ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/635/25 Справа № 210/1599/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Кривий Ріг

22.12.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024р., якою кримінальне провадження № 0000001 від 14.12.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 184 КПК України, та кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000001 від 14.12.2021р. закрито на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 (далі-прокурором), який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України;

- зазначає, що в обґрунтування закриття кримінального провадження суд першої інстанції поклав, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі ст. 290 КПК України тривало понад два роки, зумовлено виключно діями (бездіяльністю) сторони обвинувачення (органу досудового розслідування); при цьому, після повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення слідчим у кримінальному провадженні приймались процесуальні рішення, тобто досудове розслідування не було закінчено, продовжувало здійснюватись без його продовження протягом року після повідомлення особи про підозру, що призвело до висновку суду першої інстанції про зарахування в строк досудового розслідування з 08.02.2022р. щонайменше по 30.11.2023р., тобто по момент прийняття слідчим останнього процесуального рішення та включення до строку досудового розслідування всього періоду до направлення даного провадження до суду 19.03.2024р., оскільки після прийняття процесуальних рішень 14.06.2023р. та 30.11.2023р. органом досудового розслідування не повідомлялось стороні захисту про «нове» закінчення досудового розслідування; таке обґрунтування закриття кримінального провадження суперечить п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 219, ст. 290 КПК України оскільки поняття «завершення» і «закінчення» досудового розслідування у розумінні цих статей не є тотожними, а саме завершення досудового розслідування є проміжним етапом, що передує його закінченню;

- зазначає, що 16.12.2021р. на підставі ст. 290КПК України прокурором відділу Офісу Генерального прокурора відкриті захисникам та підозрюваним матеріали кримінального провадження, таким чином з 17.12.2021р. розпочався період, який не включається у строк досудового розслідування, останнім днем досудового розслідування мав бути день, коли вимоги ст. 290 КПК України виконані, тобто всі сторони провадження ознайомились з матеріалами досудового розслідування;

- зазначає, що 17.12.2021р. стороні захисту направлені повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, після чого повторно 24.12.2021р, 05.01.2021р., 10.01.2021р. направлялись виклики та повідомлення про надання доступу до матеріалів провадження, та захисник ОСОБА_9 24.12.2021р., 13.01.2022р., 14.01.2022р., 03.02.2022р., 04.02.2022р., 08.02.2022р. ознайомився тільки із 31 томом матеріалів досудового розслідування;

- наголошує, що 31.01.2022р. до Офісу Генерального прокурора надійшло повідомлення від захисника ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_7 про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку із встановленими в Україні карантинними заходами та обмеженнями, у зв`язку з чим з метою встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва направлялись клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у задоволенні яких відмовлено;

- наголошує, що у зв`язку із введенням воєнного стану 24.02.2022р. надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України було триваючим, та 19.03.2024р. сторона захисту фактично повністю ознайомилась з матеріалами провадження, про що складено відповідний протокол, та в цей же день обвинувальний акт направлено до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті, таким чином протокол про ознайомлення з матеріалами провадження від 19.03.2024р. є останнім днем досудового розслідування, та після нього перебіг строку досудового розслідування має бути продовженим;

- вважає також, що прийняття слідчим (детективом) постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим після повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування, не відновлювало досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки рішення про відновлення досудового розслідування стороною обвинувачення не приймались, зазначена постанова не була спрямована на отримання доказів, які надавались суду під час розгляду по суті, що було залишено судом першої інстанції поза увагою без належної правової оцінки;

- вважає, що висновки суду першої інстанції такими, що суперечать вимогам п. 10 ч. 1 ст. 284, ст. 409, ч. 1 ст. 411, ст. 412 КПК України щодо порушення стороною обвинувачення строку досудового розслідування з підстав, що досудове розслідування кримінального провадження не було закінченим на момент прийняття вказаних процесуальних рішень та продовжувало здійснюватись без його продовження не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими, також суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки оскаржувана ухвала прийнята у підготовчому судовому провадженні без фактичного дослідження матеріалів кримінального провадження, тому підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги, прохав ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, позицію обвинувачених та захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прохали ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції в обґрунтування постановленої ухвали зазначено, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 14.12.2021 року. До початку судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Так судом першої інстанції зазначено, що фактично жодним з учасників процесу, включаючи прокурора, не заперечувався факт початку ознайомлення захисником ОСОБА_9 з матеріалами досудового розслідування 24.12.2021р. та його завершення 19.03.2024р.

