БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/924/25
Провадження №1-кп/497/142/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження №0000050 від 14.04.2025р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Новостепанівка Ширяївського району Одеської області, зі слів українську розуміє, має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, розлучений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був судимий:

- 27.06.1990р. вироком Біляєвського районного суду Одеської області за ст.ст.140ч.2, 17,140 ч.3,42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.09.1994р. вироком Ренійського районного суду Одеської області за ст.141ч.2 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.06.1999р. вироком Біляєвського районного суду Одеської області за ст.140ч.ч.2,3,42 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.04.2004р. вироком Баглейського районного суду м.Дніпроджержинська Дніпропетровської області за ст.ст.185ч.2,18 ч.3,186ч.3,69,70ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 27.05.2009р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.2,75 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 28.11.2012р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.3,75 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 16.04.2013р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.3,71 КК України остаточно, до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнений 13.04.2018 після відбуття покарання;

- 01.11.2021р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.ч.2,3,70 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений 28.06.2024 після відбуття покарання,

- який обвинувачується за ст.162ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року, приблизно о 09:30 годині (більш точного часу не встановлено) у с.Баннівка Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій намір на незаконне проникнення до житла односельчанина, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , що розташоване на цій вулиці і належить гр. ОСОБА_5 , умисно незаконно, з мотивів вчинення самоуправних дій направлених на порушення особистих прав громадянина що передбачені ст.30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, усупереч волі власника домоволодіння та без його згоди, шляхом вільного доступу з боку провулку Бессарабський, незаконно проник на огороджену територію домоволодіння спочатку до задньої частини подвір`я, та, віджавши за допомогою сили скло на дверях відкрив засув двері зсередини і проникнув до житлового приміщення вказаного будинку. Після виконання цих самоуправних дій покинув вказане домоволодіння, чим порушив недоторканість домоволодіння потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1ст.162 КК України незаконне проникнення до житла особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі, пояснивши, що викладені в обвинувальному акті обставини та події викладені вірно, та розказав суду, що потерпіла має батька похилого віку він, обвинувачений, нає його як дядя ОСОБА_6 і якому він, обвинувачений, напередодні, продав за 200грн. свій мобільний телефон, коли побачив його проходячи повз подвір`я потерпілої, - дядя ОСОБА_6 сидів на лавочці біля подвір`я. Оскільки в дядя ОСОБА_6 було при собі лише 50грн., вони домовилися, що решту він віддасть пізніше, проте не віддавав кілька днів. Він, обвинувачений, передумав продавати телефон оскільки в телефоні залишився аккаунт ФБ і він згадав про це, та, щоби до нього хтось з чужих не зайшов вирішив телефон викупити назад. Для чого вирішив піти до дяді ОСОБА_6 поговорити про це, але перед тим зайшов до магазина і вжив пляшку пива ємністю 0,5л, та потім ще пив пиво, бо купляв 2л., точно не пригадує скільки, і пішов до дяді ОСОБА_6 , з собою ніс недопиту 2-літрову пляшку з пивом; про те, що вживав пиво точно пам`ятає. Підійшовши до будинку потерпілої погукав її батька. Але, оскільки ніхто не вийшов і йому, обвинуваченому, відомо, що дядя ОСОБА_6 має туговухість і недочуває, вирішив зайти на подвір`я пошукати його, тому й зайшов до хати переконавшись, що двері не замкнені на замок лише натиснувши ручку. Скло він не видавлював можливо, зачепив його, не заперечує, але не пам`ятає, оскільки перед тим вживав пиво, можливо забув. Він зайшов до хати, побачив дядю ОСОБА_6 , який лежав на ліжку, а телефон лежав на столі поряд з ним. Він, обвинувачений, сказав, що повертає гроші навіть більше 200грн. і забирає свій телефон, взяв свій телефон, залишив 200грн. і вийшов з хати. Потерпіла і дядя ОСОБА_6 претензій до нього не мають, просто потерпіла злякалася, що до неї в хату заходила незнайома людина і повідомила поліцію про це. Наразі вони порозумілися, він, обвинувачений, вибачився перед потерпілою і компенсував їй матеріально моральну шкоду пригостив пірожними. більше він не буде ніколи заходити до чужої хати без дозволу, дуже шкодує, що так сталося, він не мав наміру когось налякати і, тим більше, вчиняти правопорушення. Наразі він жалкує про вчинене, усвідомив свої дії та поведінку як протиправні, розуміє, що не мав так робити, у подальшому має намір так ніколи не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду для розгляду обвинувального акту по суті не прибула, після підготовчого судового засідання подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить у заяві призначити обвинуваченому покарання відповідно до Закону та бажає єдиного щоби обвинувачений в майбутньому більше до її житла не заходив.

