Справа № 354/1267/25
Провадження № 1-кп/354/185/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відеоконференції кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 02 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в:

17 вересня 2025 року до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000111 від 02 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, в яке викликати обвинуваченого та потерпілих.

Окрім цього, у підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів. В обґрунтування даного клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2025 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 03.10.2025 року. Водночас на даний час наявні підстави для продовження вказаного запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Так, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вчинив нові кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, будучи умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області на строк 1 рік 10 місяців 16 днів, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути йому призначене, враховуючи відсутність у нього непрацездатних утриманців, офіційного працевлаштування, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків по місцю проживання, обвинувачений може переховуватись від суду, що вказує на наявність ризику визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може чинити незаконний вплив на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , оскільки знає їх в обличчя, а також йому відомі їх місце проживання та роботи, що вказує на наявність ризику, визначеного уп.3 ч.1 ст.177 КПК України. Також сторона обвинувачення вважає, що у разі обрання іншого менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він уже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком суду, а отже продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи наявність зазначених ризиків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із обмеженням волі не зможе гарантувати та забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків. На підставі наведеного прокурор просив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, залишивши без змін визначений в ухвалі слідчого судді від 05.08.2025 року розмір застави та обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 відносно призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечив. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладається на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо задоволення клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечив.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до таких висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Яремчанському міському суду Івано-Франківської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

З урахуванням думки учасників судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною п`ятою ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05 серпня 2025 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03 жовтня 2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 88600,00 грн та з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п.219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Суд враховує характер та тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, санкцією яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів та будучи звільненим умовно-достроково, вчинив нові злочини протягом невідбутої частини покарання, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене йому за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду, чинити незаконний вплив на свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , місце проживання та роботи яких йому відоме, які ще не допитані, та враховуючи відсутність відомостей про відшкодування шкоди вказаному потерпілому, а також обвинувачений може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу, суду не представлено.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів із визначенням розміру застави.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, розміру майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин, враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, вищенаведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 88600,00 грн, який, на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 291, 314, 315-317, 369, 371, 372, 392,395 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 02 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України у відкритому судовому засіданні на 06 жовтня 2025 року о 13 год. 00 хв. в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за адресою: м. Яремче, вул. Довбуша,32.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Визначити резервну дату судового засідання 21 жовтня 2025 року о 13 год. 00 хв.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 00 год. 00 хв. 25 листопада 2025 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 88600(вісімдесят вісім тисяч шістсот) гривень 00 коп. для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Івано-Франківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647; Отримувач: ТУ ДСАУ у Івано-Франківській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача(МФО) 820172, номер рахунку (IBAN): UA0002265; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні №0000111 за ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2025 року).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У судове засідання викликати осіб, які братимуть участь в судовому розгляді: прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника.

Копію ухвали для виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення. Інші учасники мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу - тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з днявручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_11