Справа № 206/4260/25
Провадження № 1-кп/206/373/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2025 р. м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 18 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. 08.06.2025 близько 12.00 год., встановити більш точного часу не представилось за можливе, ОСОБА_3 , проїжджаючи по дорозі на своєму автомобілі марки «ВАЗ», моделі «111740», д.н.з. НОМЕР_1 неподалік будинку № 35 по вулиці 20-річчя Перемоги в місті Дніпро, де також йшли пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зачепив ліву руку ОСОБА_8 однією з частин автомобіля. У зв`язку з чим ОСОБА_6 здійснив один удар ногою по задній частині кузова автомобіля належного ОСОБА_3 , внаслідок чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , який зупинив свій автомобіль, виник конфлікт.

У цей час, перебуваючи в тому ж місці, ОСОБА_3 на ґрунті виниклих неприязних відносин та за раптово виниклої суперечки не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, в момент коли ОСОБА_6 пересік проїжджу частину та наблизився до парапету, щоб поставити сумки, підійшов до нього зі спини та здійснив своєю правою ногою один удар в область правої сідниці ОСОБА_6 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав з парапету на покриття зі щебеню, отримавши внаслідок падіння закритий перелом переднього краю І-го поперекового хребця, що спричинений від травматичного впливу на поперековий відділ хребта, що відноситься до середніх тілесних ушкоджень з тривалим розладом здоров`я, та не є небезпечним для життя.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 128 КК, як Необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 128 КК України визнав частково, надавши такі покази - 08.06.2025 близько 12.00 год. обвинувачений хотів припаркуватись біля магазину «Варус» по вулиці 20-річчя Перемоги в місті Дніпро на своєму автомобілі, почув 2 удари по машині та крики, що він когось збив. Після цього він вийшов з автомобіля та побачив потерпілого ОСОБА_6 з жінкою, які пояснили, що обвинувачений ОСОБА_3 зачепив автомобілем ОСОБА_8 . На підставі цього інциденту між обвинуваченим та потерпілим зав`язалась словесна перепалка, в ході якої обвинувачений штовхнув рукою у плече потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав з парапету. Обвинувачений стверджує, що він не бив потерпілого ногою. Після цього обвинувачений сів у машину, а потерпілий підбіг до нього і почав давити дверима його ногу. Також обвинувачений зазначив, що допомоги потерпілому не надавав, але намагався примиритись з потерпілим як на місці події так і в подальшому, але останній назвав суму відшкодування 5000 доларів, обвинувачений запропонував 20000 грн, але потерпілий відмовився.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України крім особистих показів підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні надав такі покази. 08.06.2025 близько 12.00 год. він йшов з дружиною по АДРЕСА_3 . Машина обвинуваченого зачепила руку його дружини, яка була зламана. Потерпілий вдарив по капоту щоб він зупинився. Обвинувачений вибіг з машини і почав бити потерпілого в лице. Далі потерпілий відійшов поставити пакети біля парапету і в цей час обвинувачений вдарив його зі спини ногою в область сідниць, внаслідок чого потерпілий зробив куверок через парапет і впав на спину. Після цього до потерпілого підійшло дві людини та допомогли йому піднятись. Обвинувачений пішов в свою машини. Далі потерпілий підбіг до його машини та придавив дверима ногу обвинуваченого. Потерпілому повідомили, що в нього на потилиці кров. Після цього він викликав поліцію. Обвинувачений йому допомогу не надавав. Також потерпілий зазначив, що на місці пригоди жодних наслідків не відчував. Але потім відчув біль в спині і звернувся до лікарні, де йому повідомили, що в нього перелом хребта. Після виписки він прийшов до поліції та надав покази. Зять обвинуваченого пропонував йому 17000 грн в рахунок відшкодування шкоди, проте потерпілий відмовився, суму у 5000 доларів потерпілий не називав ні обвинуваченому ній його зятю.

Щодо призначеного покарання представник потерпілого, якого підтримав потерпілий зазначив, що наслідки від кримінального правопорушення могли бути набагато гірші, обвинувачений не відшкодував шкоду і щиро не покаявся, тому просив суд застосувати реальне покарання у виді позбавлення волі без застування ст. 75 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000596, де вказано, що за заявою ОСОБА_6 від 17.06.2025 цього ж дня об 11:07:34 внесені відомості в ЄРДР про вчинення злочину за правовою кваліфікацією ст. 128 КК України з наступною фабулою: 17.06.2025 поруч із буд. АДРЕСА_4 в ході раптово виниклого конфлікту раніше не знайомий чоловік штовхнув його, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (т. 2, а.с. 1).

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2025 про спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень невідомим чоловіком (т. 2, а.с. 6).

Протоколом огляду місця події від 17.06.2025 року та фототаблицею до нього підтверджується, що за адресою: м. Дніпро, вул. 20 річчя Перемоги, 35 є паркан висотою від рівня узбіччя до рівня дороги близько 1 м. Узбіччя біля паркану складається з тротуарної плитки (т. 2, а.с. 7-9).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 12.07.2025 відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото № 2 чоловіка, який спричинив йому тілесні ушкодження. Відповідно до додатку до протоколу впізнання на фтото № 2 зображений ОСОБА_3 (а.с. 21-23).

