Справа № 536/2325/25
Провадження №1-кп/536/84/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції у м. Кременчуці, клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно:

- ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ВСТАНОВИЛА:

Клопотання обґрунтовано зокрема тим, що ОСОБА_7 , будучи обраним депутатом Полтавської обласної ради VIII скликання та громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи на території Кременчуцького району Полтавської області, умисно вчинили кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за таких обставин.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим громадяни України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер своїх дій та їх наслідки, керуючись корисливими мотивами, будучи обізнаними про те, що життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, та про те, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, незважаючи на встановлену кримінальну відповідальність за вбивство людини, про яку їм очевидно було відомо, свідомо стали на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи - умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням з`ясовано, що у 2020 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 під час проведення виборчої компанії у с. Пришиб, Кременчуцького району, Полтавської області, познайомився з громадянином України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є місцевим активістом, фермером, а також засновником і директором ТОВ «Відродження» (), основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур.

З метою особистого збагачення шляхом привласнення корпоративних прав та майна підприємства - ТОВ «Відродження» (), бенефіціарним власником та директором якого є ОСОБА_11 , у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2024 року, у громадянина України, депутата Полтавської обласної ради, ОСОБА_7 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_11 .

Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше серпня 2024 року, перебуваючи у місті Кременчук Полтавської області, вчинив низку юридичних дій, спрямованих на фактичне заволодіння та встановлення контролю над ТОВ «Відродження» (), директором та власником якого на цей час є ОСОБА_11 , внаслідок чого майнові права на підприємство та майно після смерті ОСОБА_11 фактично перейдуть у власність довірених осіб ОСОБА_7 .

Згідно зі злочинним планом ОСОБА_7 , спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці він залучив не встановлену на цей час особу, яка після смерті ОСОБА_11 , буде виконувати роль директора ТОВ «Відродження» () та підпорядковуватиметься і виконуватиме вказівки ОСОБА_7 .

Діючи на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, розуміючи, що право на життя є невід`ємним правом людини, та те, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, вирішив організувати умисне вбивство ОСОБА_11 .

Розуміючи, що самостійно реалізувати цей задум неможливо, ОСОБА_7 вирішив підшукати та залучити за грошову винагороду осіб, які вчинять умисне вбивство ОСОБА_11 на замовлення, групою осіб.

Для цього ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше липня 2024 року, перебуваючи у місті Кременчук Полтавської області, підшукав як спільника ОСОБА_12 , та переконавшись, що це та особа, яку можна за грошову винагороду залучити до умисного вбивства, повідомив останньому про свій намір, спрямований на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_11 .

В період часу з 19 год 00 хв по 21 год 00 хв, 26.09.2024, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, перебуваючи в Придніпровському парку в місті Кременчук Полтавської області, висловив ОСОБА_12 чіткий намір на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , на замовлення, при цьому пообіцявши в якості винагороди за це грошові кошти в сумі 20 000 доларів США.

Розуміючи, що для здійснення умисного вбивства особи необхідна фізична підтримка ОСОБА_7 , 26.09.2024, в період часу з 19 год 00 хв по 21 год 00 хв, перебуваючи в Придніпровському парку в місті Кременчук Полтавської області, залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи суспільну небезпечність злочинного наміру ОСОБА_7 , направленого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою недопущення здійснення цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили про організацію вчинення злочину правоохоронні органи, і в подальшому дали згоду на проведення заходів, спрямованих на викриття злочинних дій, виконуючи при цьому роль осіб, які вчинять дії направлені на умисне вбивство.

При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 мотиви вчинення умисного вбивства: особиста неприязнь та заволодіння підприємством ОСОБА_11 - ТОВ «Відродження» (), а саме: корпоративними правами товариства та майном.

