печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1317/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002136 від 04.08.2025

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Сторона обвинувачення подала до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду провадження був повідомлений належним чином.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002136 від 04.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 354, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж січня - липня 2024 року службові особи Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) м. Бахмут та інші особи, які, діючи за попередньою змовою та використовуючи своє службове становище, налагодили схему незаконного отримання прибутку шляхом видачі або продовження строку дії уже встановлених груп інвалідності за грошову винагороду.

Зокрема, голова Міжрайонної МСЕК м. Бахмут, яка займає відповідальне становище, безпосередньо отримувала неправомірну вигоду, діючи у злочинній змові з іншими учасниками, в тому числі з лікарями лікувальних закладів та цивільними особами, які виконували посередницькі або технічні функції у реалізації злочинного плану.

У свою чергу, громадяни України, маючи на меті встановити чи продовжити собі строк дії раніше встановленої групи інвалідності, без дотримання встановлених законом процедур, вступивши у попередню змову із іншими особами, шляхом поштових відправлень через відділення ТОВ «Нова пошта» здійснювали надання неправомірної вигоди голові Міжрайонної МСЕК м. Бахмут.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002136, задокументовано та припинено діяльність міжрегіональної злочинної групи, яка діяла на території Полтавської області, учасники якої за грошову винагороду організували незаконну видачу довідок (МСЕК) про встановлення групи інвалідності в тому числі чоловікам призовного віку котрі мали на меті перетнути державний кордон України. До складу групи також входили голова міжрайонної Бахмутської МСЕК, члени цієї ж комісії та інші особи з числа пособників.

Після здійснення повідомлення про підозру, учасникам міжрегіональної злочинної групи - колишній голові Міжрайонної Бахмутської МСЕК та її члену, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час підозрювані утримуються в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, підозрювані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня голова Міжрайонної МСЕК м. Бахмута) та її чоловік (співучасника ОЗ) - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надали викривальні покази щодо діючих працівників поліції, які приймали участь у схемі злочинних дій.

Так, з протоколу допиту підозрюваної, - ( ОСОБА_4 ) та огляду її мобільного терміналу, встановлено інформацію щодо активної співучасті у схемі злочинних дій працівника поліції - ОСОБА_6 . Зокрема, в месенджері «Threema» встановлено переписку між колишньою головою Міжрайонної МСЕК (м. Бахмута) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в якій остання надає список майбутніх інвалідів, яким в подальшому було встановлено фіктивну групу інвалідності.

Таким чином, ОСОБА_6 з метою незаконного збагачення та корисливих мотивів, маючи тісні та стійкі відносини з колишньою головою МСЕК м. Бахмута ( ОСОБА_4 ) основаних на незаконних грошових взаєминах, сприяла військовозобов?язаним особам уникати мобілізації та незаконного перетину державного кордону, чим своїми діями перешкоджала законній діяльності Збройних сил України.

Також із показів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у продовж 2023-2024 років з метою конспірації, приховування та завуальованості своїх злочинних дій, використовувала банківські картки близьких осіб: доньки ( ОСОБА_8 ) та мати ( ОСОБА_9 ), з яких переводила грошові кошти на їх банківські картки в рахунок за виготовлення підробленої первинної медичної документації, направлень на ЛКК та встановлення фіктивної групи інвалідності (МСЕКів). Із свідчень ОСОБА_7 , ОСОБА_10 вказані вище грошові кошти отримувала від військовозобов`язаних осіб та їх близьких родичів, з метою отримання ними відстрочки та подальшого перетину державного кордону.

Спільником ОСОБА_6 являвся, колишній оперуповноважений ДСР НПУ ОСОБА_11 , який також підшуковував військовозобов?язних осіб, яким за грошову винагороду було встановлено фіктивну групу інвалідності.

Спілкування, зустрічі, обговорення списків «інвалідів», отримання та переведення коштів на карткові рахунки ОСОБА_7 , здійснювалось ОСОБА_6 .

Також, із показів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (співучасника ОЗ), останні в період часу з 18.07.2024-19.07.2024 перебуваючи у місті Києві, на вимогу ОСОБА_6 , передали оперуповноваженому ДСР НПУ ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 160 000 (сто шістдесят тисяч) доларів США за позитивне вирішення питання та закриття кримінального провадження, відкритого відносно подружжя ОСОБА_7 та повернення їм речових доказів, після обшуків. Вказане кримінальне провадження № 0000087 внесено18.01.2024 СУ ГУНП у Полтавській області.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено причетність до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , робоче місце якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 13.01.2026 за добровільної згоди начальника департаменту превентивної діяльності Національної поліції України проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне:Блокнот в чорній обкладинці з рукописними записами виконаними чорною та синю кульковими ручками а також олівцем;Аркуш формату А4 із чорновими записами; Моноблок марки Dell серія та номер BOCRATA/2019/4412.

Перелічені вище предмети та документи відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 13.01.2026 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речових доказів шляхом накладення на них арешту.

Згідно з нормою ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002136 від 04.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 354, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого від 13.01.2026 речі, які вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами.

В клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт на майно, вилучене у ході огляду від 13.01.2026, на підставі добровільної згоди начальника департаменту превентивної діяльності Національної поліції України за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 29/3, кабінет НОМЕР_1, в кабінеті ОСОБА_6 , а саме: Блокнот в чорній обкладинці з рукописними записами виконаними чорною та синю кульковими ручками а також олівцем;Аркуш формату А4 із чорновими записами; Моноблок марки Dell серія та номер BOCRATA/2019/4412.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні №0002136 від 04.08.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1