Висновком експерта від 25.06.2025 № 1803е відповідно до якого наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому переднього краю І-го поперекового хребця, що спричинений від травматичного впливу на поперековий відділ хребта, в термін на який вказує потерпілий, тобто 08.06.2025 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою відсутності небезпеки для життя та тривалого розладу здоров`я понад 21 добу. Встановлене тілесне ушкодження виникло від місцевої дії тупого твердого предмету з виступаючою обмежененою контактуючою поверхнею, можливо в наслідок удару об парапет (а.с. 29-31).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2025 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 показав механізм нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, зокрема ОСОБА_6 показав, що він підійшов до паркану та поставив сумки. В ході того як він ставив сумки, він нагнув тулуб вперед та дещо зігнув ноги. Далі обвинувачений правою ногою наніс удар потерпілому в область правої сідниці. Після цього потерпілий зробив куверок вперед з паркану та впав, вдарившись потилицею та спиною об бетонну поверхню звисоти близько 1 метру (а.с. 35-38).

Висновком експерта від 27.06.2025 № 1825е відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом переднього краю І-го поперекового хребця. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експеременту, проведеного 24.06.2025 за участі потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 46-47).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.07.2025 за участю потерпілого ОСОБА_6 , де останній розповів та показав, яким чином та в якій послідовності відбувалися події 17.06.2025 о 12.00 год., зокрема показав, що він підійшов до парапету та поставив сумки. В ході того як він ставив сумки, останній нагнув тулуб вперед та дещо зігнув ноги та отримав удар правою ногою в область правої сідниці. Після цього потерпілий зробив куверок вперед з паркану та впав, вдарившись потилицею та спиною об бетонну поверхню з висоти близько 1 метру (а.с. 48-51).

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.07.2025 відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнала на фото № 4 чоловіка, який спричинив йому тілесні ушкодження. Відповідно до додатку до протоколу впізнання на фтото № 4 зображений ОСОБА_3 (а.с. 56-58).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.07.2025 за участю свідка ОСОБА_9 , де останній розповів та показав, яким чином та в якій послідовності відбувалися події 17.06.2025 о 12.00 год., зокрема показав, що ОСОБА_6 підійшов до парапету та поставив сумки. В ході того як він ставив сумки, він нагнув тулуб вперед та дещо зігнув ноги та отримав удар правою ногою в область правої сідниці. Після цього потерпілий зробив куверок вперед з паркану та впав, вдарившись потилицею та спиною об бетонну поверхню з висоти близько 1 метру. Далі свідок підійшов до потерпілого та надав йому допомогу, оскільки в останнього текла кров (а.с. 66-68).

Відтворений в судовому засіданні DVD-R диск із записом слідчого експерименту повністю відповідає зазначеному у письмовому протоколі, заперечення не заявлені.

Висновком експерта №2126е від 22.07.2025 відповідно до якого у гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом переднього краю І-го поперекового хребця. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 17.07.2025 за участю свідка ОСОБА_9 (а.с. 76-77).

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стороною захисту яких-небудь доказів на спростування обвинувачення не заявлялось та суду не надано.

Клопотань про визнання доказів недопустимими стороною захисту також не заявлялося.

Суд, дотримуючись принципу змагальності, створивши умови для подання сторонами всіх наявних доказів, вважає, що стороною обвинувачення подано належні та допустимі докази, які вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Судом в повному обсязі досліджені докази, представлені стороною обвинувачення, об`єктивний аналіз яких приведений у вироку в сукупності з усіма обставинами справи. Докази у справі узгоджуються між собою і підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесні ушкодження.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1. Всупереч посилання в обвинувальному акті та твердження обвинуваченого про щире каяття, суд не знаходить підстав вважати його таким, що дійсно відбулося. Заявлені обвинуваченим твердження про механізм вчинення правопорушення, намагання відшкодувати шкоду та вибачитись перед потерпілим не знайшли свого об`єктивного підтвердження в сукупності досліджених у судовому засіданні доказів та не узгоджуються з його поведінкою. За таких обставин суд дійшов висновку, що обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покаранння обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

3.2. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні ОСОБА_10 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до скоєного, а саме ОСОБА_3 визнав свою вину частково, у вчиненому не розкаявся, заперечував обставини та механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому, розкриттю злочину не сприяв, дій, спрямованих на відшкодування матеріальної шкоди на лікування потерпілому не вчиняв. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не значиться, є особою, яка досягла пенсійного віку.

Враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, його особу, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити останньому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті, а саме у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

При цьому суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, документів, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що останній раніше не судимий, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , на підставі викладеного, суд знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначаючи такий вид покарання обвинуваченому, суд виходив з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами (ст. 50 КПК України).

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

5.2. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

5.3. Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 371, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі:

- МНІ DVD-R диск, ємністю 4,7 Гб, відеофайли з назвами «08.06.2025.1», «08.06.2025.2», «08.06.2025.3», «розширення mp4» зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- МНІ DVD-Rдиск, ємністю 4,7 Гб, відеофайли з назвами «M2U00486»«розширення mp4»зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- МНІ DVD-R диск, ємністю 4,7 Гб, відеофайли з назвами «M2U00489» «розширення mp 4» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпра протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1