «Множинні наскрізні вогнепальні поранення правого стегна та гомілки з розтрощенням н/третини стегнової кістки та середньої третини великогомілкової кістки та зовнішньої щиколотки правої гомілки. Пошкодження задньої великогомілкової артерії та вени. Стороннє тіло (металевий предмет) м`яких тканин верхньої третини правої гомілки (видалено 21.02.2014)». 19.02.2014 р. потерпілого оглянув черговий травматолог та виявив наступне: «По передньо-внутрішній поверхні в/3 правого стегна рана розміром 0,8х1,5 в діаметрі, округлої форми з нерівними рваними краями (вхідний отвір снаряду); по задній поверхні с/3 правого стегна рана з нерівними краями розмірами 12х8см, отвір з`єднаний між собою раневим каналом (вихідний отвір). По передній поверхні н/3 правого стегна рана округлої форми розмірами 1,5х2,0см з нерівними краями (вхідний отвір); в ділянці н/3 задньої поверхні стегна рана розмірами 4х3,5см (вихідний отвір), рани з`єднані раневим каналом, який проходить через стегнову кістку, в рані відламки стегнової кістки і в цій ділянці визначена крепітація відламків, патологічна рухливість. По зовнішній поверхні в/3 правої гомілки рана розмірами 2х2см (вхідний отвір). По медіальній поверхні с/3 правої гомілки рана розмірами 2,5х2,6см (вихідний отвір) з рівними краями, які з`єднані між собою раневим каналом, що проходить через роздроблену великогомілкову кістку, визначена деформація в цій ділянці, крепітація відломків. З рани виражена артеріальна кровотеча, що зумовило накласти в ділянці в/3 правого стегна кровозупинний жгут. По передній поверхні н/3 правої гомілки рана 1,5х2,0см (вхідний отвір) та по задній поверхні н/3 правої гомілки рана 2,0х2,0 (вихідний отвір)…». Під час лікування потерпілому були виконані наступні оперативні втручання: 19.02.2014р. ПХО ран правого стегна та гомілки, дренування, МОС стрижневими апаратами відламків правої стегнової та великогомілкової кісток. Лігування задньої великогомілкової артерії у ділянці середньої третини правої гомілки; 21.02.2014р. - Видалення стороннього тіла м`яких тканин верхньої третини правої гомілки, лігування задньої великогомілкової артерії у ділянці верхньої третини правої гомілки. Лампасні розрізи усіх в`язевих футлярів правої гомілки та стегна. При огляді потерпілого членами експертної комісії були виявлені рубці на шкірі задньої та передньої поверхні правого стегна, характер яких з урахуванням того, що потерпілому виконувались певні оперативні втручання (первинна хірургічна обробка ран, «МОС стрижневими апаратами відламків правої стегнової та великогомілкової кісток», «лампасні розрізи усіх м`язових футлярів правої гомілки та стегна»), а також відсутність частини кінцівки (ампутація під час лікування за кордоном) де були виявлені ушкодження, не дає можливості встановити, які з виявлених ушкоджень є вогнепальними (вхідними, вихідними), а які є наслідком проведення оперативного втручання.

Слід відмітити, що одяг потерпілого з пошкодженнями, за характером яких можливо було б встановити локалізацію вхідних та вихідних пошкоджень, для проведення експертизи не надавався. Отже, з огляду на вище викладене, за наявними даними, визначити локалізацію вхідних та вихідних вогнепальних ушкоджень, за якими можливо було б встановити «загальний напрямок ранового каналу» та положення, в якому знаходився потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень неможливо. (т .7 а. с. 129-204);

- протоколу огляду від 17.08.2017 фото, - відеозаписів подій 19.02.2014 біля УСБУ у Хмельницькій області (т.9 а. с. 1-29);

- протоколу огляду від 21.02.2018 фото,- відеозаписів вхідного тамбуру центрального входу УСБУ у Хмельницькій області (т. 9 а. с. 30-35);

- висновку експерта № 19/8-5/151-СЕ/17 від 28.09.2017 (кулемети УСБУ у Хмельницькій області), з якого слідує: 1. Кулемети, які перебувають на обліку в УСБУ у Хмельницькій області і надані для експертного дослідження є: - кулемет №1 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 7,62 мм кулеметом Калашникова модернізованим (ПКМН) ( з кріпленням для нічного стрілецького прицілу уніфікованого) №АН86 промислового виготовлення підприємства «Завод имени Дегтярева» м. Ковров, СРСР; кулемет фарбований у колір «хакі»; - кулемет №2 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 7,62 мм кулеметом Калашникова модернізованим (ПКМ) №СХ423 промислового виготовлення підприємства «Завод имени Дегтярева» м. Ковров, СРСР; кулемет фарбований у колір «хакі». 2. Кулемети справні та готові до стрільби. 3 . Саморобних конструктивних змін у складових частинах кулеметів не виявлено; кулемети фарбовані у колір «хакі» саморобним способом». 4. Кулемети призначені для стрільби 7,62-мм гвинтівковими патронами (патрони калібру 7,62х54R). (т. 9 а.с.67-72);

- висновку експерта № 19/8-5/216-СЕ/17 від 19.12.2017 (ствол кулемета УСБУ у Хмельницькій області), з якого слідує: 1. Частина вогнепальної зброї № НОМЕР_4 , яка перебуває на обліку в УСБУ у Хмельницькій області є основною частиною бойової нарізної вогнепальної зброї змінним стволом №АН816/1 7,62-мм кулемета Калашникова модернізованого (ПКМ), промислового виготовлення; ствол кулемета призначений для встановлення на кулемети ПКМ для стрільби 7,62-мм гвинтівковими патронами (патрони калібру 7,62х54R). 2. Ствол кулемета № НОМЕР_4 справний, ствол придатний для встановлення на кулемети ПКМ для стрільби 7,62-мм гвинтівковими патронами(патрони калібру 7,62х54R). 3. Ознак переробки ствола кулемет № НОМЕР_4 не виявлено. Ствол фарбований у колір «хакі» саморобним способом. 4. Ствол кулемета № НОМЕР_4 призначений для встановлення на кулемети ПКМ для стрільби 7,62-мм гвинтівковими патронами (патрони калібру 7,62х54R). (т.9 а.с.98-101)

- висновку експерта № 19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018 (комплексна судово-балістична та судово-медична експертиза), з якого слідує: 1. Серія пострілів, в результаті якої утворилися тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_19 , здійснена спереду назад (відносно поверхонь тіла потерпілої), з середини будівлі УСБУ у Хмельницькій області. Встановити взаєморозташування зброї відносно зазначеної потерпілої не представилось можливим, у зв`язку з тим, що під час слідчого експерименту від 21.11.2017р. не встановлено траєкторію польоту снаряду, яким утворені зазначені ушкодження. Це обумовлено тим, що під час слідчого експерименту не встановлено її точне положення, а також тим, що в тілі потерпілої відсутній вихідний отвір вогнепального пошкодження і є лише загальний напрямок ранового каналу, за яким неможливо встановити конкретну траєкторію польоту снаряду. 2. Вогнепальне поранення потерпілої ОСОБА_19 , ймовірно могло бути спричинено 19.02.2014 року за обставин, відтворених в ході проведення слідчого експерименту від 21.11.2017р. 3. Серія пострілів, в результаті якої утворились тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_7 , здійснена з середини будівлі УСБУ у Хмельницькій області. Тілесні ушкодження ОСОБА_7 утворені спереду назад, знизу догори, зліва направо, ймовірно в результаті рикошету снаряду від підлоги, при цьому стріляючий знаходився всередині будівлі УСБУ у Хмельницькій області, навпроти вхідних дверей в положенні: - навприсядки, розташовуючись спиною до металевої огорожі турнікету, при цьому зброя мала бути направлена в бік нижньої частини вхідних дверей зазначеної будівлі; - в положенні стоячи, розташовуючись за металевою огорожею обличчям до турнікету, при цьому зброя мала бути направлена в бік нижньої частини вхідних дверей зазначеної будівлі; - на міжповерхових сходах чи міжповерховому майданчику між першим та другим поверхами будівлі УСБУ, при цьому зброя мала бути направлена в бік нижньої частини вхідних дверей зазначеної будівлі. Встановити точне місцезнаходження стріляючого та положення зброї під час пострілу, в результаті якого утворені тілесні ушкодження ОСОБА_7 , не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що під час слідчого експерименту від 21.11.2017 року встановлено лише вірогідну траєкторію польоту снаряду, яким спричинене тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 (у зв`язку з тим, що тіло людини є рухомим об`єктом, та за наявними матеріалами кримінального провадження неможливо встановити його детальне положення в момент пострілу). 4. Вогнепальне поранення потерпілого ОСОБА_7 , ймовірно могло бути спричинено 19.02.2014р. за обставин, відтворених у ході проведення слідчого експерименту від 21.11.2017р. 5. Серія пострілів чергою, в результаті якої утворилися тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , здійснена з середини будівлі УСБУ у Хмельницькій області, спереду назад та з гори до низу. Встановити взаєморозташування зброї відносно зазначеного потерпілого не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_6 встановлене під час слідчого експерименту від 21.11.2017р., не є достовірним, оскільки визначене за допомогою фотознімку, зробленого на його власний мобільний телефон (перед проведенням пострілів), але він не пам`ятає чи змінював своє положення на момент пострілів. 6. Вогнепальне поранення потерпілого ОСОБА_6 , ймовірно могло бути спричинено 19.02.2014р. за обставин, відтворених у ході проведення слідчого експерименту від 21.11.2017р. 7. Серія пострілів чергою, в результаті якої утворилися тілесні ушкодження ОСОБА_18 , здійснена з середини будівлі УСБУ у Хмельницькій області. Тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 утворені ззаду наперед. Встановити взаєморозташування зброї відносно зазначеного потерпілого не виявилось можливим у зв`язку з тим, що під час слідчого експерименту від 21.11.2017р. не встановлено траєкторію польоту снаряду, яким утворені зазначені ушкодження. Це обумовлено тим, що пошкоджена частина ноги потерпілого була ампутована, а за наявними матеріалами кримінального провадження неможливо становити положення ранового каналу в нозі потерпілого. 8. Вогнепальне поранення потерпілого ОСОБА_18 ймовірно могло бути спричинено 19.02.204р. за обставини, відтворених у ході проведення слідчого експерименту від 21.11.2017 р. (т. 9 а.с.113-133);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 за участі свідка ОСОБА_26 з долученою фототаблицею, в якому зафіксовані наступні результати: 1. Встановлені вірогідні, із показань свідка ОСОБА_26 , місця розташування отворів від вогнепальних пострілів одиночного та пострілів чергою на дверях, які розділяли 19 лютого 2014 р. прибудову центрального входу УСБУ у Хмельницькій області та холу 1 поверху цього Управління (з їх імітацією у вигляді макету), а також сліди пошкоджень підлоги у вказаній прибудові від дії, зі слів ОСОБА_26 , рикошетів куль, якими були утворені зазначені отвори від дії черги пострілів. (т. 9 а. с. 143-156);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 (уточнення відомостей, отриманих під час слідчого експерименту 21.11.2017 за участі потерпілого ОСОБА_7 ) з долученою фото таблицею, в якому зафіксовано наступні результати: Встановлено вірогідне, з урахуванням наявних матеріалів кримінального провадження, а саме фактичних даних, встановлених під час проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7 21.11.2017 р., місце пересічення траєкторії польоту снаряду, яким був поранений потерпілий ОСОБА_7 , із дверима, які розділяли 19 лютого 2014 року прибудову центрального входу УСБУ у Хмельницькій області та хол 1 поверху цього Управління (з використанням імітаційного макету цих дверей). (т. 9 а.с.157-164);

- запиту від 10.05.2018 до УСБУ у Хмельницькій області та відповіді УСБУ у Хмельницькій області № 72/16/26/7872 від 29.05.2018 з додатком - службовою характеристикою ОСОБА_15 , з яких слідує, що сервер типу IBM SystemsX x3400 7676 JBGT та сервер kpd 675 станом на 2014-2015 роки і на даний час використовувався і використовується у службовій діяльності інформаційно-аналітичним відділом Управління. Вказані сервери не використовувались для зберігання записів, які зроблені до 19 лютого 2014р. і після 19 лютого 2014 р. з камер зовнішнього спостереження, розташованих на будівлі і в будівлі Управління. Станом на 19 лютого 2014р. окремого серверу для зберігання відеозаписів з камер зовнішнього спостереження в Управління не було. Двері дер.св.дуб глухі, ролета захисна отримані як благодійна допомога в червні 2014 року. Двері були встановлені на третьому поверсі Управління, ролети були встановлені на першій прохідній по адміністративній будівлі. На даний час двері та ролети на балансі Управління не перебувають.

Згідно характеристики ОСОБА_15 проходить службу у відділі ЦСО «А» СБ України з січня 2012 року. Нагороджений 13 відомчими заохочувальними відзнаками. За характером врівноважений, морально стійкий, взірцевий сім`янин, самокритично ставиться до себе, критику з боку керівництва сприймає адекватно, робить правильні висновки, у спілкуванні з оточенням чемний, ввічливий, користується повагою у підрозділі та управлінні. (т. 9 а.с.165-168);

- запиту від 14.09.2017 до СБУ та відповідь Головної інспекції СБУ від 27.09.2017 № 3/3-5030 з додатками (т. 9 а. с. 171-174);

- запиту від 06.11.2017 до УСБУ у Хмельницькій області та відповідь УСБУ у Хмельницькій області від 13.11.2017 № 72/9/13225 (т. 9 а. с. 188-193);

- запиту від 02.11.2017 до ДНДЕКЦ МВС України відповідь ДНДЕКЦ МВС України від 08.11.2017 № 19/8-5/17033(т.9 а.с.191-193);

- висновку експерта № 19/11-1/62-СЕ/18 від 15.06.2018 (експертиза металів та сплавів куль), з долученою ілюстративною таблицею, з якого слідує:

1. Наданий на дослідження металевий предмет сірого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменований як «осердя кулі, яке вилучено з порожнини черепа ОСОБА_19 і надається на дослідження у герметично запакованому поліетиленовому пакеті «Експертна служба МВС України» під «2423603», виготовлений зі сплаву на основі заліза (98,9%), а також містить марганець.

