Справа № 523/7801/25
Провадження №1-кп/523/1337/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора Пересипської (Суворовської) окружної прокуратури м.Одеси - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 29.04.2025 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000268 від 10.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аркалик Кустанайської області республіки Казахстан, громадянина України, зі середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 29.04.2025 року, укладену між вказаним обвинуваченим в присутності його захисника та зазначеним прокурором,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 , незважаючи на вимоги додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, п.п.2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, за якими зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, чи холодної зброї, здійснюється на підставі передбачених Законом дозволів, вказаний обвинувачений приблизно у квітні 2025 року на території звалища поблизу Шкодової гори в м.Одесі, достовірно усвідомлюючи відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав шляхом привласнення знахідки кастет виготовлений саморобним способом, який став зберігати при собі до 13:50 годин 10.04.2025.

У подальшому, 10.04.2025 року, в період часу з 13:50 до 13:53 годин, працівниками поліції в ході огляду місця події - мідянки місцевості біля будинку №22 по вул.Нежданової в м.Одесі, у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено і вилучено кастет, який відноситься до категорії контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у незаконному носінні кастету без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

На розгляд Пересипського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси одночасно надійшли обвинувальний акт від 29.04.2025 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а також угода про визнання винуватості від цієї ж дати, укладена між зазначеним обвинуваченим в присутності його захисника - ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_3 , - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості та доданих до неї матеріалів, обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено його права, наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, й на додаток до цього - узгоджене питання призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді апробаційного нагляду строком на 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою провину в інкримінованому діянні, надавши відповідні пояснення та, будучи ознайомленим судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 під час надання пояснень в суді показав, що дійсно за викладеними в обвинувальному акті обставинах він знайшов металевий кастет, який став носити при собі та який в подальшому був вилучений працівниками поліції. У скоєному кається, обіцяє більше такого не повторяти та просить затвердити угоду при визнання винуватості.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції, отримавши згоду на затвердження розглядуваної угоди з призначенням погодженого сторонами покарання.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акта та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України та наведені в них обставини кримінального правопорушення узгоджується з наданими в судовому засіданні поясненнями вказаного обвинуваченого, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій останнього за ч.2 ст.263 КК України, як незаконного носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Так, з огляду на ч.2 ст.263 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційним наглядом на строк від двох до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч.2 ст.50, ч.1, 2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України, ст.373, ч.1 ст.475 КПК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між її сторонами виду і розміру покарання зазначеному обвинуваченому, яке відповідає санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії нетяжкого злочину, а також суд приймає до уваги особу обвинуваченого, стан його здоров`я та характеризуючі його особу дані.

За наданими до суду матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 - раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності; є особою похилого віку (понад 60 років) і на військовому обліку в РТЦК і СП не значиться; свою провину за висунутим обвинуваченням визнав; забезпечений місцем проживання в м.Одесі, де характеризується посередньо; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; зі слів - є пенсіонером за інвалідністю 2-ї групи та інших легальних джерел доходів не має, сукупність чого унеможливлює призначення вказаному обвинуваченому таких видів покарання, як штраф чи громадські роботи (ст.ст.53, 56 КК).

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , як визначено у розглядуваному обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття обвинуваченого, а обставин, що обтяжують покарання останнього, протягом кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, з дотриманням принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65 КК України покарання обвинуваченому ОСОБА_5 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням йому покарання у виді пробаційного нагляду в межах строків, встановлених санкцією ч.2 ст.263 КК України, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаної особи і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.59-1 КК України встановлюють, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосування наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, з одночасним покладенням відповідних обов`язків (ч.ч.1, 2).

Питання щодо долі речових доказів та арешту майна у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.ст.100, 174 КПК України, відповідно, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124, 126, 174, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 29.04.2025 року, укладену в кримінальному провадженні №0000268 від 10.04.2025 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, в присутності захисника останнього - адвоката ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України, впродовж строку пробаційного нагляду покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку і нагляд за засудженим ОСОБА_5 , - покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

З огляду на ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 16.04.2025 року на вилучений в ході огляду місця події кастет, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні - кастет, що зберігається у камері схову ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанції №000165 від 21.04.2025 року), - знищити.

Згідно зі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1782,80 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , направити до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та до ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання в частині, що стосується їх відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1