У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/88/26

Провадження № 1-кп/936/74/2026

05.02.2026 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , законного представника особи стосовно, якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, інваліда ІІІ групи з дитинства, у кримінальному провадженні про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2026 до Воловецького районного суду Закарпатської області із Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000155, внесеному до ЄРДР від 18.08.2025 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Згідно даного клопотання ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, але не пізніше 26 червня 2025 року, але не пізніше 26 червня 2025 року, він перебуваючи в ромському поселенні за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживанням довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що його двоюрідна сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою та не досягла чотирнадцяти років, вступив із останньою в статесі зносини природнім способом. а саме вчинив дії сексуального характеру із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , з використуванням свого статевого органу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років(згвалтування).

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №351 від 28.08.2025, Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічний розлад у формі"Легкої розумової відсталості у особи з глухонімотою" у зв`язку з чим не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1893 від 30.10.2025 Львівської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", з урахуванням рівня розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не міг повною мірою усвідомлювати характер і фактичний зміст своїх дій, керувати ними та передбачати їх наслідки під час здійснення статевого акту з малолітньою потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - поміщення у спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги із загальним наглядом.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав, наведених у такому.

Особа, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні не зміг сформувати свою думку щодо заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, вчинено її підзахисним в стані неосудності, він потребує лікування, тому вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не заперечила.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 без їх участі. Згідно висновку психолога, складеного 29.09.2025, за результатами проведення допиту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологом рекомендовано зменшити негативні переживання у зв`язку з пережитими подіями, не рекомендовано участь дитини в судовому засіданні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, суд дійшов наступного висновку.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, але не пізніше 26 червня 2025 року, але не пізніше 26 червня 2025 року, він перебуваючи в ромському поселенні за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживанням довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що його двоюрідна сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою та не досягла чотирнадцяти років, вступив із останньою в статеві зносини природнім способом. а саме вчинив дії сексуального характеру із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , з використуванням свого статевого органу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України-вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років(згвалтування).

У відповідності до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення, досліджених та перевірених під час судового розгляду доказами, яким надано належну оцінку, а саме:витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000155 від 18.08.2025 із якого слідує, що 18.08.2025 об 13:51 год до чергової частини відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закаропатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 в червні 2025 року, перебуваючи в ромському поселенні селища Воловець, Мукачівського району вчинив дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним проникненням з використанням геніталій в тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 18.08.2025, протоколом огляду місця події від 18.08.2025, висновком експерта №30/В від 19.08.2025, згідно з яким потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент судово-медичного обстеження яких-небудь тілесних ушкоджень на шкірних покривах тіла, в області зовнішніх статевих органів, анального отвору не було виявлено, по представлених даних консультації медичних спеціалістів заповненої на її ім`я у неї було виставлено діагноз: перша вагітність 7 тижнів, яка підтверджена об`єктивними даними УЗД від 19.08.2025, висновком психолога за результатами проведення допиту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №351 від 28.08.2025, Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічний розлад у формі"Легкої розумової відсталості у особи з глухонімотою" у зв`язку з чим не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.Також відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1893 від 30.10.2025 Львівської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", з урахуванням рівня розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не міг повною мірою усвідомлювати характер і фактичний зміст своїх дій, керувати ними та передбачати їх наслідки під час здійснення статевого акту з малолітньою потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - поміщення у спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги із загальним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 1 ст. 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну експертизу» № 1489-III від 22.02.2000 примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

На підставі ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з абз. 1, 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005, визначаючи відповідно до ч. 3 - 5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснено, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує характер душевного захворювання, рекомендації експертів про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом, а також те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке законом віднесено до категорії нетяжких злочинів.

З досліджених даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, добре характеризується по місцю проживання, до адміністративної відповідальності адміністративною комісією селищної ради не притягався, на обліку у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.

За таких обставин, беручи до уваги висновки судово-психіатричної експертизи №351 від 28.08.2025 та №1893 від 30.10.2025, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України вчиненого у стані неосудності, оскільки виявляє ознаки психічного розладу у формі"Легкої розумової відсталості у особи з глухонімотою", через які ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними та не може на даний час, що виключає можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, а тому враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, а також приймаючи до уваги дані про особу останнього, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно обвинуваченого слід задовольнити і застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Керуючись вимогами ст. ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 395, 503, 506, 512-513 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000155 від 18.08.2025 щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України- задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Помістити ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, який знаходиться за адресою: Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради (76011,Україна, Івано-Франківська область,місто Івано-Франківськ,вулиця Медична,15) .

До моменту поміщення ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради (76011,Україна, Івано-Франківська область,місто Івано-Франківськ,вулиця Медична,15) продовжити (залишити) ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не більше як до 18.02.2026 року та утримувати в Державній установі « Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала в частині поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку підлягає до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома, направити до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради (76011,Україна, Івано-Франківська область,місто Івано-Франківськ,вулиця Медична,15) для виконання.

Процесуальні витрати відсутні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Воловецький районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2026.

Суддя ОСОБА_11