2. Наданий на дослідження металевий предмет сірого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменований як «осердя кулі, яке вилучено з черевної порожнини ОСОБА_6 і надається на дослідження у герметично запакованому поліетиленовому пакеті «Експертна служба МВС України» під «3032707», виготовлений зі сплаву на основі заліза (98,9%), а також містить марганець.

3. Якісний склад сплаву наданих на дослідження металевих предметів сірого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменовані як «осердя кулі, яке вилучено з порожнини черепа ОСОБА_19 » та «осердя кулі, яке вилучено із черевної порожнини ОСОБА_6 » не містить достатньої сукупності індивідуалізуючих ознак для відповіді щодо спільної родової (групової) належності за матеріалом виготовлення.

4. Надані на дослідження верхні частини серцевин куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 74», виготовлені зі сплаву на основі заліза (98,9%), а також містять марганець. Надані на дослідження нижні частини серцевин куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 74», виготовлені зі сплаву на основі свинцю (97,9%), а також містять сурму та залізо. Надані на дослідження серцевини куль, що знаходились в патронах гільзи яких з маркуванням «7,62х54R 03 LVE», виготовлені зі сплаву на основі свинцю (98,0%), а також місять сурму та залізо. Надані на дослідження серцевини куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 68» та «188 75», виготовлені зі сплаву на основі заліза (98,9%), а також містять марганець.

5. Надані на дослідження металеві предмети сірого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменовані як «осердя кулі, яке вилучено із порожнини черепа ОСОБА_19 » та «осердя кулі, яке вилучено із черевної порожнини ОСОБА_6 » відрізняються від наданих на дослідження серцевин куль, що знаходились в патроні, гільзи яких з маркуванням «7,62х54R 03 LVE» та від нижніх частин серцевин куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 74» за якісним та відносним кількісним елементним складом і не мають спільної родової належності. Якісний склад сплаву наданих на дослідження металевих предметів сірого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменовані як «осердя кулі, яке вилучено із порожнини черепа ОСОБА_19 », «осердя кулі, яке вилучено із черевної порожнини ОСОБА_6 » та серцевини куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 68», «188 75» та верхні частини серцевин куль, що знаходились в патронах, гільзи яких з маркуванням «188 74» не містить достатньої сукупності індивідуалізуючих ознак для відповіді щодо спільної родової (групової) належності за матеріалом виготовлення. (т. 9 а.с.202-218);

- протоколу огляду відеоматеріалів від 17.03.2014 р. з якого слідує, що предметом огляду є відеоматеріали, надані в ході допиту 28.02.2014 р. свідком ОСОБА_87 , на яких зафіксовано події, які мали місце 19.02.2014 р. поблизу Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 9 а. с. 54-57);

- вимоги щодо наявності судимості ОСОБА_15 від 30.05.2018р., з якого слідує, що ОСОБА_15 раніше не судимий (т. 9 а. с. 19);

- два запити від 30.05.2018 та відповіді на них щодо перебування на обліку ОСОБА_15 у лікаря-психіатра, з якого слідує, що ОСОБА_15 на обліку не перебуває (т. 9 а. с. 20-21, 23-25);

- запиту від 30.05.2018 і відповіді із копією ф.1 на отримання паспорта ОСОБА_15 (т. 9 а.с.29-30);

- запиту від 04.06.2018 і відповіді щодо перебування на обліку ОСОБА_15 у лікаря-нарколога та психіатра, відповідно до якого ОСОБА_15 на обліку не перебуває (т. 9 а. с. 33);

- протоколу огляду відомостей, розміщених у мережі «Інтернет» від 20.12.2018 р., в якому зафіксовані результати огляду відомостей, розміщених в мережі «Інтернет» (т. 9 а. с. 73-77);

- копії доповідної записки начальника 2 інспекції Головної інспекції СБУ ОСОБА_28 від 14.03.2014 на ім`я першого заступника Голови СБУ ОСОБА_29 за результатами перевірки Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 9 а. с. 50-52);

- рапорту начальника відділу ГВП ГПУ ОСОБА_90 від 10.01.2019 начальнику відділу ГВП ГПУ ОСОБА_91 і відповідь останнього від 10.01.2019 із додатком - витягом щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_14 (т. 9 а. с. 123-125,138,139);

- запиту від 16.01.2019 до Дарницької РДА у м. Києві і відповідь Дарницької РДА у м. Києві від 21.01.2019 № 101-571/03 і копія свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2005 ОСОБА_14 (т. 9 а.с.164 -166);

- протоколу огляду від 17.01.2019 мережі «Інтернет» щодо визначення орієнтовної вартості житла, в якому зафіксовані результати огляду відомостей, розміщених в мережі «Інтернет» (т. 9 а. с. 199-201);

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_14 , а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_3 (т. 9 а. с. 215-216);

- протоколу огляду від 12.01.2019 мережі «Інтернет» щодо публічних виступів ОСОБА_14 (т. 9 а. с. 240-241);

- висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-лінгвістичної експертизи усного та писемного мовлення та експертизи відео звукозапису від 24.01.2019 № 1723/19-39/1724/19-35, з якого слідує що висловлювання ОСОБА_14 , наявні у текстовому матеріалі відео файлу під назвою «Голова Хмельницького СБУ, Віктор Крайтор, на майдані» у проміжку показників лічильника медіа-плеєра з 04:50 до 05:10 та у текстовому матеріалі відео файлу під назвою «Де начальник Хмельницького СБУ» у проміжку показників лічильника медіа-плеєра з 00:37 до 00:48, в яких міститься інформація щодо віддання промовцем наказу про застосування зброї, є фактичним твердженням, а не оціночними судженнями. Мовлення особи, представленої в відеозаписах досліджуваних розмов як « ОСОБА_14 », являє собою або чергування висловлювань у формі непідготовленого спонтанного мовлення з висловлюваннями у формі частково підготовленого мовлення, або сполучення в межах одного висловлювання обох форм спонтанного мовлення. Ступінь підготовленості мовлення можна визначити як такий, що заздалегідь обумовлений розумінням особливостей комунікативної ситуації, теми спілкування, що створює умови для попереднього обміркування загального контексту свого виступу і його реалізації з використанням досвіду роботи в правоохоронних органах, досвіду публічного спілкування зі слухачами в якості співробітника правоохоронних структур із застосуванням під час мовлення просодичних, лексико-граматичних, стилістичних та інших професіоналізмів, з урахуванням специфіки виступу в напруженій політичній ситуації.( т.9 а.с.249-259);

- заяви ОСОБА_14 від 20.02.2014 на ім`я Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері щодо подій, які відбувались під стінами Управління СБУ у Хмельницькій області 19.02.2014 року.

Стороною захисту в якості доказів суду представлено відомості з:

- копії Указу Президента України № 262/2013 від 15.05.2013 року «Про призначення ОСОБА_14 начальником Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області; (Т. 13, а. с. 132)

- копії Указу Президента України № 245/2014 від 04.03.2014 року «Про звільнення ОСОБА_14 з посади начальника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області; (Т. 13, а. с. 133)

- копії вимоги Голові СБУ від 05.03.2014 року щодо проведення службового розслідування за обставинами подій, що мали місце 19 20 лютого 2014 року біля УСБУ в Хмельницькій області, а саме застосування зброї військовослужбовцями УСБУ, в наслідок чого цивільні особи отримали поранення різного ступеня тяжкості; (Т. 13, а. с. 134 - 135)

- копії супровідного листа №3/4-1036 від 28.03.2014 року із СБУ про направлення матеріалів службового розслідування до прокуратури Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері; (Т. 13, а. с. 136)

- копії висновку за результатами службового розслідування від 28.03.2014, згідно якого порушень порядку застосування військовослужбовцями співробітниками УСБУ у Хмельницькій області вогнепальної збої під час намагань учасників акції протесту 19 20 лютого 2014 року до адміністративної будівлі регіонального органу СБУ - не виявлено. Службові обов`язки командира, полковник ОСОБА_14 виконував в межах ст. ст. 25 59 розділу 2 «Загальні обов`язки командирів (начальників)» Статуту внутрішньої служби ЗСУ. (Т. 14 а. с. 101 110),

- копії вимоги № 04/1-216 від 26.12.2014 року ОСОБА_92 щодо проведення додаткового службового розслідування спрямованої на ім`я Голови служби безпеки України;

- копії протоколу додаткового огляду від 20 лютого 2014 року, згідно якого додатково оглянуто прилеглу до приміщення УСБУ в Хмельницькій області територію, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19. В ході огляду виявлено плями чорного кольору, з яких взято зразки речовини та поміщено в поліетиленовій пакети № 1, 3, металевий предмет приплюснутої форми розміром 29*26 мм, який вилучено та поміщено в поліетиленовий пакет з біркою № 2, пляму бурого кольору з якої взято зразки та поміщено до поліетиленового пакету № 4. Також було оглянуто транспортний засіб - тролейбус, пошкоджений вогнем, у якому виявлені пробоїни та сміттєві баки в яких були наскрізні пробоїни; (Т. 13, а. с. 122 - 125);

- копії протоколу додаткового огляду від 04.03.2014 року, який проводився на території в/ч НОМЕР_1 та вході якого продовжено огляд зброї, тактичного спорядження та інших предметів, після якого її було поміщено в дерев`яний ящик та опечатано; (а. с.148-151)

- копії висновку експерта у судово - медичній експертизі № 265 від 07.04.2014 року відносно ОСОБА_7 , з якого слідує: Згідно даних представленої медичної документації у ОСОБА_7 станом на 19 20 лютого 2014 року (відомий період часу, протягом якого він знаходився під медичним спостереженням лікарів спеціалістів) виявлено тілесне ушкодження у вигляду наскрізного не проникаючого поранення правої бокової поверхні черевної стінки з двома ранами та гематомою м`яких тканин великих розмірів, про що свідчать властивості, характер і локалізація ушкоджень. Згідно результатів судово - медичної експертизи у ОСОБА_7 станом на 17.03.2014 року виявлені рубці м`яких тканин правої мезогастральної (черевної) та правої бокової поверхні живота в проекції середньої під пахвової лінії, як сліди загоєння ран м`яких тканин. За своїм характером вказане вище ушкодження відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинять короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України». Описане вище наскрізне не проникаюче поранення черевної стінки таким чином, що відповісти категорично на запитання № 6 і встановити точні характеристики травмуючого предмету не представляється можливим. Згідно даних представленої медичної документації, вказане вище поранення могло утворитися по механізму «удар занурення пробивна дія», незадовго до моменту обстеження потерпілого в міській лікарні, не виключено в час який вказано у постанові про призначення судово медичної експертизи. Обставини справи в описові частині постанови про призначення судової експертизи не деталізовані, тому відповісти на запитання № 7 також не представляється за можливим. Поранення черевної стінки у потерпілого ОСОБА_7 є наскрізним. Згідно опису «Раньовий канал має напрям ззаду - до переду, глибиною до 12 см. Поранення в черевну порожнину не виявлено; (т.13, а.с. 169 172).

