ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявниці - адвокатки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвокатки ОСОБА_3 про відвід слідчих та прокурорів від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 р.

ВСТАНОВИВ:

08.12.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана заява, яка на підставі протоколу про автоматичне визначення слідчого судді була передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої заяви

У заяві вказано, що у Першому слідчому відділі (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебувають на досудовому розслідуванні кримінальні провадження:

-за № 0002399 від 11.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, розпочате на підставі ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2024 р. по справі № 761/32022/24 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення злочину від 26.08.2024 щодо перевірки законності дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 та інших осіб,

- № 0002614 від 30.10.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, розпочате на підставі ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2024 р. по справі № 761/33869/24 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення злочину від 12.09.2024 щодо перевірки законності дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 та інших осіб.

На переконання заявниці, слідчі ТУ ДБР систематично вчиняють дії, які вказують на їхню упередженість у кримінальному провадженні, адже вони:

1)не забезпечили збереження доказів та їх виїмку в межах двох вищевказаних кримінальних проваджень, що перебувають, зокрема, в розпорядженні посадових та службових осіб Новоодеського районного суду Миколаївської області;

2)здійснили свідоме розголошення таємниці досудового розслідування та даних оперативно-розшукової діяльності, не забезпечивши проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, в тому числі ДСА України, ДП «Інформаційні судові системи», службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК,

3)сприяли особам, з якими мали позапроцесуальні відносини, в одночасному закритті 15.10.2025 р. кримінальних проваджень № 0002399 від 11.10.2024 р. та за № 0002614 від 30.10.2024 р., при повній бездіяльності процесуальних прокурорів.

Зокрема, заявниця стверджує, що старший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 виніс ряд шаблонних постанов про закриття кримінальних проваджень № 0002399 від 11.10.2024 р. та за № 0002614 від 30.10.2024 р. на підставі ст.ст.40, 110 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні голови - судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 , працівників вказаного суду, посадових осіб ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та Миколаївської окружної прокуратури складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Вказана постанова була оскаржена та скасована.

Ба більше, заявниця вважає, що досудове розслідування здійснюється із порушенням правил підсудності, і не вчиняється дій щодо її зміни, що також є підставою для відводу прокурорів.

З огляду на це, заявниця просить відвести старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , усіх інших уповноважених слідчих від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України та процесуальних прокурорів.

2.Позиції учасників судового засідання

Заявниця просила задовольнити її заяву та відвести слідчих і прокурорів від кримінального провадження №0002614 від 30.10.2024.

Слідчі та прокурори, щодо яких розглядалося питання про відвід, у судове засідання не з`явилися.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання вимог вказаної засади кримінальний процесуальний закон зобов`язав, зокрема, слідчого заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України. Водночас, особи, які беруть участь у судовому провадженні, за наявності тих самих підстав наділені правом заявити слідчому відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

Встановлення законодавчої можливості відводу (самовідводу) слідчого та прокурора має важливе значення для неупередженого досудового розслідування та судового розгляду, адже слідчий відповідно до норм КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Вичерпний перелік підстав для відводу слідчого/прокурора закріплений ст. 77 КПК України. Пунктом 3 частини 1 вказаної норми передбачено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, враховуючи положення ч. 5 ст. 80 КПК України, слідчий суддя наголошує, що мотиви відводу повинні мати не абстрактний характер, а містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість слідчого, та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Таким чином, при вирішенні питання по відвід слідчого з підстави його упередженості, думка особи, яка ставить під сумнів неупередженість слідчого є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи дійсно сумніви такої особи є об`єктивно виправданими.

Так, заявниця стверджує про упередженість слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № №0002614 від 30.10.2024, яке було розпочато за ухвалою слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2024 р. по справі № 761/32022/24 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення злочину.

Слідчий суддя відзначає, що участь слідчих у вказаних провадженнях не визначена самостійно, оскільки порядок визначення слідчого передбачений ст. 38 КПК України, відповідно такими повноваженнями наділений керівник органу досудового розслідування.

Заявниця у своїх доводах також посилається на нездійснення слідчими усіх дій, які є необхідні для належного досудового розслідування кримінального провадження, зокрема невчинення конкретних слідчих дій, розголошення відомостей досудового розслідування, безпідставне закриття кримінального провадження, однак слідчий суддя зауважує, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто визначення обсягу необхідних слідчих дій є дискрецією слідчого, а тому невчинення ним слідчих дій, які на переконання заявниці мають вчинятися, не можуть бути підставою для відводу.

У поданій заяві не відображено конкретних відомостей, які би вказували на негативні наслідки для кримінального провадження від дій слідчого. Такі твердження, на переконання слідчого судді, зводяться до незгоди з процесуальною позицією слідчого та прийнятими ним рішеннями і не можуть свідчити про будь-яку його упередженість та неможливість діяти об`єктивно.

У цьому контексті важливо, що в межах розгляду питання про відвід слідчого слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості рішень, процесуальних та слідчих дій, прийнятих і проведених ним, особливо у межах іншого кримінального провадження. Такими повноваженнями під час досудового розслідування наділений прокурор, в порядку ст. 36 КПК України, а також слідчий суддя, який розглядає відповідні скарги в порядку, передбаченому ст. 303-308 КПК, про що очевидно відомо заявниці, враховуючи описані нею в заяві відомості про оскарження постанов слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 .

Аналогічно слідчий суддя не має права втручатися у діяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво за здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, зокрема щодо визначення ним підслідності у вказаному провадженні. Відповідними повноваженнями наділені суб`єкти, визначені у ч.5 ст. 36 КПК України, і до них не належить слідчий суддя.

Більше того, із встановлених слідчим суддею обставин не вбачається здійснення слідчим певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його особисту заінтересованість в результатах досудового розслідування чи упередженість по відношенню до учасників кримінального провадження.

Той факт, що заявниця внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого та прокурора, не свідчить про їх реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від участі в проведенні досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя констатує відсутність підтверджених сумнівів у неупередженості слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 р., а тому відмовляє у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись статтями 36, 42, 77, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву адвокатки ОСОБА_3 про відвід слідчих та прокурорів від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 р. - залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1