До того ж, ОСОБА_7 повідомив, що бажає організувати вбивство ОСОБА_11 , а також висловив вимогу ОСОБА_12 , що фізичне заподіяння смерті ОСОБА_11 повинно відбутися шляхом інсценування самогубства останнього через повішання.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, спрямованого на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, фактичне вбивство ОСОБА_11 повинно відбутися наступним чином: ОСОБА_7 під надуманим приводом запропонує ОСОБА_11 зустрітися біля Насосної станції №2 в околицях села Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, де ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потрібно буде очікувати на останнього. Сам ОСОБА_7 на місце зустрічі не з`явиться, аби під час фактичного заподіяння смерті ОСОБА_11 перебувати в іншому місці, не пов`язаному із останнім. В подальшому ОСОБА_12 , за фізичної підтримки ОСОБА_13 , вчинити умисне вбивство шляхом повішення ОСОБА_11 таким чином, аби під час проведення судово-медичної експертизи, організоване ОСОБА_7 , вбивство виглядало як умисне спричинення власної смерті ОСОБА_11 , тобто як самогубство останнього.

Крім того, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 29.09.2024 придбав мотузку та стілець, за допомогою яких ОСОБА_12 та іншим виконавцям злочину слід було інсценувати самогубство ОСОБА_11 , тобто вбити останнього через повішення.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, ОСОБА_7 29.09.2024, в період часу з 12 год 00 хв по 17 год 00 хв, перебуваючи в околицях села Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, здійснив розвідку місцевості та вказав ОСОБА_12 на конкретне місце, де останній повинен здійснити вбивство ОСОБА_11 на замовлення.

Підтверджуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 14.10.2024, в період часу з 09 год 00 хв по 12 год 00 хв, перебуваючи біля Насосної станції №2, в околицях села Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, повторно здійснили розвідку місцевості, де ОСОБА_7 остаточно визначився з місцем вчинення вбивства ОСОБА_11 , вказавши ОСОБА_12 на місце вчинення злочину.

В подальшому, за невстановленими досудовим розслідуванням обставинами, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.11.2024, перебуваючи у м. Кременчук Полтавської області, залучив до протиправної діяльності, ще одного виконавця злочину ОСОБА_8 , який працює в якості особистого водія ОСОБА_7 , для підсилення групи з метою більшої вірогідності виконання замовлення на умисне вбивство ОСОБА_11 через повішення.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний задум, спрямований на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, ОСОБА_7 будучи впевненим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виконають дії направлені на позбавлення життя ОСОБА_11 , 22.12.2024, приблизно о 13 год 00 хв, перебуваючи поблизу Крюківського мосту в м. Кременчук Полтавської області передав ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 500 доларів США, як частину завдатку за вчинення дій направлених на умисне вбивство, тим самим в черговий раз підтвердив злочинний умисел направлений на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 та виконав всі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 , що другу частину завдатку, тобто 1 500 доларів США, передасть ОСОБА_12 одразу після вчинення вбивства ОСОБА_11 , а іншу частину грошей у розмірі 18 000 доларів США, ОСОБА_7 віддасть впродовж одного місяця після вбивства.

Виконуючи відведену роль у злочинному плані, 25.12.2024, приблизно в період часу з 17 год. 56 хв. по 18 год. 25 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловив ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 бажання приймати особисту участь у заподіянні смерті ОСОБА_11 , зазначивши, що має відповідні фізичні навички для утримування та вбивства останнього, тим самим підтвердивши злочинний намір, направлений на виконання умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, організованого ОСОБА_7 .

В подальшому, 26.12.2024, приблизно в період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 34 хв., ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, перебуваючи поблизу Крюківського мосту в місті Кременчук Полтавської області, передав раніше придбану мотузку, зав`язану в петлю, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , наголошуючи на тому, що саме на наданій мотузці останнім необхідно здійснити умисне вбивство ОСОБА_11 через повішення.

29.01.2025 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів на замовлення, з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_11 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 та запропонував зустрітися в Пришибській сількій раді, за адресою: АДРЕСА_3, для нібито обговорення робочих питань.

Того ж дня, о 14 год. 03 хв. ОСОБА_11 прибув для зустрічі з ОСОБА_7 до Пришибської сілької ради, за адресою: АДРЕСА_3.

Після цього, 29.01.2025, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів, на замовлення, будучи впевненими, що ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виконають разом з ним дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_11 , запросив останнього разом проїхатися до території Насосної станції №2 в околицях с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, усвідомлюючи, що за його замовленням у зазначеному місці ОСОБА_11 позбавлять життя.