- протоколу огляду від 16.12.2014 року; (судом не враховується через нечитабельний стан) (Т. 13, а. с. 173 - 175)

- копії постанови про скасування постанови про визнання документами від 27.02.2019 року, згідно якої скасовано постанову слідчого ОСОБА_5 від 07.06.2017 року про визнання документами, якою матеріали кримінального провадження № 0000022 визнано документами і долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000004 та направлено матеріали кримінального провадження № 0000022 до військової прокуратури Західного регіону України; (т. 13, а.с.176 - 178)

- копії постанови про закриття кримінального провадження від 28.02.2019 року відповідно до якої кримінальне провадження № 0000022 за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановленні достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати (т.13, а.с.179 - 183);

- копії витягу з ЄРДР від 28.02.2019 року згідно якого 18.03.2015 року внесено відомості до ЄРДР (виділення матеріалів досудового розслідування) про кримінальне провадження № 0000022 відносно ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 425 КК України (Т. 13, а. с. 184 - 185);

- копії повідомлення до заступника Головного військового прокурора від 04.03.2019 року № 09 4 вих.19, яким заступник військового прокурора повідомляє про закриття кримінального провадження № 0000022 відносно ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 425 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України (т.13, а.с.195 - 199);

- копії постанови про закриття кримінального провадження від 05.12.2019 року, згідно якої кримінальне провадження № 0000022 за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановленні достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати (т.13, а.с.186 - 194);

- копії супровідного листа на ім`я головного лікаря Хмельницької міської лікарні за № 23/1/3-32669-17 від 25.09.2017 року з якого слідує, що до ввіреної йому установи слідчим ОСОБА_5 направлено медичні карти стаціонарного хворого ОСОБА_19 (№2075), ОСОБА_6 (№2074), ОСОБА_7 (№2072) та ОСОБА_18 (№ 2073) (т.13 а. с. 22);

- копії відповіді заступника начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Хмельницькій області - ОСОБА_93 № 72/15/3741 від 12.02.2016 року щодо виконання доручення від 03.02.2016 року № 10/3/2-6, відповідно до якої відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Хмельницькі області здійснено перегляд наданих DVD R дисків із записами подій 19 20 лютого 2014 року, з метою встановлення осіб які можуть бути причетними до кримінального середовища та до вчинення протиправних дій біля приміщення УСБУ в Хмельницькій області (Т. 13, а. с. 23 - 28);

- копії Ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.02.2019 року (справа № 466/24/19) якою слідчий суддя задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_17 та скасував постанову начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_94 про закриття кримінального провадження № 0000022 від 19 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України винесену 20 березня 2015 року (т. 13, а. с. 200 207);

- копії адвокатського запиту ОСОБА_17 , керівнику Управління спеціальних розслідувань ГСУ ГПУ ОСОБА_95 від 11.01.2019 року про надання інформації щодо скасовування постанова від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000022 та про причини її не скасування, а також повідомити де знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000022 та про можливість надання їх Шевченківському районному суду м. Львова (Т. 13, а. с. 228 - 230);

- копії відповіді на запит начальника Управління спеціальних розслідувань ОСОБА_96 від 15.01.2018 року на запит ОСОБА_17 про те, що запитувана нею постанова не скасована, а матеріали кримінального провадження № 0000022 долучені в якості документів до кримінального провадження № 0000004 та знаходяться в управлінні спеціальних розслідувань. Разом з цим відповідно до постанови від 28.12.2018 року оригінали матеріалів кримінального провадження № 0000022 виділені з кримінального провадження № 0000004 у кримінальне провадження № 0003212 (Т. 13, а. с. 231 233);

- копії рапорту слідчого в ОВС третього СВ УСР ГПУ ОСОБА_5 від 12.10.2018 року про вирішення питання щодо скасування постанови від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000022 від 19.02.2014 року із дорученням його розслідування слідчим управління спеціальних розслідувань із наступним одночасним визначенням прокурора (Т. 13, а. с. 234 236) ;

- копії листа начальника УСР ГП ОСОБА_96 на ім`я Генерального прокурора України ОСОБА_97 від 19.11.2018 року про терміновий розгляд рапорта слідчого в ОВС третього СВ УСР ГПУ ОСОБА_5 від 12.10.2018 року та вирішення питання в межах повноважень Генерального прокурора України щодо скасування постанови від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000022 від 19.02.2014 року із дорученням його розслідування слідчим управління спеціальних розслідувань із наступним одночасним визначенням прокурора (Т. 13, а. с. 237 238);

- копії проекту постанови Генерального прокурора України ОСОБА_97 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження відповідно до якого ним скасована постанова від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000022 та доручено його розслідування слідчим управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України (Т. 13 а. с. 239-241);

- копії супровідного листа начальника УСР ГПУ ОСОБА_96 заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_98 від 27.11.2018 року відповідно до якого повернуто лист від 19.11.2018 року адресований Генеральному прокурору України та проекти постанов про скасування постанови про закриття кримінального провадження та про визначення прокурора (Т. 13 а. с. 242);

- копії проекту постанови Генерального прокурора України ОСОБА_97 про визначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000022 від 19.02.2014 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підсудних Державному бюро розслідувань відносно ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 425 КК України , Генеральної прокуратури України ОСОБА_99 (Т. 13 а. с. 243);

- копії листа на ім`я слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова за № 10/4/3-32669-17 від 25.01.2019 року, згідно якого надано відповідь на запит суду, що представити суду виділені оригінали матеріалів, у тому числі закрите кримінальне провадження № 0000022 не представляється за можливе, оскільки вони знаходяться у слідчого ОСОБА_5 , яким у порушення вимог ч.7 ст.110, ч.6 ст.217 та ч.3 ст.312 КПК України не виконана постанова Головного військового прокурора від 28.12.2018 року про виділення з кримінального провадження № 10000004 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 119, ст. 128, ч. 2 ст. 365 КК України в окреме провадження за № 0003212 та про виділення в оригіналах і матеріалів закритого кримінального провадження № 0000022 за підозрою ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 425 КК України. Разом з цим прокурором винесено постанову від 28.12.2018 року про визначення підслідності злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ст. 128, ч. 2 ст. 365 КК України у кримінальному провадженні № 0003212 за підозрою ОСОБА_14 за слідчими ДБР та направлення цього провадження за підслідністю до Центрального апарату ДБР для подальшого розслідування.

- висновку експерта № 33-мк по трупу ОСОБА_19 від 01.04.2014 року, відповідно до якого на зовнішній поверхні, отриманого для проведення судової медико-криміналістичної експертизи по кримінальному провадженні №0000004, одного клаптя шкіри, вилученого із лобної ділянки голови трупа громадянки ОСОБА_19 ,1943р.н., виявлено одиночне проникаюче-наскрізне ушкодження шкіри, яке може бути вхідною вогнепальною раною, однак у зв`язку із тим, що дана рана шкіри зазнала первинної хірургічної обробки, а саме висічення її країв, кінців та

стінок, встановити точний морфологічний характер досліджуваного

ушкодження - не виявляється можливим. Виявлене одиночне проникаюче-наскрізне ушкодження шкіри, вилучене із лобної ділянки голови трупа ОСОБА_19 ,1943 р.н., за умови, що воно є вхідною вогнепальною раною могло утворились від одноразової дії якогось твердого травмуючого предмету (снаряду), в тому числі і кулі, який міг бути приведений в рух газами пострілу, здійсненого із неблизької дистанції, тобто за межами зон дії на шкіру супутніх факторів пострілу, а саме: полум`я, газів, кіптяви, порошинок та татуювання металом (Т. 14, а. с. 1- 5);

- висновку експерта № 34-мк по трупу ОСОБА_19 від 03.04.2014 року згідно якого на складових частинах, отриманого для проведення судової медико - криміналістичної експертизи по кримінальному провадженні №0000004, одного реконструйованого фрагменту кісток склепіння черепа, вилученого із голови трупа ОСОБА_19 , 1943р. н., виявлено три окремі проникаюче наскрізне ушкодження кісткової тканини за № №1-3, з яких ушкодження за №1 є вхідним вогнепальним кульовим ушкодженням луски лобної кістки, а проникаюче - наскрізні ушкодження кісткової тканини за № № 2, 3 є поєднаним в одне ціле проникаюче-наскрізним багато фрагментарним переломом лівої та правої тім`яних кісток.

Виявлене окреме проникаюче - наскрізне вхідне вогнепальне ушкодження луски лобної кістки, вилучене із голови трупа ОСОБА_19 , 1943 р.н., - могло утворились від одноразової пробивної дії якогось твердого травмуючого предмету (снаряду), в тому числі і кулі, який міг бути приведений в рух газами пострілу. А от виявлений окремий багато фрагментарний перелом лівої та правої тім`яної кісток, вилучений із голови трупа ОСОБА_19 - міг утворитися внаслідок поєднаної, але не одномоментної, дії якихось двох різних тупих твердих травмуючих предметів, при цьому першим діяв травмуючий предмет на ліву тім`яну кістку, в напрямку зсередини - назовні відносно поверхонь кісток черепа, що спричинив утворення проникаюче - наскрізного ушкодження за №2, а другим діяв травмуючий предмет на ліву тім' яну кістку вже в напрямку ззовні до середини відносно поверхонь кісток черепа,який спричинив утворення проникаюче наскрізного ушкодження за № 3 (Т. 14, а. с. 6 11);

- висновку експерта № 35-мк по трупу ОСОБА_19 від 04.04.2014 року відповідно до якого на поверхні, отриманих для проведення судової медико - криміналістичної експертизи по кримінальному провадженні №0000004, як одного клаптя шкіри, так і одного реконструйованого фрагменту кісток склепіння черепа, вилучених із голови трупа ОСОБА_19 , 1943 р.н., виявлено наступні ушкодження:

1.клапоть шкіри - одиночне проникаюче - наскрізне ушкодження шкіри, яке може бути вхідною вогнепальною раною, однак у зв`язку із тим, що дана рана шкіри зазнала первинної хірургічної обробки, а саме висічення її країв, кінців та стінок, встановити точний морфологічний характер досліджуваного ушкодження - не виявляється можливим;

2.реконструйований фрагмент кісток склепіння черепа три окремі проникаюче - наскрізне ушкодження кісткової тканини за № № 1- 3, з яких ушкодження за №1 є вхідним вогнепальним кульовим ушкодженням луски лобної кістки, а проникаюче - наскрізні ушкодження кісткової тканини за № № 2, 3 - є поєднаним в одне ціле проникаюче - наскрізним багато фрагментарним переломом лівої та правої тім`яних кісток.

3. Виявлене як одиночне проникаюче - ушкодження шкіри, вилучене із лобної ділянки голови трупа ОСОБА_100 , 1943 р. н., за умови, що воно є вхідною вогнепальною раною, так і окреме проникаюче - наскрізне вхідне вогнепальне ушкодження луски лобної кістки за №1, вилучене із голови потерпілої - могли утворитись одномоментно від одноразової пробивної (стосовно кісток черепа) дії якогось твердого травмуючого предмету (снаряду), в тому числі і кулі, який міг бути приведений в рух газами пострілу, здійсненого із неблизької дистанції, тобто за межами зон дії на шкіру супутніх факторів пострілу, а саме: полум`я, газів, кіптяви, порошинок та татуювання металом.

А от виявлений окремий багато фрагментарний перелом лівої та правої тім`яної кісток, вилучений із голови трупа ОСОБА_19 - міг утворитися внаслідок поєднаної, але не одномоментної, дії якихось двох різних тупих твердих травмуючих предметів, при цьому першим діяв травмуючий предмет на ліву тім`яну кістку, в напрямку зсередини - назовні відносно поверхонь кісток черепа, що спричинив утворення проникаюче - наскрізного ушкодження за № 2, а другим діяв травмуючий предмет на ліву тім`яну кістку вже в напрямку ззовні до середини відносно поверхонь кісток черепа, який спричинив утворення проникаюче наскрізного ушкодження за № 3 (т.14, а. с.12 19);

- висновку експерта № 296 від 13.03.2014 року відповідно до якого проведено судово гістологічне дослідження шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_19 , 1943 р. н. та встановлено повнокров`я внутрішніх органів. Поширений субарханоїдальний крововилив в головний мозок. Забій головного мозку. Набряк головного мозку. Фрагментація м`язових волокон в міокарді. Помірний набряк строми міокарду. Поширені ділянки дистелектазів у легенях. Дистрофія нирок та печінки ; (Т. 14, а. с. 20)

-ксерокопії довідки слідчого ОВС ГПУ ОСОБА_5 про місце зберігання осердя кулі, вилученої під час огляду трупа ОСОБА_19 відповідно до якої металевий предмет вилучений під час дослідження трупа ОСОБА_19 знаходиться на а. с. 219 в Т. 6 додаток до висновку експерта № 19/11-1/62 СЕ/18 від 15.06.2018 року;

- копія протоколу проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7 від 02.04.2014 року та фото таблицею до нього під час якого потерпілий ОСОБА_7 за допомогою статистів показав місце, у якому перебував він та ОСОБА_19 в момент здійснення пострілів з автоматичної вогнепальної зброї (Т. 14, а. с. 22 28);

- постанови від 10.05.2017 року про призначення повторної СМЕ щодо ОСОБА_7 , відповідно до якої прийнято рішення про призначення повторної судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_7 у кримінальному провадженню 0000004;

- висновку експерта № 294 від 21.03.2014 року, з якого слідує, що в надісланих препаратах тонкого кишківника вилучених у ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 під час оперативного втручання, виявлені мікроскопічні зміни у вигляді поширеного крововиливу по типу гематоми, в підслизовому шарі з поширенням в окремих полях зору на всю товщу стінки кишківника (Т. 14, а.с. 121);

- копії довідки слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 про місце зберігання осердя кулі вилученої під час оперативного втручання в ОСОБА_6 23.02.2014 року, знаходиться на а. с. 219 в Т. 6 додаток до висновку експерта № 19/11-1/62 СЕ 18 від 15.06.2018 року; (Т.14, а. с. 120)

- протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2014 року з потерпілим ОСОБА_6 та фототаблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 вказав своє місце знаходження під час того як отримав вогнепальне поранення у ліву частину живота 19 лютого 2014 року близько 12 год. 36 хв. поблизу входу до УСБУ в Хмельницькій області; (Т.14, а. с. 113 - 119)

- висновку експерта за результатами проведення балістичної експертизи слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу за № 5935/5936/16-33 від 01.07.2016 року, з якого слідує, що:

1. Згідно результатів слідчого експерименту від 12.04.2016 року, 18.03.2016 року та 25.02.2016 року можна зробити висновок, що за відомих обставин та матеріалів кримінального провадження здійснити постріли в нижню праву статичну стулку скляної прибудови до центрального входу в управління а ні з другого поверху адмінбудівлі, а ні зі сходинок між першим та другим поверхами Управління було не можливо.

2. Постріли проводились з середини скляної прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, на зовні.

3. Постріли проводились з середини скляної прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, на зовні; зброя, під час початку пострілів, знаходилася за спиною потерпілого ОСОБА_101 , на рівні (або нижче рівня) поясу.

