Справа № 442/6476/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/920/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

захисника засудженого адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено. Замінено ОСОБА_7 невідбуту частину основного покарання 1 рік 5 місяців 26 днів позбавлення волі, призначене йому за вироком Франківського районного суду міста Львова від 05.12.2024, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком - 1 рік 5 місяців 26 днів з відрахуванням 20% із суми його заробітку в дохід держави щомісячно.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржену ухвали та ухвалити нов, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 82 КК України, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 з 08.02.2023 відбуває покарання у місцях позбавлення волі. За час відбування покарання, згідно поданої характеристики засуджений характеризується посередньо, оскільки 1 разів заохочувався (31.12.2024) та 1 раз (21.11.2024) притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, відповідно до п.13 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 вимагає, щоб суди при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення брали до уваги характеристику засудженого, яка б стосувалась усього періоду відбування покарання, що судом зроблено не було, а саме судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_7 21.11.2024 притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом усього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Також, судом не враховано характеристику засудженого від 01.09.2025 з якої вбачається, що ОСОБА_7 не працевлаштований та не має бажання працювати, бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та не системний характер, не бере участі у програмах/заходах, які проводяться в установі, усвідомлює, що має позитивні плани на майбутнє але не знає як їх втілити, не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи.

Окрім того, суд не надав жодної оцінки позиції представника установи виконавця покарання, який заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, судом першої інстанції та апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 28.02.2017 Сихівським районним судом м. Львова за ч.3 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням на 3 роки, засуджений по даній справі 05.12.2024 Франківським районним судом м. Львова за ч.3, 4 ст.358, ч.4 ч.2 ст.15-ч.4 ст.190, ст.70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок терміну - 08.02.2023. Кінець терміну - 05.04.2027.

Відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення воді, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Крім цього, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України ]У2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбуванні покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суд повинен ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26,04.2002 зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Згідно матеріалів особової справи засудженого №32-Г-25, вироком Франківського районного суду міста Львова від 05.12.2024 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України та призначено йому покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі, зараховано у строк покарання період з 04.11.2022 по 07.11.2022. Початок строку 08.02.2023, кінець строку 05.04.2027.

Отже, ОСОБА_7 засуджений за умисний тяжкий злочин, за який йому було призначено основне покарання у виді 4 років 2 місяці позбавлення волі, на даний час фактично відбув більше як половину строку основного покарання і невідбутими залишились 1 рік 5 місяців 26 днів позбавлення волі.

Вимогами статті 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст. 57 КК України, виправні роботи встановлюються на строк від шести місяців до двох років і відбуваються за місцем роботи засудженого, а із суми його заробітку провадиться відрахування в дохід держави в межах від 10 до 20 відсотків.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання в місцях позбавлення волі досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком і невідбуту частину покарання можливо замінити на більш м`яке.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 01.09.2025 в.о. начальника ДУ «ДВК-40» ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання у ДВК-40 допустив 1 порушення,

Таким чином, за період відбування засудженим покарання, неможливо стверджувати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення і цього було б достатньо для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Об`єктивних даних про стабільне перебування засудженого на шляху виправлення та його виправлення немає.

На переконання колегії суддів, фактичні обставини справи не свідчать, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_7 , зокрема, характеристику на засудженого від 01.09.2025 з якої вбачається, що ОСОБА_7 не працевлаштований та не має бажання працювати, бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та не системний характер, не бере участі у програмах/заходах, які проводяться в установі, усвідомлює, що має позитивні плани на майбутнє але не знає як їх втілити, не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи. ОСОБА_7 з 08.02.2023 відбуває покарання у місцях позбавлення волі. За час відбування покарання, згідно поданої характеристики засуджений характеризується посередньо, оскільки 1 разів заохочувався (31.12.2024) та 1 раз (21.11.2024) притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своєю поведінкою своє виправлення, а відтак рішення про заміну йому покарання більш м`яким є передчасним.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким скасувати та відмовити засудженому ОСОБА_7 в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4