ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000277 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 жовтня 2025 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, не працевлаштована, заміжня, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2010 та 2013 років народження, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Вироком Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 жовтня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 51 000 гривень на користь держави.

Крім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.

Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

За встановлених судом обставин та викладених у вироку ОСОБА_7 , діючи в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», при невстановлених слідством обставинах, придбала не менше 0,876 г. психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, який перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почала її незаконно зберігати без мети збуту.

В період 14.18 15.53 години 12.10.2023 року, співробітниками поліції за місцем мешкання Пометун проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено:

- з-під чохла мобільного телефону Samsung SM-A035F/DS, яким користувалась ОСОБА_7 , один сліп пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1331 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,0936 г.;

- з шкатулки, розміщеної на полиці спальної кімнати, 9 сліп пакетів з кристалічною речовиною білого кольору масами 0,1420 г., 0,1220 г., 0,1248 г., 0,1091 г., 0,1275 г., 0,1240 г., 0,1098 г., 0,1141 г., 0,1074 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масами відповідно 0,0978 г., 0,0939 г., 0,0892 г., 0,0782 г., 0,0908 г., 0,0921 г., 0,0789 г., 0,0821 г., 0,0794 г.,

які ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

Загальна маса вилученої психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, складає 0,876 г., що перевищує невеликі розміри зазначеної психотропної речовини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, за недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається те, що вирок суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що суд на підтвердження доведеності вини обвинуваченої послався на неналежні докази, які прямо не можуть свідчити про причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення.

Так, захисник зазначає, що допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_9 пояснювала що вона підорює обвинувачену у продажу заборонених препаратів, через те, що Пометун приходять якісь люди, водночас, суд залишив поза увагою надані стороною захисту роздруківки з мережі Інтернет з яких видно, що обвинувачена збирає та віддає речі особам, які потребують цього.

До того ж, захисник звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_9 , яка є заявником у цьому кримінальному провадженні, працювала секретарем слідчого судді ОСОБА_10 , яким було надано дозвіл на обшук житла Пометун.

При цьому, виявлені та вилучені в ході обшуку за місцем мешкання Пометун кристалічна речовина та мобільні телефони, за поясненнями обвинуваченої, остання знайшла коли вигулювала собаку і про кристалічну речовину вона нічого знала.

Стосовно показів свідка ОСОБА_11 захисник зазначає, що до його показів слід віднестися критично, оскільки останній формально вказав на обвинувачену, як на особу яка купує наркотичний засіб і на той час він сам був наркозалежною особою.

За таких обставин захисник вважає, що вина обвинуваченої є недоведеною, а тому її слід виправдати.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги захисника та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати обвинувачену ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а вирок суду - законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищезазначених вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, з огляду на наступне.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.

Такого висновку суд дійшов на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими та перевіреними під час апеляційного розгляду з дотриманням ст. 23 КПК України й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.

Такі висновки зроблені судом першої інстанції та знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи, на підставі показів самої обвинуваченої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також письмових доказів.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК може виражатися в незаконному: виробництві; виготовленні; придбанні; зберіганні; перевезенні; пересиланні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, без мети збуту.

Придбання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів - це їх купівля, обмін на інші товари або речі, отримання як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Це може бути також збирання залишків рослин, що містять наркотичні засоби і психотропні речовини, на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, чи збирання таких дикорослих рослин або їх частин на пустирях. Отже, придбання зазначених предметів може бути як оплатним, так і безоплатним.

Під незаконним зберіганням наркотичного засобу потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням їх у володінні винного (він може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі чи в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів настає незалежно від його тривалості. Зберігання наркотичних засобів уважається закінченим кримінальним правопорушенням з моменту, коли такі засоби фактично почали перебувати у володінні винного.

Як видно з показів обвинуваченої ОСОБА_7 , що вона знайшла на вулиці пакет з телефоном, який віднесла додому та виявила там пачку цигарок та якісь згортки, які вирішила залишити та зберігати вдома.

З протоколу обшуку від 12.10.2023 року, видно, що за місцем мешкання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено належні ОСОБА_7 три мобільні телефони «Samsung», чорного кольору, в чохлі одного з яких виявлено сліп-пакет з речовиною білого кольору, зі шкатулки - 9 сліп-пакетів з вмістом порошковою речовиною кристалічного походження.

Згідно з висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-23/36332-НЗПРАП від 16.10.2023 року, №СЕ-19/104-23/36333-НЗПРАП від 25.10.2023 року та №СЕ-19/104-23/36331-НЗПРАП від 24.10.2023 року, надані на експертизу кристалічні речовини містять психотропну речовину, обіг, якої обмежено метамфітамін.