4. Траєкторія першого пострілу з черги, з права на ліво, дещо вниз, з середини на зовні, якщо дивитись обличчям до центрального входу в Управління; траєкторія другого пострілу з черги практично прямо, дещо вниз, з середини на зовні, якщо дивитись обличчям до центрального входу в Управління; траєкторія третього пострілу з черги, з права на ліво, дещо вниз, з

середини на зовні, якщо дивитись обличчям до центрального входу в Управління. Яка була траєкторія наступних пострілів визначити не виявилось можливим, в зв`язку з тим, що наступні постріли на відео не відображено. Поранення потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_6 біля центрального входу, ОСОБА_102 , ОСОБА_86 (біля КПП № 2 по вул. Свободи у місті Хмельницькому), утворились внаслідок рикошетів куль. Дати відповідь на питання чи утворено тілесне пошкодження у потерпілого ОСОБА_103 (біля КПП № 2 по вул. Свободи у місті Хмельницькому) внаслідок прямого пострілу чи рикошету, не виявилось можливим, в зв`язку з відсутністю, в матеріалах кримінального провадження, наданих на дослідження, детального опису стороннього предмету виявленого у потерпілого. Дати відповідь на питання чи утворено тілесне пошкодження у потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_18 внаслідок рикошету чи прямого пострілу, не виявилось можливим, в зв`язку з відсутністю снарядів, які спричинили поранення. Виходячи з матеріалів кримінального провадження, здійснення пострілів з прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області можливо з автоматичної коротко ствольної зброї калібру 7,62 мм.

6. Пошкодження скла статичної стулки скляної прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області є характерними для пошкоджень пострілами з вогнепальної зброї, ймовірно виникли внаслідок пострілів чергою. Виходячи з матеріалів кримінального провадження, ці пошкодження могли бути утворені від пострілів зброї калібру 7,62 мм.

7. Дати відповідь на питання чи пошкодження скла правої нижньої статичної стулки скляної прибудови адмінбудівлі УСБУ у Хмельницькій області утворились внаслідок прицільного пострілу чи внаслідок хаотичної стрільби, не виявилось можливим, тому що це питання виходить за межі компетенції експерта, тому що це є суб`єктивний фактор.

8. Дати відповідь на питання чи пошкодження правої нижньої статичної стулки скляної прибудови адмінбудівлі Управління СБУ у Хмельницькій області могли утворитись внаслідок рикошету від внутрішніх стін та підлоги прибудови до головного входу в Управління, якщо так, то з якого місця прибудови до адмінбудівлі в такому разі могли бути здійснені постріли, не

виявилось можливим, в зв`язку з відсутністю детального початкового огляду місця події; в подальшому приміщення було піддане дії вогню (пожежі), та відремонтовано. (Т.14, а. с. 128 135)

- висновку експерта за результатами проведення судової експертизи відеозвукозапису від 12.08.2016 року № 10358/10359/16-35 з якого слідує, що за своїми загальними та окремими акустичними параметрами експериментальні постріли, що здійснені у холі другого поверху адмінбудівлі УСБУ в Хмельницькій області, відповідають пострілам першої черги (та/або одиночним пострілам), що зафіксовані у досліджуваних відеозвукозаписах (див. мал. 6). За своїми загальними та окремими акустичними параметрами експериментальні постріли, що здійснені у прибудові адмінбудівлі УСБУ в Хмельницькій області, відповідають пострілам другої черги (з восьми пострілів), що зафіксовані у досліджуваних відеозвукозаписах (див. мал. 7). Представлені на експертизу відеозвукозаписи подій, які відбулися 19.02.2014 у місті Хмельницькому біля будівлі Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області по вул. Театральній, буд. 19 - є копіями. Виходячи з попереднього, вирішити питання щодо безперервності їх запису, чи зазнавали вони монтажу або інших змін, експертним шляхом неможливо. Вирішити питання: «У якому середовищі (в приміщенні, на подвір`ї тощо) вчинено одиночні постріли та постріли автоматичною чергою, зафіксовані на фонограмі?» - неможливо через відсутність відповідної методики досліджень. Вирішити питання: «Записане джерело звуку перебувало в нерухомому стані чи в русі?» - неможливо через відсутність відповідної методики досліджень. Вирішити питання: «Як було розташоване відносно мікрофона джерело звуку?» - неможливо через відсутність відповідної методики досліджень. Питання: «Чи в одному приміщенні виконано всі чотири серії пострілів, зафіксованих на фонограмі?» - не вирішувалось, оскільки в ході досліджень не встановлено «чотири серії пострілів». (т. 14, а.с.122 126)

- протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2016 р. за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_36 та фото таблиці до нього, який проводився з метою уточнення моменту виходу порохових газів під час здійснення пострілів в штучно створених умовах наближених до умов подій, які відбувалися 19.02.2014 року біля входу в УСБУ в Хмельницькій області (т. 14, а.с. 138 163) ;

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 25.02.2016 року, в ході якого останній вказав місце, де він перебував 19.02.2014 року, близько 12 години перед початком пострілів та безпосередньо під час пострілів. Також потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що пошкодження від пострілів знаходились на висоті приблизно 0,25 м від сходинок та вказав, де саме знаходились пошкодження скла від куль після пострілів (т. 14, а. с. 164 168);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 25.02.2016 року, під час проведення якого останній пояснив та вказав на місце, де він перебував перед центральним входом до Управління СБУ у Хмельницькій області, 19 лютого 2014 року, приблизно о 12 год. 20 хв., коли отримав поранення. Надалі за допомогою статиста потерпілий ОСОБА_6 вказав місце, де він стояв в момент здійснення пострілу та встановив статиста на вказане місце, при цьому зауважив, що перед собою (перед обличчям) тримав мобільний телефон на який знімав події того дня. Після цього було зафіксовано місце, де знаходився потерпілий та встановлено, що він знаходився на відстані 3,67м від початку сходових кліток до центрального входу в управління та на відстані 4,90 м від лівої мармурової декоративної прибудови до сходинок центрального входу в управління, якщо стояти обличчям до центрального входу в адмінбудівлю управління. Надалі з метою проектування місця здійснення пострілу було встановлено на місце знаходження потерпілого лазерний пристрій із набору експерта баліста «Б-10» та виставленого його на висоту 1,10 м, тобто висоту вхідного отвору від кульового поранення отриманого потерпілим. На запитання спеціаліста-експерта «який був постріл прямий, чи рикошетом?», потерпілий повідомив, що безпосередньо пострілу він не бачив, але коли переглядав відеозаписи тих подій для себе з`ясував із урахуванням того, що в нього із тіла дістали сердечник від кулі і, як йому здається постріл було здійснено рикошетом. Тобто після пострілу куля потрапила по траєкторії в сходи, а потім рикошетом влучила йому в живіт (т.14 а.с.169 172);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_36 від 09.03.2016 року, з якого слідує, що з місця знаходження ОСОБА_36 під час здійснення ним попереджувальних пострілів, згідно проведених замірів не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови до центрального входу в управління. Також, з`ясовано, що при такому розміщеній, свідка ОСОБА_35 та при проектуванні пострілу встановлено, що за таких умов стрілка не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови управління (т.14 а.с. 213 219);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 09.03.2016 року, яким встановлено, що з місця знаходження ОСОБА_15 під час здійснення ним попереджувальних пострілів, згідно проведених замірів не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови до центрального входу в управління. Також, з`ясовано, що при такому розміщенні свідка ОСОБА_15 та при проектуванні пострілу встановлено, що за таких умов розташування стрілка не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови до центрального входу в Управління (т.14 а.с. 205 212);

- копія роз`яснення фахівців НАДПС імені Б. Хмельницького за № 5/2002 від 28.05.2019 року про відповідність дій ОСОБА_14 вимогам керівних нормативно-правових актів під час подій 19.02.2014 року;

- фототаблиці внутрішнього вигляду прибудови до УСБУ в Хмельницькій області (т. 14 а.с. 198 204);

- протоколу огляду відеозаписів від 12.02.2024 року та додатку до нього, яким оглянуто відео файли отримані із мережі Інтернет (Т. 14, а. с. 220-227).

Проте, як убачається з мотивувальної частини судового рішення, суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, з дотриманням вимог статей 86, 87, 94 КПК України зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правомірного висновку про те, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом допустимими й достатніми доказами винуватість ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що окремі з представлених стороною обвинувачення суду ключових доказів містять істотні суперечності та взаємовиключення чим спростовують один одного. Такі суперечності органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування належним чином не усунуті, не усунув такі суперечності під час судового розгляду і прокурор. Окремі ж з представлених стороною обвинувачення доказів не тільки не підтверджують обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а навпаки спростовують його.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення з мотивів несприйняття євроінтеграційних прагнень та вимог мітингувальників, з метою перешкоджання мітингам та запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління, прокурор жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не представив.

Ніхто з допитаних потерпілих та свідків не зміг підтвердити відповідних висловлювань чи дій ОСОБА_14 , а також потерпілі і свідки не підтвердили будь-яких випадків перешкоджання мітингувальникам у проведенні акцій протесту у період листопад 2013 лютий 2014 року в м. Хмельницький, як з боку ОСОБА_14 так і інших співробітників Управління СБУ в Хмельницькій області.

Обвинувачений ОСОБА_14 повністю заперечував такі інкриміновані йому мотиви та мету своїх дій, вважав їх надуманими та пояснив, що ніколи не висловлювався усно чи письмово, а також не вчиняв будь-які дії, які б свідчили про несприйняття ним евроінтеграційних прагнень мітингувальників та були б спрямовані на перешкоджання мітингам. Зазначив, що під час проходження військової служби, в тому числі на посаді начальника Управління СБ України у Хмельницькій області, відповідно до вимог законодавства, як військовослужбовець до жодних політичних партій чи громадських організацій не входив, а добросовісно виконував вимоги законодавства України, військової присяги та свої посадові обов`язки.

Твердження апелянта про віддання наказу ОСОБА_14 на застосування вогнепальної зброї, як то «запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення Управління», то наведене, на думку суду, взагалі виглядає суперечливим.

Згідно представлених доказів, а саме показань потерпілих та свідків, відеозапису з місця події, окремі з мітингувальників, в групі з 5-6 чоловік, серед яких ОСОБА_26 та потерпілий ОСОБА_18 , розбивши скло у вікні фактично вже проникли в приміщення УСБУ в Хмельницькій області, а саме його частину у вигляді прибудови яке являється охороняємою територією військової частини. Відтак, твердження сторони обвинувачення про запобігання ймовірній можливості проникнення до приміщення УСБУ суперечить фактичним обставинам справи.

З огляду на спеціальний порядок доступу на охороняєму територію військової частини, якою, в тому числі, являється приміщення УСБУ в Хмельницькій області, що ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, висновок органу досудового розслідування про протиправний характер запобігання несанкціонованому проникненню на таку територію, виглядає, на думку суду, не логічно і вочевидь помилково.

Посилання прокурора про те, що у ОСОБА_14 не було підстав віддавати наказ на застосування вогнепальної зброї є необґрунтованими враховуючи наступне.

Допитані потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , свідки обвинувачення: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 та ОСОБА_25 колона мітингувальників, які прибули до центрального входу Управління СБУ в Хмельницькій області не була організованою, керівництво мітингувальниками ніхто не здійснював, що само по собі, створювало умови для різного роду провокацій з боку не добросовісних учасників акцій протесту, серед яких, згідно показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_65 окремі перебували в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у мітингувальників були різне розуміння мети та намірів походу до Управління СБУ, а також різні вимоги до керівництва управління, а в окремих таких взагалі не було.

При цьому, з показань окремих свідків, зокрема ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , даних протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_26 слідує, що вони не виключали можливість проникнення мітингувальників в приміщення управління з метою, безпосередньо переконатися про перебування співробітників на своїх робочих місцях, а зброї під охороною.

Попри те, що допитані потерпілі та свідки зброї чи заборонених речовин у мітингарів, як на Майдані в м. Хмельницький так і біля УСБУ не бачили, в той же час, окремі з них, зокрема потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виключали, що така в окремих учасників акцій протесту могла бути.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 з приводу наявності зброї зауважив, що з огляду на зимову пору року, короткоствольна вогнепальна зброя могла зберігатись приховано під верхнім одягом, або ж в наплічних рюкзаках, які, що підтверджується відеозаписами з місця події, беззаперечно були у окремих мітингуальників, як правило молодої статті, до того ж у окремих із закритими масками, або балаклавами обличчями.

Крім того, як потерпілі, свідки як обвинувачення, так і захисту пояснювали, що серед мітингувальників, які перебували біля УСБУ у Хмельницькій області на момент подій, окремі особи, як правило молодої статті, мали наплічні рюкзаки, закриті масками або балаклавами обличчя, деякі мали палиці.

Разом з тим, всіх активних учасників події, зокрема групи в кількості 5-6 чоловік, на яких вказували очевидці, як на невідомих, які поводились агресивно та фактично розпочали штурм, розбили скло та проникли до прибудови управління звідки намагались проникнути до холу першого поверху, окрім потерпілого ОСОБА_18 та свідка ОСОБА_26 , органом досудового розслідування не встановлено.

Відповідно, про їх наміри та причини агресивної поведінки, наявність у них зброї, вибухових речовин, місця проживання, а також обставин події, які мали місце в прибудові під час здійснення пострілів чергою, можливого отримання поранень, не допитано та не з`ясовано.

З показань обвинуваченого ОСОБА_14 , напередодні події він отримував, з різних джерел, в тому числі від Центрального управління СБУ, керівника Управління СБУ в Тернопільській області, яке напередодні було захоплено мітингувальниками та звідки було викрадено частину вогнепальної зброї, оперативну інформацію про наміри та підготовку агресивно налаштованих осіб з числа учасників акцій протесту, в тому числі мешканців сусідніх західних областей України, а також осіб з кримінального середовища м. Хмельницький, під прикриттям мітингувальників здійснити захоплення УСБУ та наявних там зброї, боєприпасів та таємних документів. При цьому, серед мотивів вчинення таких дій, як то використання зброї агресивно налаштованими учасниками акцій протесту проти правоохоронців, а також особами з кримінального середовища при вчиненні кримінальних правопорушень вказав також на наміри останніх шляхом заволодіння таємною документацією перешкодити співробітникам СБУ у документуванні їх протиправної діяльності та помсту за попереднє викриття їх злочинної діяльності.