Також учасниками процесу, включаючи прокурора, не заперечувався факт того, що в період з 08.02.2022р. по 19.03.2024р. органом досудового розслідування не викликалась сторона захисту для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, та у суду першої інстанції відсутні жодні підстави вважати, що сторона захисту ухилялась від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування або умисно затягувало строки ознайомлення з ними, що підтверджується двома ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2022р. та 01.08.2022р., якими відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора про встановлення підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисникам строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

При цьому суд першої інстанції навів в оскаржуваному рішенні підстави прийняття слідчими суддями таких рішень, а саме недоведення зволікання з боку сторони захисту при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування та необґрунтованості двох клопотань прокурора офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вважав, що строк ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, який перевищив більш двох років, зумовлений виключно діями (бездіяльністю) сторони обвинувачення (органу досудового розслідування), оскільки їм для ознайомлення сторони захисту з двома томами досудового розслідування знадобився тривалий проміжок часу з 24.02.2022 року по 19.03.2024 року.

Суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи прокурора, що вказаний вище тривалий строк 24.02.2022р. по 19.03.2024р., обумовлений об`єктивними причинами, зазначивши що він розумно прийняв до уваги факт ускладнення та неможливості закінчити ознайомлення сторони і захисту з матеріалами досудового розслідування внаслідок збройного нападу країни агресора на територію України, боями поблизу Києва у лютому-квітні 2024 року, проте не знайшов жодних об`єктивних підстав, які завадили органу досудового розслідування завершити ознайомлення сторону захисту з матеріалами досудового розслідування щонайменше протягом одного року 10 місяців до направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

При цьому суд першої інстанції врахував, що після повідомлення органом досудового розслідування захиснику ОСОБА_9 та обвинуваченому ОСОБА_8 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування воно закінчено за один день.

Суд першої інстанції погодився із позицією сторони захисту, що під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування фактично продовжувалось досудове розслідування шляхом ухвалення органом досудового розслідування процесуальних рішень, що підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.12.2023р., якою задоволено скаргу ФОП на постанову детектива Головного підрозділу детективів БЕБу в кримінального провадженні № 0000001 від 14.12.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якою відмовлено у задоволенні клопотання ФОП про визнання потерпілим. При цьому суд першої інстанції досліджуючи зміст зазначеної ухвали слідчого судді, та встановивши, що після оголошення стороні захисту про завершення досудового розслідування у червні 2023р. після надходження до Офісу Генерального прокурора заяви ФОП про залучення у якості потерпілого в даному кримінальному провадженні, та скеруванні її до Головного підрозділу детективів БЕБ України 14.06.2023р., була прийнята постанова детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яка 27.09.2023р. була скасована ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

30.11.2023р. прийнята детективом Головного підрозділу детективів БЕБ України повторна постанова про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання ФОП потерпілим у даному кримінальному провадженні, дійшов висновку, що досудове розслідування даного кримінального провадження не було закінчено станом на дату прийняття органом досудового розслідування зазначених вище двох постанов про відмову у задоволенні клопотання ФОП щодо визнання потерпілим від 14.06.2023р. та 30.11.2023р., продовжувало здійснюватись без його продовження.

Враховуючи наведе вище суд першої інстанції дійшов висновку про зарахування в строк досудового розслідування у даному провадженні строк з 08.02.2022р. по 30.11.2023р., тобто по дату прийняття слідчим (детективом) постанови від 30.11.2023р. про повторну відмову у задоволенні клопотання ФОП про визнання потерпілим, та включення в строк досудового розслідування, з урахуванням неповідомлення органом досудового розслідування стороні захисту після прийняття двох постанов від 14.06.2023р. та від 30.11.2023р. про «нове» закінчення досудового розслідування, фактично всього періоду до направлення даного кримінального провадження до суду, а саме до 19.03.2024р.