Відтак показами обвинуваченої та протоколом обшуку її місця мешкання повністю підтверджується, що обвинувачена знайшовши на вулиці пакет та зберігаючи вдома його вміст, а саме виявлені нею в ньому згортки, фактично здійснила придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено.

До того ж колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з протоколом обшуку від 12.10.2023 року та відеозаписом до нього, зокрема 9 сліп-пакетів з вмістом порошковою речовиною кристалічного походження, було виявлено в шкатулці, яка знаходилася в спальній кімнаті, а відтак версія обвинуваченої про те, що вона після знайдення на вулиці пакету з невідомим вмістом забрала його до квартири з метою змити вміст в унітаз, через побоювання, що там може бути отрута для тварин, є неспроможною. Також один сліп-пакет з речовиною білого кольору було виявлено в чохлі мобільного телефону, який за поясненнями ОСОБА_7 був її особистим мобільним телефоном.

При цьому, з показів свідка ОСОБА_9 видно, що до Пометун періодично приходили сумнівні люди, які перебували в неадекватному стані, й яким обвинувачена передавала якусь речовину, а з показів свідка ОСОБА_11 видно, що він раніше знав обвинувачену, як особу, як купую та вживає метадон.

Також згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.11.2023 року, свідок ОСОБА_11 впізнав обвинувачену Пометун як жінку, з котрою він разом здійснював придбання наркотичних речовин у незнайомого чоловіка.

Тобто показами цих свідків та протоколом пред`явлення для впізнання підтверджуються, що обвинувачена була наркозалежною особою, раніше вживала та купувала метадон, а відтак не могла не розуміти, що знайдені нею згортки з кристалічною речовиною, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, а саме метамфітамін.

При цьому, колегія суддів, як і суд першої інстанції, не вбачає підстав сумніватися у правдивості та достовірності показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яких було приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. За наслідками їх допиту судом першої інстанції обґрунтовано визнано показання вказаних свідків такими, що узгоджуються з іншими доказами в кримінальному провадженні, і підстав не довіряти їм, у суду першої інстанції не було.

Зазначені свідки повідомили про обставини, які вони особисто спостерігали та учасниками, яких були, а тому їх показання, які узгоджувалися з іншими доказами, суд вправі був враховувати та обґрунтовувати ними свої висновки.

Ті обставини, що обвинувачена збирає та віддає речі особам, які цього потребують, на підтвердження чого стороною захисту було надано роздруківки з мережі інтернет, не спростовують пред`явлене їй обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, а також не є підставою для сумнівів у показах свідка ОСОБА_9 .

Колегія суддів звертає увагу захисника на те, що судовий розгляд і суді першої інстанції було проведено стосовно ОСОБА_7 в межах висунутого їй обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до обвинувального акта, й судом було покладено в основу обвинувального вироку покази свідка ОСОБА_9 , як такі що характеризують особу обвинуваченої.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що свідок ОСОБА_9 є заявником у цьому кримінальному провадженні і дозвіл на обшук помешкання ОСОБА_7 надавав слідчий суддя ОСОБА_10 секретарем судового засідання його на той час працювала ОСОБА_9 то вони є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки як видно з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.09.2023 року, слідчим суддею ОСОБА_12 розглядалося клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУН ГУНП в Дніпропетровській області про надання дозволу на проведення обшуку квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_7 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_13 .

До того ж, кримінально процесуальний закон не містить заборон на розгляд клопотань у кримінальних провадженнях тим судом, працівник якого є заявником, а захисник в своїй апеляційній скарзі не зазначає, яким чином зазначені нею обставини вплинули чи могли вплинути на законність та обгрутованість рішення слідчого судді.

Відтак, суд першої інстанції, дослідивши зазначені докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов до переконливого та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 309 КК України та з такими висновками погоджується також і апеляційний суд. Будь-яких порушень, які б свідчили про неповноту судового розгляду чи істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу захисника на те, що статтею 407 КПК України визначено вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, й вирок судом апеляційної інстанції постановляється виключно з підстав, передбачених ст. 420 КПК України, а у разі наявності обставин, передбачених ст. 284 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок та закриває провадження відповідно до ст. 417 КПК України. Тому вимоги апеляційної скарги захисника про ухвалення апеляційним судом виправдувального вироку, не ґрунтуються на вимогах закону та задоволені бути не можуть.

Перевіряючи законність та обґрунтованість призначеного ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги ст. 50, 65 КК України, врахував обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою особою, скарг за місцем мешкання на останню не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має двох неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та дійшов законного та обгрутованого висновку про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі, яке не є найсуворішим видом покарання, й воно відповідає принципам справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та невідворотності покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим її апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а відтак вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 жовтня 2025 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4