В той же час, 29.01.2025, приблизно 14 год. 20 хв., ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів, на замовлення, виявив бажання особисто приймати участь в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 та прослідував на місце вчинення вбивства за особистим автомобілем ОСОБА_11 , керуючи автомобілем, що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , черговий раз підтвердивши злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство іншої людини, групою осіб, з корисливих мотивів, на замовлення, 29.01.2025 приблизно о 15 год. 00 хв. прибувши на територію Насосної станції №2 яка знаходиться в околицях с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області вчинили спробу умисно протиправно заподіяти смерті ОСОБА_11 , кинувшись на останнього та заламавши йому руки, вчинивши усі дії, які вважали за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки протиправна діяльність останніх була припинена співробітниками СБ України.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

29.01.2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2025, у спосіб передбачений КПК України, вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.12.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.12.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.01.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16.12.2024;

- протоколами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 19.12.2024;

- протоколом за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.12.2024;

- протоколом за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.02.2025;

- протоколом добровільної видачі;

- протоколами оглядів;

- протоколами обшуків від 29.01.2025;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

31.01.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_14 щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

Підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_15 19.03.2025 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000745 від 20.08.2024 до трьох місяців тобто до 30.04.2025 включно.

24.03.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_16 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 30.04.2025 включно.

18.04.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_17 винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування до 5 (п`яти) місяців, тобто до 30.06.2025 включно.

24.04.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_18 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 22.06.2025 включно.

16.06.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_17 винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування до 8 (восьми) місяців, тобто до 30.09.2025 включно.

17.06.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_19 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 15.08.2025 включно.

11.08.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_20 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 30.09.2025 включно.

23.09.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_19 винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 21.11.2025 включно.

11.11.2025 року ухвалою колегії суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області щодо ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2026 року без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений ОСОБА_7 , може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На сьогоднішній день виникла необхідність продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, а зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження. Окрім того, судовий розгляд у справі не розпочато, письмові докази не досліджувались. Також, у зв`язку з неможливістю проведення судового засідання судом в межах строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вказане клопотання заявляється в судове засідання призначене на 05.11.2025.

Ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Вони встановлені з урахуванням того що, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким та карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, провину у вчиненні злочину не визнає.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, оскільки злочин є насильницьким, що посягає на найвищу Конституційну цінність - життя людини. Наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Підставою для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтоване обвинувачення останньої у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

А саме, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,2, З, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали:

1. Переховуватися від суду.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 будучи добре обізнаним в кримінальному законодавстві України, усвідомлює, що вчинив злочин, санкція статті якого передбачає ув`язнення від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, розуміючи, що є багато свідків його протиправної діяльності, маючи відповідну суму грошових коштів, з метою ухилення від кримінальної відповідальності має можливість втекти та переховуватись від органів досудового слідства та вчиняти спроби покинути територію України.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи депутатом Полтавської обласної ради, має багато зв`язків та можливість оформлення закордонного відрядження, що у свою чергу надає можливість переховуватись від суду закордоном, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним особливо тяжке кримінальне правопорушення.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час у кримінальному провадженні не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання усіх знарядь та засобів вчинення злочину; що дає підстави вважати, що ОСОБА_21 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, враховуючи той факт, що докази злочинної діяльності підозрюваного містяться на мобільних пристроях, зокрема в месенджері «Signal», «Telegram», «WhatsApp» що використовуються ОСОБА_7 тощо, останній має можливість поновлення сім-картки оператора мобільного зв`язку та подальшого отримання доступу до інформації, яка знаходиться у вказаних аккаунтах месенджерів «Signal», «Telegram», «WhatsApp», що використовуються ОСОБА_7 тощо, а отже існує висока загроза знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, докази злочинної діяльності можуть міститися на іншій невстановленій комп`ютерній та мобільній техніці та додатках, що також створює загрозу їх знищення обвинуваченим.

3. Незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину

Достовірно знаючи про коло осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також тих хто володіє відомостями про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, і які ще на цей час не допитані у суді та можуть надати викривальні покази щодо нього, з великою ймовірністю обвинувачений ОСОБА_7 може впливати на таких осіб і вчиняти тиск на них, з метою надання неправдивих показів, які негативно вплинуть на об`єктивність судового розгляду.

