У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000311, відомості про яке 08.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000311, відомості про яке 08.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , являючись працівником КМС-198, розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Транспортних Будівельників, 30, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 07.08.2025, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок таємного викрадення дизельного палива з паливних систем тепловозів, вступив в попередню злочинну змову із машиністом тепловоза виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Мукачево» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому обидва, володіючи інформацією про способи роботи тепловозів та маючи навики накопичення штучного надлишку дизельного палива в паливних системах тепловозів, опрацювали та узгодили між собою злочинний задум, спрямований на систематичне таємне викрадення дизельного палива та в подальшому його збуту.

Для свого злочинного задуму ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 07.08.2025, залучили як безпосередніх виконавців злочину працівників «Локомотивного депо «Знам`янка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», а саме машиністів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та помічників машиністів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_11 , які позмінно працювали на тепловозі ЧМЕЗ-5397 на території Ужгородської дистанційної колії КМС - 198. Після цього, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, переслідуючи корисливий мотив, спільно, підготували заздалегідь знаряддя для вчинення злочину, зокрема ОСОБА_5 з ОСОБА_7 в гаражному приміщенні та підсобних приміщеннях віднесених до нього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за координатами 48.587360,22.263560 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0002, облаштували зберігання пустих пластикових ємкостей (каністр) об`ємом по 20-30 літрів, для наповнення дизельним паливом, шланги різних довжин та діаметрів, за допомогою яких здійснювалась забір (викачка) дизельного палива із паливних систем тепловозів, а ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , маючи у своєму розпорядженні тепловоз ЧМЕЗ-5397, заздалегідь приготовили надлишки дизельного палива у паливній системі тепловоза.

Надалі, 11.11.2025 приблизно о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , перебуваючи у гаражному приміщенні належному ОСОБА_5 , за вищевказаною адресою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що тепловоз ЧМЕЗ-5397 здійснює робочий маневр із перестройки в іншу колію, під час чого очікує перемикання напрямку колій, навпроти гаражного приміщення, належного ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , передали їм гумовий рукав (шланг) приблизною довжиною 51 метр, насос, елетроподовжувач та пусті пластикові каністри в кількості 31 штука, які в свою чергу таємно під`єднали заздалегідь підготовлений шланг до паливної системи даного тепловозу шляхом відкриття кришки баку та за допомогою заздалегідь підготовленого ОСОБА_5 електричного насосу, таємно здійснили забір дизельного палива в кількості 708 літрів в наявні там пусті пластикові каністри, вартість якого встановлюється, чим саме завдали виробничому структурному підрозділу «Локомотивне депо Кам`янка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальних збитків на суму, яка встановлюється.

Одразу після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були викритті та затримані працівниками поліції, що мало місце 11.11.2025 о 21 годині 30 хвилин поблизу гаражного приміщення, розташованого за координатами 48.587360,22.263560 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0002.

11.11.2025 на підставі ухвал слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа №308/16668/26 1-кс/308/6518/25 від 10.11.2025 та 1-кс/308/6523/25 від 11.11.2025, було проведено санкціонований обшук гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0002 та автомобіля марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 , якими користується ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 ;належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти в розмірі 100 доларів США, 165 євро, 9290 гривень; грошові кошти в розмірі 12 500 гривень, які ОСОБА_5 добровільно видав; пара матерчастих рукавиць, які ОСОБА_5 добровільно видав; 3 (три) пластмасові каністри по 20 літрів кожна, які заповнені рідиною, схожою на дизельне паливо; 96 пластмасових бутлів по 10 літрів кожний, з різким запахом схожим на ДП; 35 пустих пластмасових каністр об`ємом по 20 літрів кожна з різким запахом схожим на ДП; 13 пустих пластмасових каністр об`ємом по 10 літрів кожна з різких запахом схожим на ДП; 2 металеві пусті каністри об`ємом по 20 літрів з різким запахом схожим на ДП; 1 металева пуста каністра об`ємом 10 літрів з різким запахом схожим на ДП.

12.11.2025 року вказані вище предмети на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, просить накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 11.11.2025 в ході проведення обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0002 та автомобіля марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 , якими користується ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти в розмірі 100 доларів США, 165 євро, 9290 гривень; грошові кошти в розмірі 12 500 гривень, які ОСОБА_5 добровільно видав; пара матерчастих рукавиць, які ОСОБА_5 добровільно видав; 3 (три) пластмасові каністри по 20 літрів кожна, які заповнені рідиною, схожою на дизельне паливо;96 пластмасових бутлів по 10 літрів кожний, з різким запахом схожим на ДП; 35 пустих пластмасових каністр об`ємом по 20 літрів кожна з різким запахом схожим на ДП; 13 пустих пластмасових каністр об`ємом по 10 літрів кожна з різких запахом схожим на ДП; 2 металеві пусті каністри об`ємом по 20 літрів з різким запахом схожим на ДП; 1 металева пуста каністра об`ємом 10 літрів з різким запахом схожим на ДП.