Також ОСОБА_14 зазначив, що загальновідомі події пов`язані із захопленням напередодні 19.02.2014 року, приміщень Управлінь СБУ, а також МВС в Львівській, Івано-Франківській та Тернопільській областях, викрадення при цьому зброї, на тлі загалом напруженої ситуації в країні, пов`язаної з подіями на Майдані Незалежності в м. Київ, де загинули люди, що посилювало обурення громадян і викликало агресивну поведінку, створювали умови для погіршення ситуації в м. Хмельницький, та вимагали від нього, як керівника Управління, вжиття згідно керівних нормативно-правових актів відповідних заходів щодо посилення охорони ввіреної йому військової установи, що ним і було виконано. Оперативна ж інформація, яка постійно надходила йому, щодо прибуття в м. Хмельницький з інших областей України та розміщення в готелях, груп молодих людей спортивної тілобудови у складі декількох десятків чоловік, які приймали участь в походах колон мітингувальників у м. Хмельницький, моніторинг ситуації в місті, зокрема, щодо агресивної поведінки окремих груп мітингувальників в ночі з 18.02.2014 року на 19.02.2014 року, коли було заблоковано в`їзд автотранспорту на територію УСБУ у Хмельницькій області та застосування фізичного насильства до водія їхнього співробітника управління СБУ в Хмельницькій області, агресивна поведінка групи мітингувальників поруч та в приміщенні Хмельницької обласної прокуратури вранці 19.02.2014, де мітингувальниками була розброєна охорона прокуратури, викрадено з прокуратури документи та застосовано насильство до прокурора області, агресивна поведінка групи мітингувальників у складі приблизно 20 чоловік вранці 19.02.2014 поруч КПП №2 управління, коли останні пошкоджували камери зовнішнього спостереження, заливаючи їх фарбою, намагались через паркан проникнути на територію управління, а на вимоги співробітників Управління СБУ у Хмельницькій області «Припинити протиправні дії» вигукували образи та погрози, на адресу як співробітників Управління так і членів їх сімей, на його переконання свідчила про відповідну підготовку зацікавлених осіб, здійснити штурм та захоплення Управління СБУ в Хмельницькій області, за аналогічним сценарієм, як це відбулось напередодні в інших областях. При цьому, вранці 19.02.2014, ним було отримано чергову оперативну достовірну інформацію, здобуту в рамках оперативно-розшукової справи, шляхом прослуховування ефіру, про те, що штурм Управління СБУ буде здійснено.

Такі показання ОСОБА_14 узгоджуються з даними висновку службового розслідування проведеного комісією Центрального управління СБУ та затвердженого 28.03.2014 року головою Служби безпеки України ОСОБА_104 , в якому зазначається, що «у зв`язку з проведенням акцій протесту, що відбувалися в Україні та у центрі м. Київ (Майдан Незалежності, вул. Грушевського, вул. Інститутська) оперативна обстановка у м. Хмельницький 18.02.2014 року була напруженою та мала тенденцію до подальшого погіршення.

З 17.02.2014 року до УСБУ почала надходити оперативна інформація про те, що у м. Хмельницькому почали з`являтися радикально налаштовані особи віком 14-18 років.

Протягом 18-19 лютого п.р. вказані особи приймали активну участь в організації піших походів вулицями Хмельницького від Майдану Незалежності (площа перед Хмельницькою ОДА) до академії Державної Прикордонної Служби України, до місць дислокації НОМЕР_5 окремого полку спецпризначення МО України та підрозділу внутрішніх військ МВС, до адмінбудівель УМВС і прокуратури Хмельницької області, до підприємців на речові ринки.

Вранці 19.02.2014 полковник ОСОБА_14 був поінформований начальником УСБУ в Тернопільській області полковником ОСОБА_105 про переміщення до м. Хмельницького групи радикально налаштованих осіб чисельністю близько 80-ти осіб, метою яких була організація захоплення будівлі УСБУ у Хмельницькій області та отримання доступу до місць зберігання зброї і боєприпасів.

Зазначена інформація була підтверджена відділом ЗНД УСБУ, окрім цього встановлено, що у дворах житлових будинків, розташованих поблизу адміністративної будівлі Управління радикально налаштовані особи, які прибули із західних областей України, здійснювали приготування до майбутніх активних дій, зокрема наповнювали скляні пляшки запалювальною суміш.

Крім того, з показань обвинуваченого ОСОБА_14 наказ на застосування зброї, шляхом здійснення попереджувальних пострілів у безпечні місця, для уникнення рикошету, він віддав двом співробітникам спецпідрозділу ЦСО «А», які були озброєні автоматами АК-74 та знаходились на другому поверсі, разом з ним, по різні сторони від нього. Вказаний наказ він віддав лише з метою не допущення проникнення з прибудови далі в приміщення УСБУ, де зберігалась зброя, боєприпаси, вибухівка, таємні документи, агресивно налаштованих осіб, які намагались відчинити двері з прибудови і лише після того, як вказані особи у відповідь на вимоги співробітників УСБУ «Стій, назад! Припинити, режимний об`єкт!» не припиняли своїх дій, а викрикували образи та погрози. Такий наказ, виконанню якого передувало попередження співробітниками спецпідрозділу голосом осіб, які штурмували УСБУ про застосування зброї, яке, в свою чергу, також залишилось без реагування, було виконано шляхом здійснення декількох одиночних пострілів. Після чого, у прибудові, на деякий час було затишшя, а він направився в приміщення чергової частини на другому поверсі. Після чого, почув глуху чергу. На його запитання «Хто стріляв?» йому відповіли «Це не наше, це ззовні». Також зазначив, що оскільки після попереджувальних пострілів особи, що штурмували управління на деякий час затихли, стріляти чергою у співробітників УСБУ не було сенсу. Натомість, на його думку, такий сенс міг бути у тих осіб, що штурмували, щоб спровокувати.

Такі показання ОСОБА_14 щодо змісту та обставин віддання ним наказу на застосування вогнепальної, а також виконання такого наказу, підтвердили, кожен окремо, обвинувачений ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_35 , які безпосередньо отримали та виконували такий наказ.

При цьому, ОСОБА_15 зазначив, що він переконаний в тому, що особи, які перебували у прибудові чули його та ОСОБА_36 вимоги щодо припинення протиправних дій та попередження голосом про застосування зброї, оскільки у відповідь викрикували образи та погрози. На виконання наказу він здійснив з АКС-74 спочатку три одиночних постріли підряд, а потім ще два одиночних постріли з малим проміжком, в глухий кут поруч правої колони від входу, що виключало можливість потрапляння рикошету на ззовні приміщення управління, в місце де перебували мітингувальники. Після здійснених ним та ОСОБА_106 попереджувальних пострілів, будь-якого реагування з боку мітингувальників, які перебували поруч УСБУ не було, а ті що перебували в прибудові на якийсь час затихли. Після чого, начальник управління ОСОБА_14 направився в приміщення чергового частини, і в цей момент за дверима до прибудови пролунала довга черга пострілів, приблизно з восьми. Після чого він почув крики мітингувальників зі змісту яких зрозумів, що поранено якусь жінку та когось в прибудові.

Крім того, наведені показання обвинувачених узгоджуються із показаннями свідків захисту: ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_20 та свідка обвинувачення ОСОБА_25 про те, що перед пострілами чергою після яких було виявлено поранення потерпілих він чув також постріли в середині приміщення УСБУ.

Твердження прокурора про те, що судом безпідставно визнано недостовірними показань свідка ОСОБА_26 не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Однак, відеозаписами з місця події, відомості з протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_26 від 29.03.2018, в частині поранення ОСОБА_109 не підтверджуються. Однак, і відеозапис розпочинається не від початку проникнення мітингувальників у прибудову, а продовження розбиття та розчищення вікон в дверях прибудови, ОСОБА_18 та ОСОБА_26 , що зафіксовано відеозаписом, після поранення, зі слів останнього, ОСОБА_109 , який разом з першими проник до приміщення прибудови було б очевидно не логічним з міркувань безпеки.

Тому, враховуючи наведені суперечності, а крім того очевидну зацікавленість ОСОБА_26 , з огляду на його поведінку, пов`язану з безпосередньою участю у розбитті скла та проникненні до прибудови, що на думку колегії суддів викликає сумніви в достовірності даних вказаного протоколу слідчого експерименту загалом.

Вимоги апелянта про те, що судом упереджено оцінено докази сторони обвинувачення на користь сторони захисту, а саме схеми будівлі УСБУ у Хмельницькій області складених під час службового розслідування, колегією суддів не беруться до уваги враховуючи наступне.

На схемі першого поверху управління СБУ позначено місця розташування співробітників управління, їх переміщень, наявної у них зброї, секторів спостереження та стрільби за 19-20.02.2014, яка в якості додатку долучена до матеріалів службового розслідування проведеного комісією Центрального управління СБУ від 28.03.2014 та позначено місце розташування ОСОБА_15 на другому поверсі управління перед центральним входом, справа, а поруч його прізвища міститься позначення ПКМ, тобто кулемет Калашникова модернізований.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання даного доказу не допустимим, через істотне порушення слідчим вимог ст.93 КПК України щодо здобуття таких доказів та скасування постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора від 27.02.2019, рішення слідчого від 07.06.2017 про визнання вказаних матеріалів документами в іншому кримінальному провадженні.

Так, посилаючись на відомості вказаної схеми додатку до матеріалів службового розслідування СБУ, прокурор вважав самі висновки такого службового розслідування, щодо не встановлення порушень вимог законодавства з боку ОСОБА_14 , а також співробітниками УСБУ при застосуванні зброї та не причетність останніх до спричинення поранень потерпілим не достовірними, через зацікавленість посадових осіб СБУ, які проводили таке розслідування у виправданні колег по службі.

Однак, обвинувачений ОСОБА_15 посилаючись на вказану схему, зазначив, що прокурор невірно тлумачить відображену на ній інформацію. При цьому, вказав на позначення біля свого прізвища « ОСОБА_110 » та пояснив, що дійсно знаходився у вказаному місці з 02 години до 03 години 30 хв., 20.02.2014 року та мав при собі окрім табельної зброї АКС-74 та пістолета «Форт», ще і в розібраному стані, в рюкзаку, один з наявних в управлінні кулеметів ПКМ чи ПКМН, які відносяться до групової зброї спецпідрозділу ЦСО «А», який він отримав, як і інші співробітники його підрозділу іншу додаткову зброю спецпідрозділу у вечірню пору 19.02.2014 року під час пожежі, з метою евакуації такої зброї, короб з боєприпасами до такої зброї не отримував. Станом ж на момент події, 19.02.2014 року, тобто приблизно з 12 год. він перебував в тому ж місці, будучи озброєним виключно табельною зброєю АКС-74 та пістолетом Форт». Також обвинувачений ОСОБА_15 показав, що на виконання наказу ОСОБА_14 він з ОСОБА_35 здійснили по декілька одиночних пострілів. Особисто він, здійснив з АКС-74 калібру 5,45 мм. спочатку три одиночних постріли підряд, а потім приблизно ще два з короткими проміжками. Такі постріли він здійснив в глухий кут, правої колони, звідки вихід рикошету не можливий. Він впевнений, що кулі від здійснених ним пострілів не потрапили на ззовні приміщення, де перебували мітингувальники. З кулемета ПКМ він пострілів не здійснював.

Такі показання ОСОБА_15 узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_14 , свідків захисту ОСОБА_36 , ОСОБА_27 , ОСОБА_108 , свідка обвинувачення ОСОБА_25 , даними відеозапису з місця події.

Твердження прокурора про те, що висновок суду про неконкретність та суперечливість доповідної записки начальника 2 інспекції Головної інспекції СБУ ОСОБА_28 на ім`я першого заступника Голови СБУ ОСОБА_29 є безпідставними з урахуванням наступного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурор вибірково послався на відомості «Доповідної записки» начальника 2 інспекції Головної інспекції СБУ ОСОБА_111 на ім`я заступника Голови СБУ ОСОБА_29 від 14.03.2014 року щодо вивчення реального стану справ та спроможності регіонального управління здійснювати на поточний час ОСД, яке проведено з 05-06 березня 2014 року комісією ЦУ у складі співробітників Головної інспекції, ДОДТЛ, ДГЗ, УРОС та УВБ. Де, серед іншого зазначається «За вказівкою полковника ОСОБА_14 співробітники підрозділу «А» застосували зброю з метою попередження несанкціонованого проникнення до місць зберігання зброї. За результатами цього одна людина з числа присутніх отримала вогнепальне поранення (за даним фактом військовою прокуратурою розпочато і проводиться досудове розслідування).

Після цього, начальником Управління особисто розпочав перемовини з представниками мітингувальників, під час яких намагався переконати, що УСБУ це режимний об`єкт, де зберігається зброя, і співробітники Служби зобов`язані його охороняти».

Оскільки, зазначені відомості є не конкретні і суперечливі, а відтак не переконливі, що викликає сумніви в їх достовірності. Крім того, не зрозуміло, за якою вказівкою (зміст) ОСОБА_14 співробітники підрозділу «А» застосували зброю та про яке саме застосування зброї зазначається (на ураження чи на демонстрацію шляхом попереджувальних пострілів для залякування), а також не вказується хто саме із співробітників застосував зброю та яку саме зброю, за результатами якого одна людина з числа присутніх отримала вогнепальне поранення. Останнє, щодо кількості потерпілих, взагалі суперечить обставинам справи.

