У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10716/24

№ 1-кс/183/2100/25

26 грудня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 за № 0001327, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч, 2 ст. 197-1 КПК України,-

У С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого про тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000238 (справа № 183/11047/23, провадження № 1-кп/183/966/25), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення у завірених копіях та на цифровому носії інформації, а саме: звукозапису допиту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як свідка у кримінальному провадженні у судовому засіданні, протоколу судового засідання у частині допиту свідка ОСОБА_5 , копії вироку від 02.06.2025 у кримінальному провадженні №0000238, для доручення до матеріалів кримінального провадження №0001327.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням у вищезазначеному кримінальному провадженні встановлено, що відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 77 Земельного кодексу України визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст.77 Земельного кодексу України, землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Частиною 4 ст.77 Земельного кодексу України встановлено, що порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Частиною другою статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Пунктами 13, 14 частини першої статті 27 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 Земельного кодексу України на підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності, територіальної громади на неї.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001, площею 742,63 га, входить до складу земель ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на які посвідчене державним актом на право постійного користування землею І-ДП №002906, зареєстрованим в Книзі записів за № 384 02.12.2002 та зі складу земель оборони у встановленому порядку не вибували.

Так, з початку 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , не зважаючи на встановлені законодавством обмеження, діючи всупереч вимогам ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», якими регламентується набуття і реалізація права на землю, при відсутності відповідного рішення власника земельної ділянки про передачу у власність чи надання у користування (оренду) земельної ділянки, відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, з кадастровим номером :02:001:1001, площею 742,63 га, яка входить до складу земель ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на які посвідчене державним актом на право постійного користування землею І-ДП №002906, зареєстрованим в Книзі записів за № 384 02.12.2002, що розташована на території Самарівського району Дніпропетровської області, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, яка не належать їм на праві власності чи іншого користування, з метою її самовільного використання у власних цілях, з використанням сільськогосподарської техніки здійснили обробіток частини зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1001, а саме: 220,8531 га, на якій здійснили посів сільськогосподарських культур соняшника площею 208,7657 га та посів кукурудзи площею 12,0874 га, та у подальшому, 04.11.2024, вчинили дії щодо збору сільськогосподарських культур, тим самим самовільно зайняли вказану земельну ділянку з митою власного збагачення.

Таким чином ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1001 площею 220,8531 га, заподіяв ІНФОРМАЦІЯ_3 шкоду в розмірі 2 319 587 (два мільйони триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок, що є значною, оскільки у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 06.11.2025, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.11.2024 в межах вказаного кримінального провадження, арештовано незаконно зібраний врожай насіння соняшника загальною вагою 30260 кг, яке було виявлене та вилучене під час огляду місця події та визнано речовим доказом постановою слідчого від 04.11.2024. З огляду на викладене, слідчий звернувся із клопотанням про передачу в ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) вказаного арештованого майна для його реалізації.

В ході досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.06.2025 у справі № 183/11047/23, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в статусі свідка надав показання в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000238 та в подальшому в судовому засіданні під час судового розгляду щодо його особистої причетності до сільськогосподарської діяльності пов`язаної з обробітком земельної ділянки з кадастровим номером:02:001:1001, що розташована поблизу с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області.

Кримінальне провадження № 0000238 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України перебувало в ІНФОРМАЦІЯ_8 , під час судового розгляду були здобуті відомості, які можливо використати як доказ у даному кримінальному провадженні щодо обставин кримінального правопорушення та осіб причетних до їх вчинення. Оскільки, на час подання клопотання дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_9 , яким відкрито апеляційне провадження за скаргою представника потерпілої особи на вирок ІНФОРМАЦІЯ_10 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1914, ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, дане клопотання для розгляду передано 19.12.2025 слідчій судді ОСОБА_1 , яка з 22.12.2025 по 24.12.2025 перебувала на лікарняному.

У судове засідання прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду клопотання, не з`явились. Від прокурора надійшла заява, в якій просив задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та просив здійснювати розгляд клопотання без участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, а також враховуючи систематичне відключення енергопостачання в приміщенні суду в умовах воєнного стану, клопотання слідчого про передачу майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 за № 0001327, в ІНФОРМАЦІЯ_11 , розглянуто за відсутності слідчого та прокурора, відповідно до ч. 1 ст.26, ч. ст. 163 КПК України.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так,слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, передбачене ч. 2 ст.197-1 КК України, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.10.2024 за №0001327, щодо самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності в зоні особливого режиму використання на території Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань шляхом виділення матеріалів з кримінального провадження №0001160 від 27.10.2023 за фактом незаконного відчуження службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_12 , яке перебувало на обліку та в управлінні, а також за фактом самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності в зоні особливого режиму використання земель на території Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч. 2 ст. 197-1 КК України (постанова прокурора про виділення матеріалів датована 08.10.2024).

Як вбачається з відкритого доступу Єдиного державного реєстру судових рішень, ІНФОРМАЦІЯ_7 , 02.06.2025, у справі №183/11047/23 постановлено вирок відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та визнано останнього винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України. Як вбачається зі змісту вказаного вироку, висновок суду щодо його винуватості серед іншого ґрунтується на показання свідка, ОСОБА_5 , який суду показав про причетність його та ОСОБА_8 до сільськогосподарської діяльності, пов`язаної з обробітком земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1001, що розташована поблизу с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження це передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Аналіз ст. 132, 159-166 КПК України дає можливість зробити висновок, що чинне процесуальне законодавство передбачає загальні та спеціальні умови, сукупна наявність яких є необхідною підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Аналогічне положення міститься у ч. 2 ст. 159 КПК України, в якій встановлюється, що тимчасовий доступ до речей та документів надається на підставі ухвали слідчого судді або суду, якщо відповідне клопотання подається під час судового провадження.