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, згідно з яким просить розгляд клопотання про арешт майна провести без його участі, задовольнити таке.

Власник майна в судове засідання не з`явився, такий належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання. Захисник подав письмові заперечення на накладення арешту на грошові кошти та транспортний засіб, оскільки авто придбане під час шлюбу, а грошові кошти набуті ОСОБА_5 та членами його сім`ї, надавши довідку про доходи ОСОБА_5 за 2025 рік та банківську виписку.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000311, сформованим станом на 13.11.2025 року, підтверджується, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначеному у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, із Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України надійшли матеріали про те, що громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 спільно із невстановленими особами в умовах воєнного стану налагодили злочинну схему крадіжки паливно-мастильних матеріалів на об`єктах одного із державних підприємств Закарпатської області.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/16668/25 від 11.11.2025 клопотання задоволено частково. Надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000311, відомості про яке 08.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Skoda Super B» НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю: АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення: викраденого дизельного палива, чорнових записів, мобільних телефонів, належних ОСОБА_5 .

Згідно протоколу обшуку від 11.11.2025, в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти в розмірі 100 доларів США, 165 євро, 9290 гривень; грошові кошти в розмірі 12 500 гривень, які ОСОБА_5 добровільно видав; пара матерчастих рукавиць, які ОСОБА_5 добровільно видав; 3 (три) пластмасові каністри по 20 літрів кожна, які заповнені рідиною, схожою на дизельне паливо;96 пластмасових бутлів по 10 літрів кожний, з різким запахом схожим на ДП; 35 пустих пластмасових каністр об`ємом по 20 літрів кожна з різким запахом схожим на ДП; 13 пустих пластмасових каністр об`ємом по 10 літрів кожна з різких запахом схожим на ДП; 2 металеві пусті каністри об`ємом по 20 літрів з різким запахом схожим на ДП; 1 металева пуста каністра об`ємом 10 літрів з різким запахом схожим на ДП.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 від 12.11.2025, вищевказані вилучені речі визнано речовими у даному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, на належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; пара матерчастих рукавиць, які ОСОБА_5 добровільно видав; 3 (три) пластмасові каністри по 20 літрів кожна, які заповнені рідиною, схожою на дизельне паливо; 96 пластмасових бутлів по 10 літрів кожний, з різким запахом схожим на ДП; 35 пустих пластмасових каністр об`ємом по 20 літрів кожна з різким запахом схожим на ДП; 13 пустих пластмасових каністр об`ємом по 10 літрів кожна з різких запахом схожим на ДП; 2 металеві пусті каністри об`ємом по 20 літрів з різким запахом схожим на ДП; 1 металева пуста каністра об`ємом 10 літрів з різким запахом схожим на ДП. За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна в цій частині. Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, мету арешту - збереження речових доказів, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Що стосується питання накладення арешту на автомобіль марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту в частині заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем. Слідчим суддею встановлено, що даний автомобіль належить ОСОБА_5 .

Разом із тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 100 доларів США, 165 євро, 9290 гривень, грошові кошти в розмірі 12 500 гривень. В цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ні з клопотання, ні з матеріалів, які обґрунтовують клопотання, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна. Слідчим суддею також враховано подані письмові заперечення та додані докази стосовно грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

На теперішній час слідчим не доведено, що в застосуванні цього заходу є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт такого майна, а саме: грошові кошти в розмірі 100 доларів США, 165 євро, 9290 гривень, грошові кошти в розмірі 12 500 гривень.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000311, відомості про яке 08.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; пара матерчастих рукавиць, які ОСОБА_5 добровільно видав; 3 (три) пластмасові каністри по 20 літрів кожна, які заповнені рідиною, схожою на дизельне паливо; 96 пластмасових бутлів по 10 літрів кожний, з різким запахом схожим на ДП; 35 пустих пластмасових каністр об`ємом по 20 літрів кожна з різким запахом схожим на ДП; 13 пустих пластмасових каністр об`ємом по 10 літрів кожна з різких запахом схожим на ДП; 2 металеві пусті каністри об`ємом по 20 літрів з різким запахом схожим на ДП; 1 металева пуста каністра об`ємом 10 літрів з різким запахом схожим на ДП.

Накласти арешт в частині заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Skoda SuperB» з д.н.з. НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1