Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 532/2252/25
Провадження № 1-кс/542/318/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари заяву слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід по справі за скаргою ОСОБА_4 на незаконну бездіяльність слідчих та прокурорів Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області з Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали скарги ОСОБА_4 на незаконну бездіяльність слідчих та прокурорів Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури.

За наслідками автоматичного визначення слідчого судді відповідна скарга передана до провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

28 жовтня 2025 року слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід у відповідній справі, мотивований наступними обставинами.

Зокрема, у заяві зазначено, що суддя ОСОБА_3 , як головуюча суддя, приймала участь в інших справах, учасником яких був заявник, а саме: у справі № 542/1745/21 (провадження 2/542/257/22) та справі № 532/1995/20 (провадження 3/542/91/21). Під час перебування зазначених справ у її провадженні, ОСОБА_4 неодноразово заявлялись відводи їй, як головуючому судді. Зі змісту заявлених відводів, на думку судді, вбачається, що у ОСОБА_4 сформоване неприязне ставлення до судді, він не довіряє судді, ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність судді, що свідчить про сталу недовіру до судді.

Із зазначених підстав у справі № 542/1745/21, провадження 2/542/257/22, її як головуючу суддю було відведено. Крім того, з аналогічних підстав її було відведено у справі № 542/1538/23, провадження 1-кс/542/234/23, справі № 532/2208/23, провадження 2/542/406/23, справі № 532/2215/23, провадження 2/542/407/23, справі № 532/602/24, провадження 2/542/285/24.

Вказані обставини, на думку слідчого судді ОСОБА_3 , можуть за об`єктивним критерієм викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді у цій справі.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення умов, за яких в учасників справи та в очах стороннього спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, який здійснює розгляд справи, вона заявила собі самовідвід.

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 надійшла до провадження судді ОСОБА_1 .

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. У наданій до суду заяві просила заяву про самовідвід у справі № 532/2252/25 (провадження № 1-кс/542/318/25) розглянути без її участі (а.с. 50).

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. 29 жовтня 2025 року від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просив задовольнити заяву про самовідвід ОСОБА_3 , оскільки вона постійно заявляє самовідводи та виносила незаконні рішення, а також заяву про самовідвід просив розглядати без його участі (а.с. 48).

Прокурор Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, хоч про час, дату і місце розгляду заяви судом повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, в якій просив заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 розглядати без його участі, при вирішенні питання про відвід судді ОСОБА_3 поклався на розсуд суду (а.с. 49).

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, заяву слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід розглянуто за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Надаючи оцінку заяві слідчого судді про самовідвід, суд виходить з такого.

Згідно з вимогами частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11, п.104, 106, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 обґрунтований тим, що вона як головуюча суддя приймала участь в інших справах, учасником яких був заявник, в яких ОСОБА_4 заявляв суді ОСОБА_3 відводи. На думку судді, такі обставини свідчать, що у ОСОБА_4 сформоване неприязне ставлення до судді, він не довіряє судді, ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність судді, що свідчить про сталу недовіру до судді. Із зазначених підстав у справі № 542/1745/21 її, як головуючу суддю, було відведено. Крім того, з аналогічних підстав її було відведено у справі № 542/1538/23, справа № 532/2208/23, справа № 532/2215/23, справа № 532/602/24.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід слідчого судді, суд враховує, що обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні передбачені статтею 75 КПК України.

Зі змісту заяви вбачається, що заявляючи самовідвід, слідчий суддя ОСОБА_3 послалася на наявність обставин, які можуть викликати у стороннього спостерігача підозру в упередженості та необ`єктивності судді.

Оцінюючи такі обставинам, необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. А тому неупередженість судді при здійсненні правосуддя є основним обов`язком, та не може ставитися у залежність від будь-якого впливу, про які зазначено у заяві про самовідвід.

Незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1(2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів»).

За змістом положень п. 2.3 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

Застосування Бангалорських принципів поведінки судді, зокрема, положень щодо незалежності судових органів, об`єктивності, чесності та дотримання етичних норм, спонукає до того, що судді слід виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для відводу судді слід встановити чи є обставини, які можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості та безсторонності судді.

Вивчивши зазначені слідчим суддею у заяві про самовідвід обставини та долучені до заяви процесуальні рішення, суд встановив, що у справі № 532/1995/20, в якій ОСОБА_4 заявляв судді ОСОБА_3 відводи, останні залишились без задоволення, і суддя ОСОБА_3 винесла по суті справи судове рішення.

У справі № 542/1745/21 ОСОБА_4 був заявлений лише один відвід судді, який залишився без задоволення, але в подальшому суддя заявила собі самовідвід та своєю ж ухвалою його задовольнила (а.с. 35).

В таких справах як № 532/2208/23, № 532/2215/23, № 532/602/24, № 542/1538/23 ОСОБА_4 заяви про відвід судді взагалі не заявлялись, а суддя була відведена на підставі її заяв про самовідвід, причому у справах - № 532/2215/23, № 532/602/24, № 532/2208/23 - суддя сама себе відвела від розгляду справ на підставі її ж заяв про самовідвід.

Вказані обставини, на переконання суду, жодним чином не свідчать про спроможність обставин, вказаних в заяві про самовідвід у цій справі, викликати сумнів у розумного спостерігача в неупередженості та безсторонності слідчого судді та призвести до неможливості ухвалення об`єктивного судового рішення.

З досліджених обставин та проаналізованих ухвал, доданих до заяви про самовідвід, не вбачається і наявність на теперішній час недовіри до судді з боку ОСОБА_4 .

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Оцінивши наведені у заяві про самовідвід обставини, суд дійшов висновку про те, що вони не є тими переконливими фактами, які б могли свідчити про небезсторонність слідчого судді ОСОБА_3 як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про самовідвід не встановлено існування будь-якої з визначених процесуальним законом підстав, за яких суддя підлягає відводу.

Оскільки матеріали справи не містять даних про наявність сумнівів у неупередженості судді, заява про самовідвід задоволенню не підлягає.

Будь-яких доказів на спростування такого висновку суду матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 по справі № 532/2252/25 за скаргою ОСОБА_4 на незаконну бездіяльність слідчих та прокурорів Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5