Окрім наведеного вище, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.ст. 28, 113, 115, 116, 219, 223, 283, 284, 290, 291 КПК України, застосування принципу визначення «розумності строків», наведеного у численних рішеннях ЄСПЛ, дійшов висновку, що поза розумним сумнівом ознайомлення органом досудового розслідування сторони захисту з 2 томами матеріалів досудового розслідування строком понад два роки з одночасним продовженням досудового розслідування шляхом прийняття процесуальних рішень, жодним чином не може бути визнаний «розумним строком» у безстороннього, розсудливого, поінформованого та поміркованого спостерігача, а тому констатував грубе порушення стороною обвинувачення (органом досудового розслідування) як принципу розумності строків взагалі, так і, зокрема, строків досудового розслідування та їх пропуск на момент направлення даного провадження до суду першої інстанції для розгляду по суті, оскільки строк звернення до суду першої інстанції з моменту повідомлення особі про підозру за жодних обставин в даному кримінальному провадженні не може бути визнаний таким, що відповідає зазначеному у ст. 283 КПК України терміну «найкоротший».

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції, встановивши підстави передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрив провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування, це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7, 9, 10 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті

Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених ст.ст. 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено що з 03.03.2021р. детективами другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту у бюджетній в сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів бюро економічної безпеки України (далі - орган досудового розслідування) розпочато розслідування кримінального провадження № 000005.

(а.с. 130 т. 2)

14.12.2021р. із вказаного вище кримінального провадження виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 10000001, при цьому досудове розслідування здійснювалось слідчим з ОВС різних відділів управління розслідування кримінальних проваджень головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної Фіскальної служби України (далі - орган досудового розслідування).

(а.с. 2 т. 2 обв. акт )

Процесуальне керівництво обох зазначених вище кримінальних проваджень здійснювали прокурори відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання процесуального обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудового розслідування кримінальних проваджень, що посягають на функціонування економіки держави офісу Генерального прокурора, прокурори першого відділу процесуальне керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами бюро економічної безпеки України офісу Генерального прокурора, прокурор відділу з нагляду за дотриманням законів органами Бюро економічної безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурори криворізької Південної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури.

(а.с. 4 т. 2 обв. акту)

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 10000001 від 14.12.2021р. стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за фактом вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України складений та підписаний детективом головного підрозділу детективів бюро економічної безпеки України ОСОБА_12 19.03.2024 року та затверджений прокурором першого відділу процесуального керівництва досудова розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами бюро економічної безпеки офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 та в цей же день прокурором скерований до Дзержинського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті.

13.11.2024р. захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування з наданням протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, яке задоволено судом першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду першої інстанції про закриття кримінального провадження на підставі того, що після повідомлення підозрюваному ОСОБА_8 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений на підставі статті 219 КПК України, відповідають фактичним станом справи, є законними та обґрунтованими з таких підстав.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується та сторонами кримінального провадження не оскаржувалось, що 29.10.2021р. у кримінальному провадженні № 000005 від 03.03.2021р. ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

29.10.2021р. у кримінальному провадженні № 000005 від 03.03.2021р. ОСОБА_14 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

29.10.2021р. у кримінальному провадженні № 000005 від 03.03.2021р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 від 23.11.2021р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000005 від 03.03.2021р. за підозрою ОСОБА_14 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 24.12.2021р.

Постановами прокурора відділу Офісу генерального прокурора ОСОБА_16 від 14.12.2021р. із кримінального провадження № 000005 від 03.03.2021р. за підозрою ОСОБА_14 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України виділено в окремі кримінальні провадження № 10000001 від 14.12.2021р. та № 10000002 від 14.12.2021р. та об`єднані в одне кримінальне провадження № 10000001 від 14.12.2021р.

15.12.2021р. у кримінальному провадженні № 10000001 від 14.12.2021р. ОСОБА_14 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

15.12.2021р. у кримінальному провадженні № 10000001 від 14.12.2021р. ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

16.12.2021р. прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 повідомлено підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Копіями протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 24.12.21р., 14.01.2022р., 08.02.2022р., складеними та підписаними прокурором відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудового розслідування кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави офісу Генерального прокурора ОСОБА_17 , підтверджується надання прокурором стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення стороною захисту у період з 24.12.2021р. до 08.02.2022р. із 31 (тридцять одним) томом кримінального провадження з 33 (тридцяти трьох) томів кримінального провадження.