Крім того, відповідно до висновку за результатами службового розслідування проведеного комісією Центрального управління СБУ згідно з наказом ЦУ СБУ від 06.03.2014 №85 затвердженого Головою Служби безпеки України ОСОБА_104 28.03.2014, з якого слідує, що комісія за результатами проведеного службового розслідування із залученням фахівців з вогневої та тактико-спеціальної підготовки ЦСО «А» СБУ прийшла до висновку, що «чергу пострілів з автоматичної зброї, що пролунала 19.02.2014 о 12.36 і в результаті якої зазнали поранення деякі цивільні особи, які знаходились поблизу адміністративної будівлі, здійснено з тамбуру центрального входу Управління, в якому на той час перебували невстановлені особи з числа агресивно налаштованих мітингувальників».

Посилання прокурора про те, що судом необґрунтовано відхилено відомості висновку експертизи №19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018 не беруться до уваги колегією суддів з огляду на таке.

Згідно висновку експертів № 19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018, а саме комплексної судово балістичної та судово медичної експертизи усім потерпілим: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 тілесні ушкодження були спричинені однією чергою пострілів, здійснених з середини будівлі УСБУ у Хмельницькій області, ймовірно 19.02.2014, за обставин відтворених у ході проведення слідчих експериментів від 21.11.2017 року, відповідно за участі потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , а також слідчого експерименту від тієї ж дати щодо обставин отримання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_19 .

При цьому, така черга пострілів, в результаті якої утворилися тілесні ушкодження у потерпілих була здійснена: відносно поверхонь тіла потерпілої ОСОБА_19 спереду назад; відносно ОСОБА_7 спереду назад, знизу до гори, зліва направо, ймовірно в результаті рикошету снаряду від підлоги (при цьому експерти визначили три положення стріляючого в середині будівлі УСБУ, а також положення зброї); відносно ОСОБА_6 спереду назад та з гори до низу; відносно ОСОБА_18 ззаду наперед.

Встановити взаєморозташування зброї відносно потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 експертам не вдалось, оскільки під час слідчих експериментів не встановлено траєкторії польотів снарядів, якими спричинено тілесні ушкодження потерпілим. Відносно ОСОБА_6 не можливість встановлення взаєморозташування зброї відносно останнього, експерти пояснили тим, що місцезнаходження потерпілого встановлене під час слідчого експерименту від 21.11.2017 не є достовірним, оскільки визначене за допомогою фотознімку, зробленого на його власний мобільний телефон (перед проведенням пострілів), але він не пам`ятає чи змінював своє положення на момент пострілів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі висновки експертів, є не обґрунтованими та не переконливими, суперечливими стосовно інших доказів. Такі висновки, як слідує з їх дослідницької частини ґрунтуються на сумнівних та не переконливих даних здобутих під час проведення слідчих експериментів від 21.11.2017, а крім того суперечать та спростовуються іншими доказами, зокрема висновками судово-медичних експертів №333 від 31.03.2014 року та №493 від 29.04.2016, (відповідно, первинна та додаткова СМЕ ОСОБА_18 ) даних протоколу огляду місця події від 26.02.2014 року щодо вилучення травмуючого предмету у ОСОБА_18 під час оперативного втручання.

Так, в розділі висновку експертів «Аналітичне дослідження наданих матеріалів кримінального провадження» зазначається: «Враховуючи те, що згідно наданих матеріалів кримінального провадження, тілесні ушкодження громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 були спричинені внаслідок однієї серії пострілів (з приблизно однаковими інтервалами часу між ними), загальна тривалість якої становить 0,7 секунди, можна зробити висновок про те, що тілесні вогнепальні ушкодження всім зазначеним потерпілим утворені в результаті пострілу чергою з одного зразка зброї, в режимі ведення автоматичного вогню.

Враховуючи взаєморозташування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , встановлене під час слідчого експерименту від 21.11.2017, можна зробити висновок про те, що серія пострілів чергою, в результаті якої утворені тілесні ушкодження в тілах зазначених потерпілих, не могла бути проведена з середини прибудови центрального входу УСБУ у Хмельницькій області, у зв`язку з тим, що вказані потерпілі знаходились не на одній лінії вогню, а максимальна відстань між дульним зрізом зброї та потерпілими (враховуючи площу прибудови) є недостатньою для такого значного розсіювання куль.»

З наведеного слідує, що висновок щодо виключення можливості здійснення пострілів з прибудови експерт зробив на підставі дослідження лише однієї з вірогідних траєкторій польоту снаряду, яким було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_7 . При цьому, в резолютивній частині обґрунтовуючи вірогідність зазначив «у зв`язку з тим, що тіло людини є рухомим об`єктом, та за наявними матеріалами кримінального провадження неможливо встановити детальне положення ОСОБА_7 в момент стрільби».

Водночас, чому виключає інше будь-яке місце розташування стріляючого у прибудові з огляду на те, що ОСОБА_7 під час пострілів міг перебувати в тому ж місці, але в іншому положенні, що вочевидь впливало на напрямок і траєкторію польоту кулі, лінії вогню, відстань між дульним зрізом зброї та потерпілими, експерт не зазначив, що на думку колегії суддів викликає сумніви у повноті проведеного дослідження, а відтак в обґрунтованості висновків.

При цьому, експерт прийшовши до висновку про ймовірність спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 внаслідок рикошету снаряду від підлоги та визначивши три ймовірних місця розташування стріляючого та положення зброї не зміг встановити жодного ймовірного положення зброї та місця розташування стріляючого при спричинені тілесних ушкоджень іншим трьох потерпілим.

Такі висновки експертів виглядають суперечливо, оскільки навіть при різних траєкторіях польоту куль через рух ствола під час пострілів, враховуючи тривалість черги, як то 0,7 секунди переміщення стріляючого у проміжках між такими пострілами є очевидно неможливим. Відтак, принаймні одне з встановлених експертом, як вірогідні місце розташування стріляючого, пострілами якого було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_7 повинно бути вірогідним і відносно всіх інших потерпілих. Інакше, вірогідність цих положень і відносно ОСОБА_7 виключається.

Крім того, висновок експертів і в частині ймовірності спричинення тілесних ушкоджень всім потерпілим за обставин відтворених у ході проведення слідчих експериментів від 21.11.2017 є незрозумілим, оскільки, фактично таких обставин, а саме положення зброї відносно потерпілих, траєкторії польоту куль, місце розташування стріляючого, які б давали уявлення механізму та способу спричинення таких тілесних ушкоджень, під час слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_18 та за обставинами спричинення поранень ОСОБА_19 не встановлено взагалі.

Відомості ж, щодо вірогідної траєкторії польоту кулі, встановлені під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 , до речі, аналогічним методом та за допомогою того ж обладнання, як і під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , свідчать про їх очевидну не спроможність з вищенаведених підстав.

Більше того, такі відомості спростовують зазначені в обвинувальному акті обставини, щодо здійснення ОСОБА_15 пострілів у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління.

Відповідно до пред`явленого ОСОБА_15 обвинувачення зазначено, що він здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова ПКМ №СХ 423 або ПКМС-Н1 №АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.

При цьому, ніхто з допитаних потерпілих чи свідків очевидців події, згідно наданих суду показань, не бачив особу, яка здійснила постріли чергою після яких було виявлено поранення потерпілих та не бачили вони і місце знаходження цієї особи, а тим більше що це був саме ОСОБА_15 .

Як слідує з показань потерпілого ОСОБА_7 , в момент пострілів він був повернутий до входу в приміщення УСБУ спиною чи правим боком, а тому, як це відбулось не бачив. Потерпілий ОСОБА_6 , в свою чергу пояснив, що момент пострілів не бачив, оскільки був зосереджений на фотографуванні і відразу навіть не зрозумів, що відбулись постріли.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що перебуваючи на відстані приблизно 7-10 метрів від центрального входу в управління почув постріли, мабуть чергу, однак не зрозумів з якого напрямку.

Свідок ОСОБА_23 вказав, що перебуваючи на сходах, поруч та спиною до входу в управління лише почув позаду себе чергу пострілів, після чого бачив розбите скло у прибудові та поранену жінку. Такі покази ОСОБА_23 підтверджуються даними відеозапису з місця події, якими зафіксовано відповідне розташування ОСОБА_23 в момент пострілів чергою.

Згідно показів свідка ОСОБА_24 , він знаходився позаду жінки яка загинула дещо ліворуч. Почув, як пролунала черга пострілів, яка пройшла поруч нього на рівні поясу та хвилею від якої його відкинуло в сторону.

Свідок ОСОБА_21 , який, з його слів, знаходився справа від входу та спиною до прибудови, показав, що почув як пролунала черга пострілів, яка пройшла поруч нього на відстані приблизно 30 см. Також він бачив, як після такої черги падала жінка та рикошети за межами прибудови.

Свідок ОСОБА_25 , який також перебував справа від входу до прибудови, пояснив, що спочатку чув постріли в середині приміщення управління на які люди не реагували. Після цього, почув постріли чергою справа від себе і побачив, як внизу дверей до прибудови посипалось скло, іскри від плитки та як впала жінка.

Інших свідків обвинувачення, як то ОСОБА_63 , ОСОБА_65 , ОСОБА_32 , ОСОБА_71 та ОСОБА_78 в момент пострілів на місці події не було.

Твердження прокурора про висновок суду щодо необґрунтованості та непереконливості доказів, які містяться у протоколі слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 не відповідають дійсності, колегією суддів до уваги не беруться.

Відповідно до слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 від 21.11.2017 при проведенні слідчого експерименту встановлено місце розташування та положення потерпілого ОСОБА_7 у момент отримання вогнепального поранення з урахуванням його показань, відеозаписів «1000000MTS» та скриншотів з нього, « ОСОБА_112 » у висновку експертизи відео-звукозаписів №19/9-3/47-СЕ/17 від 06.11.2017, висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000004 стосовно ОСОБА_7 №203/17 від 21.09.2017 та інших матеріалів кримінального провадження та хід ранового каналу на тілі ОСОБА_7 був встановлений спеціалістом ОСОБА_113 , а спеціалістом ОСОБА_114 він був подовжений за допомогою технічних засобів відповідно балістичного зонду, яким була відмічена на тілі потерпілого умовна лінія проходження кулі шляхом поєднання ушкодження на передній черевній стінці справа та бічній поверхні тулубу справа та лазерного вказівника.

В ході проведених досліджень було встановлено вірогідний умовний напрямок польоту кулі, встановлено приблизну і вірогідну траєкторію польоту кулі, якою могло бути утворене тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , зокрема до і після рикошету від підлоги у приміщенні прибудови, та відповідно вірогідні умовні положення зброї та стріляючого.

Оцінюючи такі відомості, в частині умовних вірогідних напрямків польоту та траєкторії польоту кулі, приблизних і вірогідних положень зброї та місце розташування стріляючого, суд знаходить їх не обґрунтованими та не переконливими, а тому відхиляє і не приймає їх до уваги в якості доказу.

Оскільки, не зрозумілим виглядає, яким чином в ході слідчого експерименту було визначено вірогідну траєкторію польоту кулі до рикошету, тобто кут падіння снаряду в місце рикошету за траєкторією якого визначались вірогідні положення зброї та стріляючого в середині холу 1 поверху приміщення УСБУ у Хмельницькій області.

Вимоги апеляційної скарги про те, що необґрунтованим є висновок суду стосовно встановленої вірогідної траєкторії польоту кулі згідно слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 , колегією судді до уваги не беруться враховуючи наступне.

Відповідно до слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 21 встановлено умовне та приблизне місце розташування, положення потерпілого ОСОБА_6 виходячи з його показань та хід ранового каналу на тілі ОСОБА_6 був встановлений умовно спеціалістом ОСОБА_113 , а спеціалістом ОСОБА_114 він був подовжений за допомогою технічних засобів відповідно балістичного зонду та лазерного вказівника із визначенням умовно приблизного напрямку польоту кулі.

Оцінюючи дані слідчого експерименту, в частині визначення ймовірних вірогідних напрямку польоту та траєкторії польоту кулі, колегія суддів, як і місцевий суд знаходить їх не обґрунтованим та не переконливим, а тому відхиляє і не приймає до уваги, оскільки, здобуті в ході такого слідчого експерименту відомості суперечать висновкам експертів № 5/781 від 16.10.2014 року № 8-5/496 від 21.04.2017 року згідно яких куля осердям якої було спричинено поранення потерпілого ОСОБА_6 після пострілу зазнала руйнування внаслідок рикошету, тобто зіткнення з твердим предметом. Однак, згідно даних встановлених під час такого слідчого експерименту можливість рикошету виключається, а місце розташування стріляючого на стелі в холі першого поверху управління куди в кінцевій точці вказує вказівник лазера є очевидно не можливим.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що судом безпідставно вказано на відмінність у кольорах металевих предметів, вилучених з тіл потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , колегією суддів до уваги не беруться.

