Номер провадження:1-кс/521/3181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання дізнавача СД ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000314 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся дізнавач з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається наступне.

Досудовим розслідування встановлено, що 26.08.2025 до чергової частини ВП № З ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля будинку №72, зупинено автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з явними ознаки підробки.

26.08.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля будинку №72, виявлено та вилучено бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 виданого 04.11.2024 ТСЦ 4647, з явними ознаками підробки, яке поміщено до сейф-пакету НПУ NPU 5075513.

За даним фактом дізнавачем СД відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 від 27.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

27.08.2025 бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 виданого 04.11.2024 ТСЦ 4647, з явними ознаками підробки, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, дізнавачем повідомлено останнього про розгляд вказаного клопотання судом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для накладення арешту, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є наявність розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

З урахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача необхідно задовольнити .

Керуючись ст. ст. 98, 118, 123-126, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000314 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України задовольнити .

Накласти арешт на бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 виданого 04.11.2024 ТСЦ 4647, який поміщено до сейф-пакету НПУ ХРІТ 5075513, та вилучено під час огляду місця події 26.08.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля будинку №72.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1