Провадження № 1-кп/369/1392/26
В И Р О К

іменем України

20.01.26 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань №0000730 від 04.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, тимчасового не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 14.12.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 128, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, звільнений 24.06.2022 з Коростенської ВК Житомирської області за ухвалою Коростенського міського суду Житомирської області від 16.06.2022 умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 28 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 К України

УСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та на даний час триває.

Встановлено, що 01 жовтня 2025 року в період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку № 2, що по вул. Освіти у м. Вишневе Бучанського району Київської області, маючи прямий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, викрав велосипед марки «Corso», модель «Nitro» NT-29605, чорного кольору, діаметр коліс 29, який стояв біля вищевказаного під`їзду.

В подальшому, ОСОБА_4 сів на викрадений велосипед та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6 132 гривні 30 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав показання, які фактично відповідають вищезазначеним обставинам. Пояснив, що дійсно 01 жовтня 2025 року в денний час доби, після обіду, викрав велосипед чорного кольору, який знаходився біля під`їзду № 2 будинку № 2, що по вул. Освіти у м. Вишневе Бучанського району Київської області, за обставин зазначених в обвинувальному акті. В подальшому викрадений велосипед повернув. У скоєному щиро розкаявся.

Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. В суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та визначити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалами справи що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою, разом з тим повністю відбув покарання за попереднім вироком, посередньо характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, також враховуючи повне визнання вини у скоєному, щире розкаяння, відсутність претензій у потерпілого, обставини скоєного кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, суд вважає за можливим призначити покарання обвинуваченому в рамках санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення, призначаються лиш у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на три роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76, КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: велосипед марки «Corso», модель «Nitro» залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_6