Відповідно до даних висновків судово-медичних експертів, зокрема: №99 від 07.04.2014 року (первинна СМЕ трупа ОСОБА_19 ), №201/17 від 21.09.17 (повторна комісійна СМЕ трупа ОСОБА_19 ) №32-мк від 18.08.17 (за фактом смерті ОСОБА_19 ), №51-мк від 17.07.17 (судово-медична гістологічна); №331 від 03.03.2014 року (первинна СМЕ ОСОБА_6 ) та №202/17 від 21.09.2017 року (повторна комісійна ОСОБА_6 ); №333 від 31.03.2014 року (первинна СМЕ ОСОБА_18 ), №493 від 29.04.2016 (додаткова СМЕ ОСОБА_18 ), № 204/17 від 21.09.2017р. (повторна комісійна ОСОБА_18 ); №203/17 від 21.09.17 (повторної комісійної СМЕ ОСОБА_7 ) підтверджується характер, локалізація, ступінь тяжкості, час та механізм утворення спричинених потерпілим: ОСОБА_19 тяжких тілесних ушкоджень, від яких остання померла, тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 і ОСОБА_18 , легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 , як то 19.02.2014, о 12 год. 36 хв., поруч центрального входу до УСБУ в Хмельницькій області, внаслідок поранення вогнепальною зброєю.

Такі відомості узгоджуються із повідомленням в.о. головного лікаря Хмельницької міської лікарні №157 від 20.02.2014 року ОСОБА_115 на запит слідчого, щодо потерпілих біля Управління СБУ у Хмельницькій області, які поступили в Хмельницьку міську лікарню 19.02.2014 року, серед яких: ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 із зазначенням їх стану та характеру спричинених поранень.

Також, як слідує з первинних висновків судово-медичних експертів, було встановлено локалізацію спричинених тілесних ушкоджень потерпілим, зокрема вхідних та вихідних отворів наскрізних ран, напрямок дії травмуючих предметів, напрямки ранових каналів.

Згідно висновку №99 від 07.04.2014 (первинна СМЕ трупа ОСОБА_19 ) виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: рани в лобній ділянці по середній лінії, що могли утворитися від пробивної дії твердого тупого предмету продовгастої форми, яким могла бути частина з рикошетної кулі, залишки якої виявлено в порожнині черепа. Травматична дія кулі була направлена в напрямку спереду назад дещо справа вліво.

Відповідно до висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №201/17 від 21.09.2017 року, яку було проведено з врахуванням висновку експерта №32-мк від 18.08.2017 щодо дослідження клаптя шкіри з трупа ОСОБА_19 , зазначається, що локалізація вхідної вогнепальної рани, характер та локалізація ушкоджень кісток черепа вказує на те, що «загальний напрямок» ранового каналу був спереду назад.

Відповідно до висновку №331 від 31.03.2014 (первинна СМЕ ОСОБА_6 ) виявлено тілесне ушкодження у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва, згідно вхідного отвору локалізована «на передній черевній стінці на 2 см ліворуч від середньої лінії і на 5 см нижче пупка».

Згідно повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №202/17 від 21.09.2017, проведеної з врахуванням висновку експерта №33-мк від 16.08.2017 щодо дослідження одягу наданого потерпілим, вказано, що характер та локалізація пошкоджень одягу і ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_6 вказує на те, що «загальний напрямок ранового каналу» був таким: спереду назад, дещо зверху вниз і зліва направо, при цьому потерпілий міг знаходитись у вертикальному або близьким до нього положеннях.

З висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №203/17 від 21.09.2017 з врахуванням висновку №32-мк від 18.08.2017 щодо експертизи одягу наданого потерпілим, слідує, що характер та локалізація пошкоджень одягу і ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_7 у вигляді «непроникаючого вогнепального поранення передньої черевної стінки», вказує на те, що «загальний напрямок ранового каналу» був таким: спереду назад, знизу вверх та дещо зліва направо, при цьому потерпілий міг знаходитись у вертикальному або близьким до нього положеннях.

Згідно висновків №333 від 31.03.2014 (первинна СМЕ ОСОБА_18 ), №493 від 29.04.2016 (додаткова СМЕ ОСОБА_18 ) виявлено тілесні ушкодження у вигляді 4-х вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з відкритими уламковими переломами нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та середньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки. Поранення правої нижньої кінцівки у ОСОБА_18 є наскрізними, про що свідчить наявність у цих поранень вхідного та вихідного отворів, з`єднаних рановими каналами. Згідно сукупності наявних даних, вхідні отвори двох поранень стегна локалізовані по його переднє-внутрішній поверхні, вхідні отвори двох поранень правої гомілки розташовані по зовнішній поверхні її верхньої третини та по передній поверхні її нижньої третини.

Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого виключають можливість їх утворення за тих обставин, які вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи - «потерпілий ОСОБА_18 в момент здійснення пострілів …, перебував обличчям до вулиці Театральної, а спиною розташовувався до центрального входу в Управління. Після здійснення пострілів потерпілий ОСОБА_18 отримав кульові поранення в задню нижню частину правої кінцівки».

Відповідно до висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №204/17 від 21.09.2017 стосовно ОСОБА_18 зазначається, що при огляді потерпілого були виявлені рубці на шкірі задньої та передньої поверхні правого стегна характер яких з урахуванням того, що потерпілому виконувались певні оперативні втручання (первинна хірургічна обробка ран, «МОС» стрижневими апаратами відламків правої стегнової та великогомілкових кісток», «лампасні розрізи усіх м`язових футлярів правої гомілки та стегна»), а також відсутність частини кінцівки (ампутація під час лікування за кордоном) де були виявлені ушкодження не дає можливості встановити, які з виявлених ушкоджень є вогнепальними (вхідними, вихідними), а які є наслідком проведення оперативного втручання. Одяг потерпілого з пошкодженнями, за характером яких можливо було б встановити локалізацію вхідних та вихідних пошкоджень для проведення експертизи не надавався. Отже, з огляду на вище викладене, за наявними даними, визначити локалізацію вхідних та вихідних вогнепальних ушкоджень за якими можливо було б встановити «загальний напрямок ранового каналу» та положення в якому знаходився потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень неможливо.

Проте, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи №204/17 від 21.09.2017 фактично не має доказового значення, оскільки не відповідає на запитання слідчого щодо визначення загального напрямку ранового каналу, локалізації вхідного та вихідного отворів тілесного ушкодження та положення потерпілого в момент спричинення йому тілесного ушкодження, не спростовує такий висновок і попередні висновки експерта №333 від 31.03.2014 (первинна СМЕ ОСОБА_18 ) та №493 від 29.04.2016 (додаткова СМЕ ОСОБА_18 ), в яких міститься відповідь щодо локалізації вхідних отворів тілесних ушкоджень у потерпілого. Крім того, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи №204/17 від 21.09.2017 містить суперечливі твердження, які викликають у суду сумніви в його достовірності.

Так, на аркуші 72, абзац другий, дослідницької частини вказаного висновку експертів стосовно ОСОБА_18 слідує, що ОСОБА_18 взагалі не оглядався, а в підсумках він був оглянутий - членами експертної комісії.

Згідно висновку №493 від 29.04.2016 (додаткова СМЕ ОСОБА_18 ) в дослідницькій частині зазначається, що «25.04.2016 р. о 10:00 годині потерпілий ОСОБА_18 з`явився в ХОБ СМЕ особисто, з представником його інтересів бабусею ОСОБА_116 , особу потерпілого та особу представниці завірено паспортами громадян України».

Крім того, згідно зазначеного висновку №493 від 29.04.2016, слідує, що зі слів потерпілого експертом було встановлено отримання ОСОБА_18 під час лікування в Чехії 06.02.2015 повторної травми правої ноги внаслідок падіння на коліно, внаслідок чого в нього утворився перелом правого наколінника, з приводу чого він був повторно прооперований.

Про те, що такі відомості враховувались комісією експертів з висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №204/17 від 21.09.2017 не вбачається.

Також, з дослідницької частини висновків №333 від 31.03.2014 та №493 від 29.04.2016, (відповідно, первинна та додаткова СМЕ ОСОБА_18 ) слідує, що останній мав вади зору, а саме: «Вроджена вада розвитку зорового аналізатора, горизонтальний ністагм, міопія високого ступеня, амбліопія важкого ступеня обох очей. Тотальне відшарування сітківки правого ока…». Наведене, в тому числі важкий стан здоров`я ОСОБА_18 , а саме відсутність нижньої кінцівки та вади зору, узгоджується з тим, що він і в судові засідання, прибував у супроводі своєї бабусі ОСОБА_117 .

Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє висновок №204/17 від 21.09.2017, з чим погоджується і колегія суддів, та не приймає його до уваги.

Разом з тим, висновки експерта №333 від 31.03.2014 року (первинна СМЕ ОСОБА_18 ) та №493 від 29.04.2016 (додаткова СМЕ ОСОБА_18 ) є достатньо обґрунтованими та науково аргументованими, а відтак не спростованими.

Так, з дослідницької частини таких висновків слідує, що визначаючи локалізацію вхідних та вихідних отворів 4-х наскрізних поранень правої нижньої кінцівки у потерпілого ОСОБА_18 експерт послався на детальний опис лікарем, який проводив первинний огляд та операцію потерпілого, виявлених тілесних ушкоджень. При цьому, визначаючи як вхідні отвори суттєво менші за розмірами рани та значно більші за розмірами рани, як вихідні отвори вказав на те, що вони з`єднані між собою рановими каналами на загальний напрямок яких, окрім розмірів вхідних та вихідних отворів також вказує розташування в рані уламків та деформації ушкоджених кісток під впливом дії травмуючих предметів. При цьому, відповідаючи за запитання слідчого експерт висловився категорично.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі висновки експерта щодо локалізації 4 вхідних отворів поранень нижньої кінцівки у ОСОБА_18 розташовані по переднє-внутрішній поверхні стегна та зовнішній і передній частині гомілки, не узгоджуються з даними відеозапису з місця події, а саме напрямку пострілів чергою, як то з будівлі УСБУ у Хмельницькій області на ззовні та розташування ОСОБА_18 в момент пострілів спиною до місця звідки такі постріли здійснювались. Однак, з відеозапису не видно, що потерпілому тілесні ушкодження були спричиненні саме внаслідок таких пострілів чергою, а тому даними відеозаписів зазначені висновки експертів не спростовуються.

Водночас, травмуючі предмети, які були вилучені з тіла потерпілого ОСОБА_6 та трупа потерпілої ОСОБА_19 за зовнішніми ознаками відрізняються від травмуючого предмету, який був вилучений з кінцівки ОСОБА_18 , але такий предмет було органом досудового розслідування втрачено, що узгоджується з висновками судово-медичних експертів.

Даних про перевірку можливості спричинення ОСОБА_18 тілесних ушкоджень за інших обставин, в тому числі з іншого напрямку, з метою виключення такої можливості, не представлено.

З даних протоколів огляду місця події від 03.04.2014 та протоколу огляду трупа ОСОБА_19 від 22.02.2014, відповідно, про вилучення під час оперативного втручання з тіла ОСОБА_6 , а також з трупа ОСОБА_19 травмуючих предметів та висновків експертів № 8-5/496 від 21.04.2017 та № 8-5/497 від 20.04.2017 про дослідження таких предметів, слідує, що вищевказані вогнепальні поранення потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , кожному, були спричинені частинами куль, а саме їх осердям ймовірніше усього гвинтівочного патрону 7,62х54R. Слідів, що дозволяли б ідентифікувати зброю з якої здійснено постріли такими предметами виявлено не було.

В дослідницькій частині вказаних висновків експертів зазначається, що досліджувані предмети промислового виробництва, циліндричної форми, дещо зігнуті, виготовлені з металу сірого кольору, що притягується магнітом, мають сліди зустрічі із перешкодою у вигляді глибоких трас, вм`ятин різної довжини та розмірів, а предмет вилучений з тіла ОСОБА_6 крім того, і сліди часткового сплющення.

Відповідно до висновку експерта № 5/781 від 16.10.2014, щодо дослідження предмету вилученого під час оперативного втручання 23.02.2014 року у ОСОБА_6 , який узгоджується з вищенаведеним висновком стосовно такого ж дослідження, також зазначається, що такий «металевий предмет може являтися деформованим стальним осердям кулі патрона 7,62 х54 мм, які являються боєприпасами до гвинтівок Мосіна, СВТ, СВД та кулеметів Калашникова. Характер деформації осердя та відсутність оболонки кулі з сорочкою, свідчить про те, що куля ймовірно після пострілу зі зброї, отримала пошкодження у вигляді розділення на частини, внаслідок сильного удару в жорстку перешкоду. Встановити з якої зброї було вистріляно даний предмет, не виявляється можливим, через відсутність слідів взаємодії з каналом ствола.» Травмуючого предмету, яким було спричинено наскрізне не проникаюче поранення потерпілому ОСОБА_7 , органом досудового розслідування не встановлено, відповідно не досліджено.

Разом з тим, травмуючий предмет, який має розплющену форму, золотистого кольору з плямами бурого кольору, який було вилучено під час оперативного втручання 21.02.2014 у ОСОБА_18 , згідно протоколу огляду місця події від 26.02.2014, зі слів прокурора, органом досудового розслідування було втрачено, а даних про його дослідження суду не представлено.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно наведених описів, схожі між собою за формою, структурою та іншими ознаками предмети вилучені з тіла ОСОБА_6 та трупа ОСОБА_19 відрізняються за зовнішніми ознаками, зокрема кольором, як то «сірого» та «золотистого» від травмуючого предмету, який був вилучений під час оперативного втручання у ОСОБА_18 .

