1 УХВАЛАСправа № 335/8449/25 1-кс/335/3191/2025
Допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_2 , яка повідомила, що 09.09.1983 року вступила в офіційний шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У них з`явились спільні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
08.02.2005 року її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер,що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 10.02.2025 року видане Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Причина смерті злоякісне новоутворення верхньої частки лівої легені. Хворів приблизно 5 років, проходив лікування, про захворювання їй та дітям не говорив, повідомив лише тоді, коли дійшло до 4-ї стадії, невиліковної.
Після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина.
06 березня 2025 року з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подала приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 заяву про прийняття спадщини (рухоме та нерухоме майно, грошові кошти) після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
До складу спадкового майна після смерті чоловіка входить:
- декілька об`єктів нерухомого майна, точна кількість мені не відома, але це точно більше 5-ти об`єктів, в тому числі 3 квартири, які розташовані як в м. Запоріжжі, так і в м. Бердянськ, що наразі є тимчасово окупованою територію та інші об`єкти нерухомого майна, в тому числі і за договорами іпотеки;
- декілька об`єктів рухомого майна(транспортні засоби чи інше рухоме майно), точна кількість якого мені також не відома;
- грошові кошти, точна сума на зараз мені не відома;
- коштовності, в тому числі годинник.
06.03.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 заведено спадкову справу № 8/2025 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина померлого;
- мати померлого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..
06.03.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 у зв`язку з відкриттям спадкової справи було зроблено інформаційну довідку зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80363351, згідно якої інформація про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код якого НОМЕР_2 , як заповідача та наявність у вище вказаному реєстрі заповіту не виявлено.
На початку липня 2025 року ОСОБА_5 стало відомо, про те, що до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звернулась невідома особа жінка (орієнтовно 30-40 років, приблизно 1985-1987 року народження), яка ніби-то проживає у місті Донецьк, яка подала цьому ж приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за оригіналом заповіту, який підписаний померлим та складений на її малолітню доньку віком до 5 років та засвідчений нотаріусом.
Жодної інформації ні про текст цього «ніби то заповіту» ні дату його вчинення, ні ПІБ нотаріуса, ні ПІБ невідомої особи жінки, яка подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ні жодної інформації про неї та про спадкоємця за ніби-то заповітом чоловіка, ОСОБА_5 не має. Вся інформація та документи зберігаються у матеріалах спадкової справи №8/2025 від 06.03.2025 р., яка заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ..
На запит адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001624 від 29 березня 2018 року, стосовно надання інформацію щодо нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_13 до Міністерства юстиції України, отримано відповідь в якій зазначено, що Наказом Міністерства юстиції України від 20.03.2023 № 1035/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 13.03.2023 № 2 на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, свідоцтво про право на заняття нотаріального діяльністю, видане Міністерством юстиції України 19.06.1998 за № 3080 на ім`я ОСОБА_13 , анульовано.
ОСОБА_5 вважає, що заповіт є підробленим, оскільки її чоловік ОСОБА_6 не міг переписати все майно на невідомо особу. Зі слів останньої у них були дуже гарні стосунки, не було ніяких конфліктів, мешкали разом до останнього його дня життя. ОСОБА_6 мав родину, а саме матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які перебували поруч на постійній основі, мешкали разом та були на повному утриманні ОСОБА_6 .
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:
Враховуючи вищевикладене, для встановлення істини в кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту наступне нерухоме майно:
У даному випадку орган дізнання вважає, що зазначені вище об`єкти нерухомості, а саме квартири та домоволодіння є майном, для якого існує загроза відчуження, що унеможливить його арешт у майбутньому.
Тому з метою забезпечення збереження майна та запобігання можливому привласненню, слідчий просив накласти арешт на зазначене у клопотанні нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Дізнавач підтримала клопотання, про що зазначила в поданій слідчому судді заяві.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання сторони обвинувачення про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час його розгляду слідчим суддею не здійснювалась.
Вивчивши клопотання та дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив таке.
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:
Дізнавачем доведено, що квартири та домоволодіння є майном, для якого існує загроза відчуження, що унеможливить його арешт у майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, зважаючи на те, що згідно матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, яке слід арештувати, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.
Отже клопотання дізнавача СД Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
Клопотання дізнавача СД Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1