(а.с. т. 3)

Таким чином за період з 24.12.2021р. по 08.02.2021р. включно, тобто за 47 днів, сторона захисту ознайомилась з 31 томом кримінального провадження, кожен з яких містить: 1 том на 141 арк.; 2 том на 196 арк.; 3 том на 326 арк.; 4 том на 257 арк.; 5 том на 148 арк.; 6 том на 295 арк.; 7 том на 245 арк.; 8 том на 256 арк.; 9 том на 236 арк.; 10 том на 233 арк.; 1 том на 257 арк.; 12 том на 240 арк.; 13 том на 242 арк.; 14 том на 228 арк.; 15 том на 254 арк.; 16 том на 250 арк.; 17 том на 250 арк.; 18 том на 285 арк.; 19 том на 90 арк.; 20 том на 274 арк.; 26 том на 249 арк.; 27 том на 247 арк.; 28 том на 250 арк.; 29 том на 188 арк.; 30 том на 227 арк.; 31 том на 213 арк.

Судом апеляційної інстанції звернуто увагу на той факт, що прокурор скористався своїм правом, передбаченим ч. 10 ст. 290 КПК України на звернення до слідчого судді із клопотанням про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2022р. залишено без задоволення, із урахуванням обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, розумного часу для їх вивчення, підготовки клопотань, недопущення прав учасників кримінального провадження та недоведеності зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, що в свою чергу підтверджено тим фактом, що 08.02.2022р. після постановлення вказаної вище ухвали слідчого судді сторона захисту ознайомилась із вісьмома томами кримінального провадження.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на відсутність в матеріалах кримінального провадження та ненадання прокурором доказів на підтвердження факту того, що стороні захисту на виконання вимог ст. 290 КПК України після 08.02.2022р. до 19.03.2024р. повідомлялось про необхідність прибуття для подальшого ознайомлення з останніми двома томами кримінального провадження, та завершення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також вручення стороні захисту відповідного процесуального документу.

Суд апеляційної інстанції також вважає формальним повторне звернення прокурора в липні 2022р. до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення стороні захисту з матеріалами кримінального провадження, розгляд якого відбувся за відсутності сторони захисту, якій не було відомо про наявність такого клопотання, що є неприпустимим, та ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.08.2022р. зазначене клопотання прокурора залишено без задоволення з підстав його необґрунтованості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що тільки пасивність прокурора призвела до тієї ситуації, що сторона захисту була повідомлена та ознайомилась із останніми двома томами кримінального провадження після спливу тривалого часу, а саме 19.03.2024р., тобто після закінчення строків досудового розслідування більше ніж на два роки.

Так, 19.03.2024р. сторона захисту ознайомилась з матеріалами досудового розслідування та в цей же день обвинуваченим був вручений обвинувальний акт з реєстром досудового розслідування.

Таким чином прокурором в порушення вимог ст. 219 КПК України при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження, порушено вимогу закону, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, при продовженні строку досудового розслідування у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, 15.12.2021р. обом обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про нову підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, після чого 16.12.2021р. підозрюваного ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_9 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження стороні захисту.

Діючий КПК України є законодавчим актом, спеціально призначеним для врегулювання порядку кримінального провадження.

Забезпечення законних прав і законних інтересів особи в кримінальному судочинстві істотним чином зумовлюється інтеграцією правової системи України в систему основних цінностей, закріплених міжнародно-правовими актами про захист людини і, перш за все, у процесі функціонування ЄСПЛ і тлумачення ним норм ЄКПЛ.

Так діючий КПК України (у ст. 3) визначає досудове розслідування як стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та закінчується направленням до суду обвинувального акту та інші випадки.

В даному кримінальному провадженні досудове розслідування розпочато 03.03.2021р. та закінчено 19.03.2024р., тобто здійснювалось два роки 11 місяців 14 днів, при цьому стадія виконання прокурором вимог ст. 290 КПК України, а саме відкриття матеріалів стороні захисту здійснювалась з 24.12.2021р. по 19.03.2024р. тобто 2 роки 2 місяці 24 дні без об`єктивних підстав та поважних причин, що суперечить вимогам ст.ст. 8, 9, 28 КПК України щодо здійснення кримінального провадження з дотриманням принципу верховенства права з урахуванням практики ЄСПЛ, а також з додержанням принципу законності та засад кримінального провадження про виконання під час кримінального провадження кожної процесуальної дії, прийняття процесуальних рішень в розумні строки, що є неприпустимим.

Оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним та одночасно одним із засобів перевірки повноти та всебічності проведення досудового розслідування, проте законодавцем чітко не встановлено часу (у годинах чи днях) для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зазначивши термін «достатній» час.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, при виконанні вимог ст. 290 КПК України з боку сторони захисту було відсутнє зволікання при ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, тому повідомлення прокурором стороні захисту 24.12.2021р. про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування протягом двох років двох місяців 24 дні без об`єктивних підстав та поважних причин з урахуванням обсягу, складності матеріалів, умов допуску до них, не відповідає терміну «достатній» з урахуванням практики ЄСПЛ, де визначення поняття розумного строку, під яким доцільно розуміти найкоротший строк проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Таким чином строк надання прокурором стороні захисту матеріалів досудового розслідування перевищив розумні строки, та перевищив здійснення досудового розслідування на два роки два місяці 24 дні.

Одним з критеріїв для визначення розумних строків кримінального провадження, закріпленим у ч. 3 ст. 28 КПК України і повністю відповідають практиці ЄСПЛ є спосіб здійснення прокурором своїх повноважень, який відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закінчити досудове розслідування, здійснити одну із дій, передбачених цією нормою КПК України, оскільки підозрюваний має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді у найкоротший строк.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо нема необхідності у проведенні ще будь яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.12.2021р. прокурор після повідомлення про підозру ОСОБА_8 фактично закінчив досудове розслідування, оскільки з цього часу не проводив будь яких слідчих (розшукових) та негласних (розшукових) дій, та тільки протягом двох років 11 місяців та 14 днів звернувся до суду з обвинувальним актом.

Вказаний вище строк не підпадає під термін «найкоротший», оскільки він не забезпечив максимальне скорочення часу між фактом вчинення кримінального правопорушення та вжиття до винного заходів кримінального покарання чи іншого впливу, тобто не підпадає під вимогу закону щодо розумного строку провадження, виходячи з положень ст. 28 КПК України, а саме строком, що є об`єктивно необхідним для виконання вимог ст. 290 КПК України й прийняття процесуальних рішень.

Таким чином під час досудового розслідування органом досудового розслідування не була дотримана як одна із засад розумності строків кримінального провадження, оскільки процесуальна дія, передбачена ст. 290 КПК України була виконана із зволіканням та порушенням розумних строків, які не можуть перевищувати передбачені КПК строки виконання для відповідної процесуальної дії з урахуванням приписів розумності строків, передбачених ст. 28 КПК України, що перешкодило реалізувати право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене вище доводи апеляційної скарги прокурора, що в обґрунтування закриття кримінального провадження суд першої інстанції поклав, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі ст. 290 КПК України тривало понад два роки, зумовлено виключно діями (бездіяльністю) сторони обвинувачення (органу досудового розслідування); при цьому, після повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення слідчим у кримінальному провадженні приймались процесуальні рішення, тобто досудове розслідування не було закінчено, продовжувало здійснюватись без його продовження протягом року після повідомлення особи про підозру, що призвело до висновку суду першої інстанції про зарахування в строк досудового розслідування з 08.02.2022р. щонайменше по 30.11.2023р., тобто по момент прийняття слідчим останнього процесуального рішення та включення до строку досудового розслідування всього періоду до направлення даного провадження до суду 19.03.2024р., оскільки після прийняття процесуальних рішень 14.06.2023р. та 30.11.2023р. органом досудового розслідування не повідомлялось стороні захисту про «нове» закінчення досудового розслідування; таке обґрунтування закриття кримінального провадження суперечить п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 219, ст. 290 КПК України оскільки поняття «завершення» і «закінчення» досудового розслідування у розумінні цих статей не є тотожними, а саме завершення досудового розслідування є проміжним етапом, що передує його закінченню; що 16.12.2021р. на підставі ст. 290КПК України прокурором відділу Офісу Генерального прокурора відкриті захисникам та підозрюваним матеріали кримінального провадження, таким чином з 17.12.2021р. розпочався період, який не включається у строк досудового розслідування, останнім днем досудового розслідування мав бути день, коли вимоги ст. 290 КПК України виконані, тобто всі сторони провадження ознайомились з матеріалами досудового розслідування; що 17.12.2021р. стороні захисту направлені повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, після чого повторно 24.12.2021р, 05.01.2021р., 10.01.2021р. направлялись виклики та повідомлення про надання доступу до матеріалів провадження, та захисник ОСОБА_9 24.12.2021р., 13.01.2022р., 14.01.2022р., 03.02.2022р., 04.02.2022р., 08.02.2022р. ознайомився тільки із 31 томом матеріалів досудового розслідування; що 31.01.2022р. до Офісу Генерального прокурора надійшло повідомлення від захисника ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_7 про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку із встановленими в Україні карантинними заходами та обмеженнями, у зв`язку з чим з метою встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва направлялись клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у задоволенні яких відмовлено; що у зв`язку із введенням воєнного стану 24.02.2022р. надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України було триваючим, та 19.03.2024р. сторона захисту фактично повністю ознайомилась з матеріалами провадження, про що складено відповідний протокол, та в цей же день обвинувальний акт направлено до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті, таким чином протокол про ознайомлення з матеріалами провадження від 19.03.2024р. є останнім днем досудового розслідування, та після нього перебіг строку досудового розслідування має бути продовженим, є неспроможними та не підлягають задоволенню, оскільки спростовуються матеріалами судового провадження.