Частиною ч. 5 ст. 132 КПК України визначено для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, тимчасовий доступ до речей та документів це примусовий захід забезпечення кримінального провадження, що може бути застосований під час кримінального провадження з метою забезпечення виконання його завдань та досягнення його дієвості. При цьому суд враховує можливість отримання відповідних речей та документів без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчий, звертається із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000238 (справа № 183/11047/23, провадження №1-кп/183/966/25), зокрема звукозапису допиту ОСОБА_5 , як свідка у кримінальному провадженні у судовому засіданні, протоколу судового засідання у частині допиту свідка ОСОБА_5 , та копії вироку від 02.06.2025 у кримінальному провадженні № 0000238, для долучення до матеріалів даного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Разом з цим, слід зазначити, що судовий розгляд кримінального провадження №183/11047/23 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, здійснювався за обов`язкової участі прокурора, а отже, прокурор, як учасник судового провадження, відповідно до ст.ст.107, 376 КПК України має право отримати копію запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу, та копію вироку.

Слідчий суддя звертає увагу, що матеріали долучені до клопотання слідчого не містять жодних відомостей щодо неможливості отримати копію журналу судового засідання, копію запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного запису, а також копії вироку по вказаній вище справі.

Тобто, матеріали клопотання про надання тимчасового доступу не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що сторона обвинувачення, у способи, передбачені ст. 93 КПК вживала заходів щодо отримання в суді копії журналу судового засідання, копію запису судового засідання в якому здійснювався допит свідка ОСОБА_5 , зробленого за допомогою технічного запису, а також копії вироку по вказаній вище справі.

При цьому, слід зазначити, що слідчий порушуючи питання про тимчасовий доступ до зазначених документів, не зазначає дати судового засідання, в якому здійснювався допит свідка ОСОБА_5 , що свідчить, на думку слідчого судді, про невідповідність клопотання п.3 ч.2 ст. 160 КПК України, щодо визначення речей і документів, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Вищевикладені обставини вказують на те, що стороною обвинувачення не вжито всіх можливих заходів для самостійного отримання речей, про доступ до яких нею запитується, що слідує з положень ч. 5 ст. 132 КПК України. За таких умов це унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу, що використовується лише як крайній захід при неможливості використання інших.

Окремо слідчий суддя зазначає, що відповідно до Інструкції щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 06.06.2022 за № 156 (далі - Інструкція), результатом фіксування судового засідання є створення технічного запису судового засідання - електронного файлу в форматі відео- та (або) звукозапису. При цьому файл відеозапису судового засідання містить в собі одночасно відео- та звукозапис судового засідання.

Після завершення фіксування та збереження технічного запису судового засідання в протоколі (журналі) цього засідання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку автоматично формується вебпосилання на технічний запис, збережений в централізованому файловому сховищі (п. 8 Розділу ІІ).

Після закінчення судового засідання протокол (журнал) судового засідання у визначені процесуальним законодавством строки підписується кваліфікованим електронним підписом секретаря судового засідання, після чого блокується для внесення змін.

Протокол (журнал) судового засідання автоматично зберігається в централізованому файловому сховищі разом з технічним записом судового засідання, який є додатком до протоколу (журналу).

Підписаний протокол (журнал) судового засідання, який містить вебпосилання на технічний запис судового засідання у централізованому файловому сховищі, переноситься разом з кваліфікованим електронним підписом до автоматизованої системи діловодства суду та обліковується за відповідною судовою справою.

Отже в даному випадку, підписані протоколи (журнали) та технічний запис судових засідань, які проводились в під час судового розгляду кримінального провадження

№ 183/11047/23 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, перебувають в Автоматизованій системі ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно до розділу V Інструкції, відповідно до вимог процесуального законодавства учасники справи мають право отримати копію технічного запису судового засідання (копію відео- та (або) звукозапису).

У разі подання учасником справи заяви про видачу копії запису судового засідання та пред`явлення підтвердження сплати судового збору, відповідальна особа суду може обрати один з наступних способів видачі копії технічного запису судового засідання:

Надати засобами підсистеми відеоконференцзв`язку доступ до запису судового засідання в Електронному кабінеті користувача Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС). Цей спосіб можливий за умови реєстрації відповідного учасника справи в ЄСІТС.

Надати запис на оптичному диску у вигляді файлу, попередньо скопіювавши його із підсистеми відеоконференцзв`язку, автоматизованої системи діловодства суду чи з іншого цифрового носія, на якому в суді зберігається відповідний запис судового засідання.

У випадку сплати судового збору безпосередньо в Електронному кабінеті (за доступності відповідного функціоналу) учаснику справи автоматично надається доступ для скачування запису судового засідання в Електронному кабінеті. При цьому до автоматизованої системи діловодства суду автоматично направляється відповідна інформація про видачу копії технічного запису судового засідання та квитанція про сплату судового збору.

Викладене свідчить про наявність інших, врегульованих кримінальним процесуальним законом, а також підзаконними нормативно-правовими актами, можливостей щодо отримання документів, про тимчасовий доступ яких порушується питання про клопотання, що розглядається.

З огляду на викладене, слідчий суддя висновує про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 171-173,372,376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 за № 0001327, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч, 2 ст. 197-1 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1