Обвинувачений своїми поясненнями підтвердили час, місце, спосіб та обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та які підтверджені наданими прокурором письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування.

Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена узгодженими між собою доказами наданими в ході судового засідання поясненнями обвинуваченого і потерпілої, та підтверджена належними письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, вважаючи, що обставиною, яка пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим вини, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, що передбачено санкцією статті 162ч.1 КК України у виді 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та врахувати. що в ході судового розгляду виявилася обставина, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння що повідомив сам обвинувачений.

На підтвердження вини і кваліфікації обвинуваченого, прокурор надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, та які були долучені судом до матеріалів судової справи і досліджені у судовому засіданні, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого:

- витяг з кримінального провадження про внесення відомостей про злочин до ЕРДР 14.04.2025р. за заявою потерпілої;

- рапорт працівника поліції на ім`я начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області про дзвінок на 102 о 09:54 14.04.2025р. дзвонила людина, пошепки повідомила про те, що до будинку проникнула незнайома людина, голос схожий був дитячий, слухавку відразу поклав, адресу не назвав, при передзвоні не відповів;

- заяву потерпілої ОСОБА_5 про те, що до її будинку незаконно без її відому проник односелець ОСОБА_4 , та протокол прийняття заяви від потерпілої від 14.04.2025р.;

- протокол огляду місця події від 14.04.2025р. з фототаблицею, в ході якого потерпіла показала як обвинувачений проникнув на територію її домоволодіння, показала, де знаходився телефон, який ОСОБА_4 забрав, та пояснила, що дійсно ОСОБА_4 продав батьку телефон «Самсунг», але оскільки телефон погано працював, в ньому не було сімки і ним ніхто не користувався претензій до ОСОБА_4 ніхто не має; у будинку більше нічого не пропало і порядок речей не порушено;

- постанову про визнання ОСОБА_5 потерпілою від 14.04.2025р.;

- довідки від психіатра та нарколога, згідно яких обвинувачений на обліку у психіатра та нарколога не перебуває,

- матеріали, характеризуючі обвинуваченого, а також інші письмові докази, що були ухвалені та отримані органом досудового розслідування в процесі розслідування кримінального провадження, та які були досліджені в ході судового засідання, і долучені до матеріалів судової справи.

Учасники судового засідання не заперечували, що докази, зібрані і встановлені в ході досудового та судового розслідування кримінального провадження є належними та допустимими, відмовилися від допиту свідків у судовому засіданні, пояснивши це тим, що обвинувачений вину свою визнає в повному обсязі.

Оцінюючи докази, досліджені в ході судового засідання у сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого інкримінованою йому статтею 162ч.1 КК України, та дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена вищевказаними доказами поясненнями самого обвинуваченого у судовому засіданні, а також дослідженими судом письмовими доказами що повністю узгоджуються між собою; кваліфікація дій обвинуваченого за ст.162ч.1 КК України, як незаконне проникнення до житла особи є правильною.

Санкцією ст.162 ч.1 КК України передбачено покарання у виді від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двух років, або обмеженням волі строком до трьох років. Тому, згідно ч.2ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, є кримінальним проступком це передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51000 грн.) або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним правопорушення, тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання обвинуваченим вини, позитивну характеристику, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Тому суд, враховуючи позицію потерпілої, дійшов висновку, що доцільним є призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, у межах санкції інкримінованій йому статті КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його співпрацю з органом досудового розслідування, визнав свою вину, оскільки розповів про обставини правопорушення, надавши добровільно в ході досудового розслідування та суду відповідні пояснення, що узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, потерпіла претензій до нього не має.

З урахуванням усіх вищевикладених встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, тому він підлягає притягненню до покарання, що запропоноване прокурором і визначене санкцією відповідної статі КК України до штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.162ч.1 КК України, 368,369ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395, 615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, - який необхідно сплатити на рахунок № НОМЕР_1 , отримувач - ГУК в Од.обл./с.Василівка/ 21081100, код отримувача - 37607526.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1