Таким чином суд першої інстанції зробив правильний висновок про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки після повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими, закінчились строки досудового розслідування, визначені ст. 219 КПК України з урахуванням того, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, хоч і не включається у строки, передбачені щодо строків досудового розслідування на підставі ч. 3 ст. 219 КПК України, проте здійснювалось органом досудового розслідування протягом тривалого часу з 24.12.2021р. по 19.03.2024р. включно, тобто 2 роки 2 місяці 24 дні та зумовлені пасивними діями (бездіяльністю) органу досудового розслідування, що є порушенням однієї із загальних засад кримінального провадження, якій повинна відповідати зміст і форма кримінального провадження розумності строків, відповідно до якої під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які забезпечує при проведенні досудового розслідування прокурор. Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються матеріалами судового провадження.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує норми діючого кримінального процесуального закону, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, що прийняття слідчим (детективом) постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим після повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування, не відновлювало досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки рішення про відновлення досудового розслідування стороною обвинувачення не приймались, зазначена постанова не була спрямована на отримання доказів, які надавались суду під час розгляду по суті, що було залишено судом першої інстанції поза увагою без належної правової оцінки, то суд апеляційної інстанції також вважає їх неслушними з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції орган досудового розслідування після завершення досудового розслідування 24.12.2021р. на підставі звернень заявників прийняв два процесуальні документи постанови про відмову у визнанні потерпілими ФОП від 14.06.2023р. та 30.11.2023р., що є неприпустимим при завершенні досудового розслідування, як того вимагає діючий КПК України. В даному випадку орган досудового розслідування при отриманні даних клопотань зобов`язаний був їх повернути без вирішення по суті, з повідомленням зацікавленим особам про завершення досудового розслідування, тому висновки суду першої інстанції з цього приводу є обґрунтованими.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, та що висновки суду першої інстанції такими, що суперечать вимогам п. 10 ч. 1 ст. 284, ст. 409, ч. 1 ст. 411, ст. 412 КПК України щодо порушення стороною обвинувачення строку досудового розслідування з підстав, що досудове розслідування кримінального провадження не було закінченим на момент прийняття вказаних процесуальних рішень та продовжувало здійснюватись без його продовження не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими, також суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки оскаржувана ухвала прийнята у підготовчому судовому провадженні без фактичного дослідження матеріалів кримінального провадження, тому підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції також не містять під собою підґрунтя, оскільки судом першої інстанції розглянуто зазначене клопотання сторони захисту у відповідності з вимогами діючого КПК України, а саме ретельним дослідженням процесуальних документів, які стосуються додержання строків досудового розслідування та прийнято законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення,

Судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді зазначеного провадження.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024р., якою кримінальне провадження № 0000001 від 14.12.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024р., якою кримінальне провадження № 0000001 від 14.12.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців після її проголошення.

Судді