Тому, ОСОБА_7 перебуваючи поза установою попереднього ув`язнення, маючи зв`язки і вплив на осіб, що володіють відомостями про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, з великою імовірністю буде вчиняти на них вплив та тиск з метою надання неправдивих відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення є фактичне умисне позбавлення життя ОСОБА_11 . Враховуючи, що кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , він з метою доведення кримінального правопорушення до кінця, зможе вчинити дії, направлені на вбивство ОСОБА_11 .

Враховуючи суспільно небезпечний характер інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тривалий час необхідний для підготовки до його вчинення, триваючу у часі реалізацію злочинних дій, бажання прийняти особисту участь в умисному вбивстві людини, яке сам і організував, наявні всі підстави вважати, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою недопущення свого ув`язнення та притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого обвинуваченим злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке полягає у позбавленні волі, а також наявність у ОСОБА_7 статусу депутата обласної ради, залишаються всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше правопорушення, або продовжити вчинення злочину з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вік обвинуваченого ОСОБА_7 , стан його здоров`я, соціальні зв`язки, дозволяють йому ефективно переховуватися від суду, у тому числі за межами України, що унеможливить проведення з ним процесуальних дій.

Таким чином, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправного діяння ОСОБА_7 , враховуючи, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинуваченого, а тому відповідно до вимог ст.ст. 177, 183, 194 і 197 КПК України, щодо останнього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Більше того, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи сімейне становище, вік, стан здоров`я, просив суд ухвалити рішення, яким:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений, просили у задоволенні клопотання відмовити, та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того зазначили, що прокурором не доведено ризики передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, оскільки санкція статі передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Вказане інкриміноване кримінальне правопорушення зокрема полягає у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, на замовлення, групою осіб.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі не можливо, оскільки існують такі ризики:

1. Переховуватися від суду.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з відповідним покаранням.

ОСОБА_7 , будучи депутатом Полтавської обласної ради, має багато зв`язків та можливість оформлення закордонного відрядження, що у свою чергу надає можливість переховуватись від суду закордоном, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене за інкриміноване йому особливо тяжке кримінальне правопорушення.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи той факт, що докази злочинної діяльності підозрюваного містяться на мобільних пристроях, зокрема в месенджері «Signal», «Telegram», «WhatsApp» що використовуються ОСОБА_7 тощо, останній має можливість поновлення сім-картки оператора мобільного зв`язку та подальшого отримання доступу до інформації, яка знаходиться у вказаних аккаунтах месенджерів «Signal», «Telegram», «WhatsApp», що використовуються ОСОБА_7 тощо, а отже існує висока загроза знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, докази злочинної діяльності можуть міститися на іншій невстановленій комп`ютерній та мобільній техніці та додатках, що також створює загрозу їх знищення обвинуваченим.

3. Незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину

Достовірно знаючи про коло осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також тих хто володіє відомостями про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, і які ще на цей час не допитані у суді та можуть надати викривальні покази щодо нього, з великою ймовірністю обвинувачений ОСОБА_7 може впливати на таких осіб і вчиняти тиск на них, з метою надання неправдивих показів, які негативно вплинуть на об`єктивність судового розгляду.

Тому, ОСОБА_7 перебуваючи поза установою попереднього ув`язнення, маючи зв`язки і вплив на осіб, що володіють відомостями про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, з великою імовірністю буде вчиняти на них вплив та тиск з метою надання неправдивих відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

4. Продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Метою інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення є фактичне умисне позбавлення життя ОСОБА_11 . Враховуючи, що кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 тому з метою доведення кримінального правопорушення до кінця, існують ризики вчинення дії, направлені на вбивство ОСОБА_11 .

З урахуванням вказаного колегія суддів доходить висновку, що змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`які не можливо, оскільки вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, які на даний час не зменшились та не перестали існувати, так як передбачають перебування обвинуваченого на волі та дають можливість негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більш суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Більш того, законодавцем вказані злочини віднесено до числа найсерйозніших правопорушень, оскільки за такі злочини передбачена можливість не застосовувати навіть заставу при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, на думку суду, у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, з урахуванням суспільного інтересу.

Висновок суду щодо необхідності продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ґрунтується на вищевикладених обставинах, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк запобіжного заходу рахувати з 08 січня 2026 року.

Строк дії ухвали запобіжного заходу визначити до 08 березня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3