Справа № 953/7072/25
н/п 1-кп/953/881/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові клопотання прокурора, поданого в межах кримінального провадження №0000101 від 25.01.2023 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби під час мобілізації, стрільця військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться клопотання прокурора, подане в межах кримінального провадження №0000101 від 25.01.2023 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозроюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 283 від 23 жовтня 2022, солдата ОСОБА_4 зараховано на усі види забезпечень, а також призначено на посаду номера обслуги 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан, який був неодноразово продовжений, останній раз на підставі Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 квітня 2025 року №4356-ІХ, до 90 діб до 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року.

Відповідно до ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, а згідно ст. 14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

За ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями , інструкціями тощо.

Стаття 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає відповідальність солдата (матроса) у мирний і воєнний час за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стан, збереження виданого йому майна. А стаття 128 Статуту, зокрема, покладає на солдата обов`язок сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням, додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни, виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

За приписами ст.129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, встановлені зазначеними нормами законодавства, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини та регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 13.12.2022 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив місце тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_2 , командуванню про причини нез`явлення до частини ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, та був незаконно відсутній у зазначеній військовій частині до 04.06.2025.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчі судові засідання, призначені на 14.07.2025, 06.08.2025, 20.08.2025 та в дане підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною 2 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно частини 1 статті 285, частини 3 статті 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 1, 2 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі статтею 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно з частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України є вчинення злочину, передбаченого ст. 407 КК України під час дії воєнного стану вперше, та намір особи в добровільному порядку продовжити проходження військової служби у військовій частині.

Згідно даних повідомлення про підозру по кримінальному провадженні №0000101 від 25.01.2023, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вперше в період з 13.12.2022 по 04.01.2025 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно виявив бажання повернутися до проходження військової служби у Збройних Силах України, про що свідчить наявне у матеріалах справи клопотання підозрюваного.

Зазначений факт підтверджується даними письмової згоди за підписом командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 від 03.07.2025, згідно з даними якої слідчим відділом Харківського РУП №1 Головного управління національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України стосовно солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України. Враховуючи вищезазначене, суспільно-політичну ситуацію в країні, відповідальність та необхідність виконання бойових завдань із забезпечення здійсненння заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій, військова частина НОМЕР_4 надає згоду на продовження проходження солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_4 у відповідності до ч. 5 ст. 401 КК України.

Разом із цим, прокурором у підготовчому судовому засіданні надано суду копію витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_4 НГУ (по стройовій частині) від 14.07.2025 №176, згідно з даними якого виключено з усіх видів забезпечення солдата ОСОБА_4 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини, який самовільно залишив військову частину (самовільно залишив ВМ «Мушкет» біля н.п. Васищеве) з 13.07.2025.

Отже, відсутні підстави вважати, що підозрюваний має намір продовжувати проходження військової служби.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 25.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України задоволенню не підлягає, так як на теперішній час відсутні підстави для розгляду заявленого прокурором клопотання.

Згідно із частиною 4 статті 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність умов та підстав для застосування положень частини четвертої статті 288 КПК України, а саме відмови у задоволенні клопотання прокурора та його повернення для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Керуючись ст. 7, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, ч.5 ст.401 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора, поданого в межах кримінального провадження №0000101 від 25.01.2023 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відмовити.

Клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1