Справа № 517/1199/25
Провадження № 1-кп/517/92/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка клопотання сторони захисту, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, відомості про яке внесені 06 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028, про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України

установив:

У провадженні Захарівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно із обвинувального акту у вказаному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 06.05.2025, приблизно о 14 год 00 хв, знаходячись в приміщенні свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час знаходилась малолітня особа її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, на фоні ревнощів до батька дитини у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень своєму сину ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своєму сину ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 наблизилась до ОСОБА_6 та знаходячись біля нього, долонею своєї правої руки почала наносити біля семи ударів по обличчю останньому.

Надалі, ОСОБА_4 схопила рукою ОСОБА_6 за його шию та за допомогою сили своїх рук штовхнула її сина, від чого ОСОБА_6 впав спиною на бильцю дивану.

В подальшому, ОСОБА_4 взяла у праву руку дерев`яний макет меча (Катана), який знаходився в кімнаті та кинула в напрямку ОСОБА_6 при цьому попавши останньому по кінцівках ніг, а також взяла у праву руку шнур зарядного пристрою, який знаходився в кімнаті і неодноразово нанесла ним удари по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_6 , а саме: по поверхні ніг, рук і задній частині тулубу.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинила тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_6 , у вигляді синців на лівій половині обличчя, на шиї посередині в середній третині, на лівій половині спині в верхній третині та посередині в середній третині, на передній поверхні тулуба в ділянці правої ключиці, на волосистій частині голови в лівій тім`яній ділянці, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, на зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, яке мотивоване тим, що обвинувачена щиро розкаялась та вперше вчинила кримінальний проступок.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила звільнити її від кримінальної відповідальності, оскільки вона щиро розкаюється. Свою вину у вчинені кримінального проступку визнала повністю та суду повідомила, що дійсно 06.05.2025 наносила своєму сину ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Наголосила, що щиро кається і більше такого не повториться.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 не заперечували щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності із зазначених підстав.

Заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши письмові докази у заявленому сторонами обсязі, суд дійшов до такого висновку.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 45 КК України, якою передбачено можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, належить до підстав для закриття провадження, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КК України.

Сукупність вказаних норм Закону, свідчить про обов`язок суду здійснити розгляд вказаного клопотання в підготовчому судовому засіданні.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України, та у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Імперативний припис у ст. 45 КК України про те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, означає, що закон передбачає обов`язкове і безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності, по-перше, формальної передумови вчинення особою кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину за винятком корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, що раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, яке вже втратило правове значення.

А, по-друге, за наявності фактичних підстав, які полягають у щирому розкаянні особи у вчиненому правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Саме по собі щире каяття є лише пом`якшуючою покарання обставиною, а не підставою, яка обов`язково тягне за собою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення необхідно вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Це може бути повідомлення про всі відомі епізоди, обставини злочинного діяння, свідків, потерпілих, викриття інших співучасників кримінального правопорушення. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Активність сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що дії особи повинні мати високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема, батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за положеннями ст. 45 КК України.

Виняток становлять лише ті випадки вчинення кримінального правопорушення, готування чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 05 вересня 2024 року (справа № 166/37/24, провадження № 51-3015км24).

Судом не встановлено, яким же чином обвинувачена, у даному кримінальному провадженні, надавала допомогу органу досудового розслідування в установленні невідомих їм обставин. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої у зв`язку з дійовим каяттям не містить відомостей про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто допомогу органам досудового розслідування у встановленні обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття даного кримінального правопорушення.

Клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України мотивоване виключно тим, що обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок та щиро розкаялася. Водночас жодного посилання та обґрунтування таких складових дієвого каяття, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди клопотання не містить.

Під час розгляду клопотання сторони захисту судом не встановлено такої складової дієвого каяття, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а саме якими діями ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Ба більше з обвинувального акту вбачається, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 зазначено лише щире каяття. Наявність відомостей щодо інших обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 , а саме активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувальний акт не містить.

Таким чином, орган досудового розслідування за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненим ОСОБА_4 не визнав обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, а саме активне сприяння розкриттю злочину, що свідчить про те, що остання не надала органам досудового розслідування будь-якої допомоги у встановлені невідомих їм обставин справи.

Щодо повного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди суд

Отже, за вказаних обставин судом не встановлено всієї сукупності умов, з якими закон пов`язує можливість застосування інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, відповідно до ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із дійовим каяттям та необхідність відмовити у вказаному клопотанні.

Керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 285, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове провадження, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя