УХВАЛА

24.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000178 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, у якому просить:

поновити строк, на подання клопотання про арешт майна (після усунення недоліків у порядку ч. 3 ст. 172 КПК України) від 19.09.2025 у кримінальному провадженні №0000178 від 26.08.2025, який пропущений з поважних причин;

накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові біло-блакитного кольору, номер кузова НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також технічний паспорт серії НОМЕР_4 на даний автомобіль, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном власника та третіх осіб.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.08.2025 до відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 надійшло повідомлення від судового експерта Житомирського НДЕКЦ про те, що під час проведення експертного дослідження транспортного засобу марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено зміну ідентифікаційного номеру кузова з подальшим нанесенням номеру « НОМЕР_3 » саморобним способом. Первинний ідентифікаційний номер кузова є номер « НОМЕР_2 », а також ідентифікаційний номер рами (шасі), вказаного легкового автомобіля, змінений шляхом демонтажу таблички з первинним ідентифікаційним номером рами (шасі) саморобним способом.

Власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.08.2025 під час огляду місця події за адресою: с. Довжик, вул. Богунська, 1 А, Житомирського району, Житомирської області, автомобіль марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові біло-блакитного кольору, номер кузова НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , було вилучено, опечатано згідно правил пакування та поміщено на спеціальний майданчику для зберігання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35, а також технічний паспорт серії НОМЕР_4 на даний автомобіль.

26.08.2025 уповноваженою особою на проведення досудового розслідування кримінальних проступків ВП №1 ЖРУП №1 було винесено постанову про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні №0000178 від 26.08.2025, а саме: автомобіль марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові біло- блакитного кольору, номер кузова НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також технічний паспорт серії НОМЕР_4 на даний автомобіль.

Під час допиту свідок ОСОБА_5 , який є власником даного автомобіля, повідомив, що 01.08.2025 придбав даний транспортний засобу м. Фастів, Київської області, за укладеним договором купівлі-продажу. Попередні власники не повідомляли його про можливі внесення змін до номерів кузова автомобіля. У технічному паспорті на машину вказаний номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку експерта Житомирського НДЕКЦ від 11.08.2025 №СЕ-19/106-25/16225-КДТЗ було встановлено, що первинний ідентифікаційний номер кузова наданого на експертизу автомобіля марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , змінений шляхом маскування та нанесення маркувального позначення « НОМЕР_3 » саморобним способом, який не відповідає вимогам заводу-виробника. Первинний ідентифікаційний номер кузова наданого на експертизу автомобіля «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , є номер « НОМЕР_2 ». Ідентифікаційний номер рами (шасі) наданого на експертизу автомобіля марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , змінений шляхом видалення таблички з первинним маскуванням та подальшим закріпленням на її місці таблички з ідентифікаційним номером рами (шасі) « НОМЕР_5 » саморобним способом. Отже у даному транспортному засобі встановлено ознаки підробки або знищення номерів кузова/агрегату.

27.08.2025 (на наступний день після вилучення майна) заступник начальника сектору дізнання Житомирського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові біло-блакитного кольору, номер кузова НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також технічний паспорт серії НОМЕР_4 на даний автомобіль. Вказане клопотання подано за допомогою електронної системи «Електронний суд».

04.09.2025 на електронну адресу заступника начальника СД Житомирського РУП №2 ОСОБА_3 надійшла ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 від 29.08.2025 у справі № 295/11884/25, якою було відмовлено у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що в клопотання про арешт майна не зазначено, яким саме прокурором погоджене клопотання, наявний лише його підпис.

04.09.2025 (в день отримання ухвали слідчого судці про повернення клопотання про арешт майна), усунувши недоліки у раніше поданому клопотанні, заступник начальника сектору дізнання Житомирського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , повторно звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на майно. Вказане клопотання подано за допомогою електронної системи «Електронний суд».

08.09.2025 слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 у справі №295/12397/25 було винесено ухвалу про повернення поданого клопотання для усунення недоліків, яку було отримано СД ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області 18.09.2025. Підставою повернення клопотання про арешт майна слідчим суддею зазначено подання клопотання з пропуском строку подання такого клопотання.

Слідчий вказує, що строк на подання вказаного клопотання пропущений з поважних причин, оскільки перший раз клопотання 27.08.2025 було подане на наступний день після вилучення майна, в подальшому повторно подано на усунення недоліків зазначених слідчим суддею - 04.09.2025, тобто в межах 72-годинного строку на усунення недоліків.

Дане клопотання подається 19.09.2025, тобто на наступний день після отримання ухвали слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків, яку СД ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області отримав 18.09.2025, тобто в межах 72-годинного строку, наданого на усунення недоліків від моменту отримання такої ухвали.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить проводити без участі дізнавача.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Крім того, згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, слідчий та прокурор повинні обґрунтувати та довести в судовому засіданні ті обставини, на які посилається сторона обвинувачення як на підставу та мету для накладення арешту.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 6 ст. 132 КПК України).

З матеріалів, доданих до клопотання, слідчим суддею встановлено, щодізнавач Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 вже зверталася до слідчого судді з аналогічним клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000178 від 26.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 від 29.08.2025 у справі № 295/11884/25 було відмовлено у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що в клопотанні про арешт майна не зазначено, яким саме прокурором погоджене клопотання, наявний лише його підпис.

04.09.2025 дізнавач Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 повторно звернулась до слідчого судді з таким клопотанням, та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 у справі №295/12397/25 клопотання повернуто для усунення недоліків, оскільки клопотання подане з пропуском строку подання такого клопотання.

У клопотанні дізнавач просить поновити строк звернення до суду з цим клопотання, та вважає, що оскільки дізнавач вже двічі звертався з таким клопотанням, то строк звернення до слідчого судді пропущено з поважних причин.

За змістом ч. 1, 5 ст. 171 КПК України із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Як вбачається із змісту протоколу огляду місця події від 26.08.2025, автомобіль марки «ГАЗ 21», д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт серії НОМЕР_4 , були вилучені 26.08.2025.

Частиною другою статті 113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, що передбачено частиною першою статті 117 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Вперше дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна 27.08.2025, тобто у строку, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, однак у задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки клопотання було подане з порушенням вимог, передбачених КПК України.

Згідно з даними Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, дізнавач не скористався своїми процесуальними правами та ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна не оскаржив, а вчинив на власний розсуд та повторно звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням, яке було повернуто для усунення недоліків.

Слід зазначити, що норми КПК України не передбачають звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна після відмови у задоволенні аналогічного клопотання про арешт цього ж майна, поданого у цьому ж кримінальному провадженні. Такі дії суперечать загальним засадам судочинства та принципу юридичної визначеності.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя доходить висновку про відсутність поважних причин, які перешкоджали дізнавачу звернутися до слідчого судді з клопотання про арешт майна, оскільки попередні звернення з аналогічними клопотаннями, які не відповідали вимогам КПК України, не є об`єктивно непереборною обставиною та не пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає, оскільки аналогічне клопотання вже було предметом розгляду слідчого судді та у його задоволенні було відмовлено, при зверненні до слідчого судді з поточним клопотанням дізнавач пропустив строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України, а вказані дізнавачем причини для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані судом поважними та слідчий суддя не вбачає підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання дізнавача Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0000178 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1