Згідно даних відомості номерного обліку артилерійського озброєння Управління СБ України у Хмельницькій області на 18.02.2014 (ДСК), даних протоколу додаткового огляду від 01.03.2014 стосовно огляду на території військової частини НОМЕР_1 зданої 20.02.2014 працівниками спецпідрозділу «Альфа» Управління СБ України в Хмельницькій області зброї, переліку озброєння УСБУ у Хмельницькій області згідно з даними інвентаризації станом на 01.10.2013 (ДСК), повідомлення начальника УСБУ у Хмельницькій області №72/9/13750 від 10.10.17, повідомлення першого заступника Департаменту господарського забезпечення СБУ(далі ДГЗ СБУ) №19/1-3194 від 09.10.17 слідує, що станом на момент події 19.02.2014 в УСБУ у Хмельницькій області рахувались на озброєнні наступні модифікації кулеметів 7,62 мм кулемет ПКМС-Н1 № НОМЕР_2 1975 року випуску (два стволи) та кулемет ПКМ № НОМЕР_3 1977 року випуску (один ствол). Номера стволів кулеметів відповідно: 7,62 мм кулемет ПКМС-Н1 №АН 816 75р. ствол № НОМЕР_4 та ствол № НОМЕР_6 ; 7,62 мм кулемет ПКМ №СХ 423 77р. ствол № НОМЕР_7 .

Вищевказані кулемети Калашнікова, а також додатковий ствол, відповідно до висновків експертів №19/8-5/151-СЕ/17 від 28.09.2017 року №19/8-5/216-СЕ/17 від 19.12.2017 справні та придатні для стрільби, призначені для стрільби 7,62 мм гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R.

Також з відомостей переліку озброєння УСБУ у Хмельницькій області згідно з даними інвентаризації станом на 01.10.2013 року (ДСК), повідомлення начальника ДГЗ СБУ №19/1-2972 від 26.09.17, повідомлення начальника УСБУ у Хмельницькій області №72/9/13080 від 25.09.2017, а також роз`яснення заступника директора МВС ДНДЕКЦ №19/8-5/17033 від 08.11.2017, слідує про наявність в УСБУ у Хмельницькій області, станом на момент події, патронів калібру 7,62 мм різних модифікацій, серед яких частина за своїми конструктивними особливостями можуть бути використані для стрільби з кулеметів ПК/ПКМ.

Відповідно до висновку експерта №19/11-1/62-СЕ/18 від 15.06.2018 щодо дослідження металів і сплавів, осердя куль вилучених з черевної порожнини ОСОБА_6 та порожнини черепа ОСОБА_19 виготовлені з однакового сплаву на основі заліза 98,9% та містять марганець.

З такого ж сплаву виготовлені і надані для порівняння, серед інших, зразки серцевини куль набоїв калібру 7,62 мм, гільзи яких містять маркування «188 68» та «188 75», а також верхні частини серцевин куль набоїв 7,62 мм, гільзи яких містять маркування «188 74», які перебували на озброєнні в УСБУ у Хмельницькій області, станом на 19.02.2014.

Однак, визначити спільну родову (групову) належність за матеріалом виготовлення, як осердь вилучених з тіла ОСОБА_6 так із трупа ОСОБА_19 між собою, так і з порівняльними зразками вищезазначених серцевин куль та верхніх частин серцевин куль, як зазначається у вказаному висновку експерта, не представилось за можливе, через відсутність достатньої сукупності індивідуалізуючих ознак.

Доводи апелянта про те, що є необґрунтованим твердження суду про небажання прокурора скористатися наданим правом змінити обвинувачення не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

На думку колегії суддів, пред`явлене, як ОСОБА_14 так і ОСОБА_15 обвинувачення у перевищенні службових повноважень, згідно обвинувальних актів, відповідно, є не конкретним, що само по собі порушує право обвинувачених на захист.

Відповідно до роз`яснень, викладених у в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 26.12.2003 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти:

а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства;

б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку,- за відсутності цих умов;

в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально;

г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Відповідно до п.13 вказаної постанови №15 від 26.12.2003 зазначається, що застосування зброї при перевищенні службових повноважень передбачає не тільки заподіяння чи спробу заподіяння за її допомогою тілесних ушкоджень або смерті, а й погрозу нею.

Разом з тим, як слідує з обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_14 , останній - будучи службовою особою начальником Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, в порушення вищезазначених актів законодавства України «вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, віддав підлеглому співробітнику відділу ЦСО «А» Управління ОСОБА_15 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї при значному скупченні людей за наявності реальної можливості ураження сторонніх осіб, при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в обвинуваченні не розкрито зміст відданого ОСОБА_14 наказу, а відтак не зрозуміло - про яке саме застосування вогнепальної зброї, на думку сторони обвинувачення, він віддав наказ, на ураження чи інший, чи вказував напрямок куди необхідно здійснити постріли, з огляду на здійснення співробітником ЦСО «А» на виконання такого наказу пострілів в конкретне місце, як то «у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом», за якими знаходились мітингувальники.

А також, не конкретним в обвинуваченні ОСОБА_14 виглядає і формулювання - «при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив». Не зрозуміло, які заходи повинен був вживати ОСОБА_14 щодо припинення яких саме дій і яких саме мітингувальників? Більше того, таке формулювання суперечить інкримінованій ОСОБА_14 меті вчинення кримінальних правопорушень, як то «перешкоджання мітингам».

Не конкретним виглядає і місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_15 , який на виконання наказу здійснював такі постріли, зазначене у пред`явленому останньому обвинувачені, як «перебуваючи в будівлі Управління за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19», з огляду на масштаби такої споруди, яка до того ж є багатоповерховою.

При цьому, місцезнаходження ОСОБА_15 під час здійснення пострілів згідно пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення, обвинувальний акт про яке надійшов на розгляд суду раніше, вказано більш конкретніше, а саме «…в районі сходів, які вели з 1 на 2 поверх, розташованих навпроти центрального входу Управління…».

З огляду ж на послідовні показання ОСОБА_14 , як під час досудового розслідування так і в суді про зміст відданого ним наказу саме на здійснення попереджувальних пострілів, що підтверджується представленими доказами, та за відсутності будь-яких представлених суду доказів сторони обвинувачення на спростування таких показань ОСОБА_14 , поведінка органу досудового розслідування, який всупереч вимог ч.2 ст.9, ст.94 КПК України не надав оцінку таким показанням та не врахував їх при прийнятті процесуальних рішень по справі, розцінюється, як упередженість.

Посилання апелянта на те, що судом невірно надано оцінку щодо визнання недопустимими докази, які містилися у протоколі слідчого експерименту за участі за участі ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 09.03.2016, яким встановлено, що з місця знаходження ОСОБА_15 під час здійснення ним попереджувальних пострілів, згідно проведених замірів не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови до центрального входу в управління. Також, з`ясовано, що при такому розміщенні свідка ОСОБА_15 та при проектуванні пострілу встановлено, що за таких умов розташування стрілка не можливо було здійснити постріли в нижню праву частину вхідних дверей прибудови до центрального входу в Управління.

Крім того, згідно висновку за результатами службового розслідування проведеного комісією Центрального управління СБУ згідно з наказом ЦУ СБУ від 06.03.2014 №85 затвердженого Головою Служби безпеки України ОСОБА_104 28.03.2014, комісія за результатами проведеного службового розслідування із залученням фахівців з вогневої та тактико-спеціальної підготовки ЦСО «А» СБУ прийшла до висновку, що «чергу пострілів з автоматичної зброї, що пролунала 19.02.2014 о 12.36 і в результаті якої зазнали поранення деякі цивільні особи, які знаходились поблизу адміністративної будівлі, здійснено з тамбуру центрального входу Управління, в якому на той час перебували невстановлені особи з числа агресивно налаштованих мітингувальників».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення балістичної експертизи слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу за №5935/5936/16-33 від 01.07.2016, з якого слідує, що: 1. Згідно результатів слідчого експерименту від 12.04.2016, 18.03.2016 та 25.02.2016 можна зробити висновок, що за відомих обставин та матеріалів кримінального провадження здійснити постріли в нижню праву статичну стулку скляної прибудови до центрального входу в управління а ні з другого поверху адмінбудівлі, а ні зі сходинок між першим та другим поверхами Управління було не можливо. 2. Постріли проводились з середини скляної прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, на зовні. 3. Постріли проводились з середини скляної прибудови приміщення центрального входу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, на зовні; зброя, під час початку пострілів, знаходилася за спиною потерпілого ОСОБА_101 , на рівні (або нижче рівня) поясу;

Згідно з висновку експерта за результатами проведення судової експертизи відеозвукозапису від 12.08.2016 № 10358/10359/16-35, за своїми загальними та окремими акустичними параметрами експериментальні постріли, що здійснені у холі другого поверху адмінбудівлі УСБУ в Хмельницькій області, відповідають пострілам першої черги (та/або одиночним пострілам), що зафіксовані у досліджуваних відео звукозаписах. За своїми загальними та окремими акустичними параметрами експериментальні постріли, що здійснені у прибудові адмінбудівлі УСБУ в Хмельницькій області, відповідають пострілам другої черги (з восьми пострілів), що зафіксовані у досліджуваних відео звукозаписах.

Відповідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках,- на потерпілого.

Відповідно ж до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що орган досудового розслідування під час досудового слідства, а прокурор навіть під час судового розгляду не були позбавлені можливості ініціювати проведення додаткових чи повторних аналогічних експертиз, з врахуванням висловлених прокурором зауважень, провести додаткові слідчі експерименти з метою забезпечення належної повноти і неупередженості дослідження обставин кримінального провадження.

Твердження прокурора про те, що помилковим є висновок суду про невідповідність вимогам КК та КПК України правова кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.365 КК України не можуть бути задоволеними враховуючи наступне.

Дії обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кваліфіковано за ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011).

Однак такі їхні дії не можуть бути кваліфіковані за вказаною статтею, оскільки це суперечить положенням ст.ст.2,11 КК України.

Так, прийнявши нову редакцію ст.365 КК України, законодавець фактично скасував чинність попереднього Закону в редакції від 07.04.2011. І хоча такі редакції за змістом диспозиції відрізняються лише за суб`єктом, на думку суду, новим Законом №746-VII від 21.02.2014 фактично передбачено інший склад кримінального правопорушення.

Відповідно ж до п.2 Перехідних положень Закону №746-VII від 21.02.2014 підлягають звільненню від покарання (основного і додаткового) особи, засуджені за діяння, карність яких усувається цим Законом.

Згідно ч.1 ст.2 Кримінального Кодексу України (далі КК України) підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

З наведеного слідує, що карним є лише діяння, яке містить склад кримінального правопорушення передбаченого Кримінальним кодексом України, винне, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. І лише таке діяння є підставою кримінальної відповідальності.

Застосування до ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) правил переживаючої (ультраактивної) дії правової норми, які застосовуються відповідно до положень ст.5 КК України, у випадках коли новий закон посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, шляхом застосування санкції старого закону, то в даному випадку, такий підхід, на думку суду, не можливий, оскільки це суперечить вищенаведеним положенням ч.1 ст.2 та ч.1 ст.11 КК України щодо підстав кримінальної відповідальності, як то вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення передбаченого цим Кодексом, в той час як кримінальним правопорушенням є лише передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) була б можливою лише у випадку залишення такої норми чинною при декриміналізації спеціальної норми за ст.424 КК України законом, який би набув чинності ще до події кримінального правопорушення, тобто до 19.02.2014.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що ОСОБА_14 і ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), склад злочину якого не передбачено чинним Кримінальним кодексом України, що порушує вищенаведені положення ч.1 ст.2 та ч.1 ст.11 КК України.

Доводи прокурора про те, що судом було безпідставно відмовлено в задоволенні відводу судді ОСОБА_118 є необґрунтованими з огляду на таке.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_118 , оскільки останній не порушував принципу рівності перед законом і судом, не надавав переваги стороні захисту над стороною обвинувачення, не порушував права обвинувачених та потерпілих на справедливий суд, а лише виконував визначені ч.1 ст.321 КПК України обов`язки головуючого, а саме керував ходом судового засідання, забезпечував додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовував судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника потерпілих про відвід судді ОСОБА_38 , оскільки судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або безсторонність судді під час розгляду об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ст. 128 та ч. 2 ст. 365 КК України.

Зазначені ухвали, колегія суддів вважає обґрунтованими та не вбачає підстав ставити їх під сумнів.

Не можуть бути задоволеними і вимоги апеляційної скарги прокурора про те, що у вироку не в повному обсязі відображено показання свідка ОСОБА_32 , оскільки такі безпосередньо досліджені судом та яким відповідно до ст.94 КПК України надана належна оцінка.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_119 показав, що прибув на місце події після поранення потерпілих та наскільки йому відомо, що метою походу до УСБУ, яка виникла спонтанно вже під час руху колони з майдану до Управління МВС в Хмелдьницькій області було з`ясувати де знаходиться Хмельницька «Альфа» та що було спалено вночі.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про наявність достатньої кількості належних та допустимих доказів, якими доводиться вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, надання цим доказам неправильної оцінки судом першої інстанції і, як наслідок, помилковість висновків суду про недоведеність в діянні обвинувачених складу кримінальних правопорушень, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і не відповідають вимогам закону.

На думку колегії суддів, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено односторонньо. Досудовим розслідуванням розглядалася одна версія по обвинуваченню співробітників СБУ, інші версії про вчинення правопорушення зі сторони мітингувальників із застосуванням вогнепальної зброї не розглядалося.

Дослідивши ці докази, надавши кожному з них оцінку на предмет належності, допустимості, а сукупності зібраних доказів - на предмет достатності для підтвердження обвинувачення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що доказів, на які посилається сторона обвинувачення недостатньо для доведення «поза розумним сумнівом» вчинення обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.119, ст.128 КК України, тому суд прийшов до висновку про виправдання обвинувачених.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Таким чином порушень вимог КПК України під час ухвалення місцевим судом оскаржуваного вироку, що стало б підставою для його скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції оцінив докази відповідно до вимог ст.94 КПК з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, та належним чином мотивував своє рішення про виправдання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2