Справа № 445/2578/25
Провадження № 1-кп/445/414/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається

клопотання ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника

потерпілої ОСОБА_7

представника

Служби у справах дітей ОСОБА_8

уповноваженого Золочівського РВП ГУ НП

у Львівській області ОСОБА_9

психолога ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Золочів Львівської області клопотання прокурора Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000356 від 03 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, стосовно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоне Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 10 класу Червоненського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Золочівської міської ради, раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 серпня 2025 року, приблизно о 22 год. 23 хв., керуючи не зареєстрованим у встановленому порядку технічно справним мотоциклом марки Forte Defender 300» без реєстраційних номерів, номер шасі НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою Тернопіль-Львів-Рава-Руська, траса М-09 в с. Галицьке Золочівського району Львівської області у напрямку до м.Львова, при проїзді ділянки дороги на 65 кілометрі дороги, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), зокрема:

-Розділу 1 п. 1.10 в частині визначення термінів «безпечна дистанція» відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

-Розділу 2 п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» та 2.1 «ґ», згідно яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; п.п. 2.3 «б», 2.3 «д», згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-Розділу 12, а саме: п. 12.3, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

-Розділу 13 п. 13.1 згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечного інтервалу;

Так, ОСОБА_4 , керуючи даним транспортним засобом з неповнолітнім пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рухаючись вказаною автодорогою у напрямку до м. Львова, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність до її змін, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді попутного мотоцикла Forte FT300GY-C5D р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , яку об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і як наслідок допустив зіткнення із задньою частиною мотоцикла Forte FT300GY-C5D р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушень п. 12.3, п. 13.1 кермувальником ОСОБА_4 , неповнолітній пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому основи черепа, субдурального крововиливу в правій лобній ділянці, субкон`юктивальний крововилив справа, забійної рани чола, множинних забійних саден голови, тулуба та кінцівок. При судово-медичному обстеженні у ОСОБА_7 виявлені: рубці на місці загоєних ран в лівій лобній ділянці, на верхній губі; крововилив в білкову оболонку правого ока; садна на голові, в ділянці правого колінного суглобу, на правому і лівому стегнах, на правій гомілці, в ділянці ості правої клубової кістки; на правому передпліччі, в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на правій кисті.

Черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, садна на тулубі і кінцівках до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримала.

Неповнолітній ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_5 , представник органу опіки і піклування ОСОБА_8 , представник сектору ювенальної превенції Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та психолог ОСОБА_10 не заперечували проти задоволення клопотання та звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, пояснив, яким чином він вчинив кримінальне правопорушення, шкодує про вчинене, попросив у потерпілої пробачення та примирився із нею. Законний представник ОСОБА_5 підтвердила, що здатна здійснювати батьківський контроль за поведінкою сина, не заперечила щодо передачі неповнолітнього під її нагляд.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_7 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін і інших учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Відповідно до ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. У разі ухилення неповнолітнього, що вчинив кримінальне правопорушення, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1, 3 ч. 2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.

Пунктом 5 вказаної Постанови визначено, що застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Судом встановлено, та це підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та є таким, що вчинене з необережності.

За наведеного та беручи до уваги дані про особу неповнолітнього ОСОБА_4 зокрема, його позитивну характеристику з місця навчання, його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без застосування покарання, а беручи до увагу згоду з боку неповнолітнього та його матері на застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності із застосуванням щодо нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері, оскільки остання здатна здійснювати належний контроль та виховний вплив на поведінку неповнолітнього сина.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки неповнолітній звільняється від кримінальної відповідальності, то, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом.

Процесуальні витрати, здійснені в ході досудового розслідування на проведення судових експертиз у розмірі 20 056,50 слід віднести на рахунок держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.08.2025 - скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 497 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000356 від 03 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру :

- застереження;

- передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері - ОСОБА_5 , яка проживає спільно із сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , встановити терміном на 1 рік.

Попередити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі ухилення від застосування до нього примусових заходів виховного характеру, ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- мотоцикл «Forte Defender 300» чорного кольору із червоними елементами, без номерного знаку з VIN-кодом НОМЕР_1 - повернути законному представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ;

- мотоцикл «Forte FT300 GY-C5D р.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору - повернути ОСОБА_11

- змиви із правої та лівої ручки вказаного мотоцикла, що поміщено у двох паперових конвертах; два уламки пластмаси біло-червоного кольору, один уламок пластами чорного кольору, сонцезахисні окуляри, прозорий уламок, які поміщено у сейф-пакет «НПУ WAR1610638», а також змив сліду РБК схожої на кров, який упакований у паперовий конверт - знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження вжиті згідно ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.08.2025 - скасувати.

Процесуальні витрати у зв`язку з проведенням експертиз в даному кримінальному провадженні в розмірі 20 056,50 грн. віднести за рахунок Державного бюджету України.

Копію ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скерувати до служби у справах дітей Золочівської міської ради Львівської області та до Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області для організації контролю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1