Справа №-613/338/24 Провадження №-1-кп/613/52/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000005 від 02 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.м.т. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГ України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 136 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 та двоюрідним племінником ОСОБА_7 , у період часу з 08 по 09 листопада 2023 року, у вечірній час доби, в ході раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , на побутовому ґрунті, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_7 та нанесла останньому один удар скляною пляшкою об`ємом 200 мл., яку вона тримала в правій руці, в область тім`яної частини голови справа, у зв`язку з чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу у м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в правій тім`яній ділянці, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/3-БГт/24 від 23 січня 2024 року за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Після цього вказаний конфлікт було вичерпано.

У подальшому, 20 листопада 2023 року близько 14.00 год. стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився, останній втратив свідомість, перебував у безтямному стані, у одній з кімнат, квартирі АДРЕСА_3 .

У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вважали, що такий стан здоров`я ОСОБА_7 пов`язаний із спричиненням напередодні ОСОБА_5 потерпілому тілесних ушкоджень, побоюючись настання передбачених кримінальним законодавством наслідків, виник умисел на залишення його у безпорадному стані без надання необхідної медичної допомоги.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в небезпечному для життя стані та без свідомості, який зумовлений різким погіршенням стану здоров`я та позбавлений внаслідок цього можливості вжити дієвих заходів щодо самозбереження, діючи за попередньою змовою, зі спільним умислом, маючи реальну можливість повідомити про небезпечний для здоров`я стан ОСОБА_7 , розуміючи протиправний характер своєї бездіяльності, усвідомлюючи ризик для життя чи здоров`я потерпілого, маючи змогу надати йому допомогу особисто, залучити інших осіб або викликати спеціальну службу, не вжили жодних рятівних заходів, проявили байдужість до права людини на життя та не повідомили про стан здоров`я ОСОБА_7 заклади охорони здоров`я або медичних працівників для забезпечення надання необхідної допомоги потерпілому та залишили його у безпорадному стані на дивані у кімнаті вищезазначеної квартири, де ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 21.00 год.

Далі ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на приховування факту нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, надала вказівку ОСОБА_6 здійснити поховання тіла потерпілого.

Після чого, ОСОБА_6 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , 21 листопада 2023 року близько 23.00 год., замотав тіло в простирадло, на обличчя положив ганчірку, обмотав його липкою стрічкою та переніс на своєму плечі труп ОСОБА_7 до яру, розташованого поблизу лісового масиву поруч з АДРЕСА_4 , де закопав тіло останнього.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 12-17/3-БГт/24 від 23 січня 2024 року причиною смерті ОСОБА_7 стала пневмонія, яка ускладнилася у своїй течії інтоксикацією. Крім того, за умови своєчасного надання кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги в умовах стаціонару медичного закладу та проведення необхідного комплексу обстеження і лікування прогноз щодо життя був би більш сприятливим.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала в повному обсязі, не заперечувала обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснила, що ОСОБА_7 це син її двоюрідного брата, він проживав сам, вів антисоціальний спосіб життя. З травня 2020 року періодично проживав разом з нею та її співмешканцем ОСОБА_6 . Між ними часто виникали сварки з приводу сплати комунальних послуг, крім того, у нього було багато боргів по кредитам, та боргам, які він брав у людей, виплату яких вимагали у неї. 08 листопада 2023 року увечері між ними знову виникла сварка з приводу оплати послуг та виплати боргів та в ході сварки вона нанесла йому удар по голові скляною пляшечкою. 19 листопада 2023 року вони втрьох увечері пішли по кукурудзу, на полі ОСОБА_7 стала погано він впав, розбив ніс, та втратив свідомість. Коли вони прийшли додому, племінник повечеряв і пішов спати до себе в кімнату. Наступного дня повернувшись з роботи вона виявила потерпілого на дивані, коли він щось бурмотів, вони з ОСОБА_6 розуміли, що йому погано, але швидку допомогу не викликали, оскільки боялись, що його стан пов`язаний із спричиненням напередодні нею потерпілому тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 декілька разі заходив до кімнати потерпілого, а потім повідомив, що останній помер. Після цього ОСОБА_6 , відніс тіло потерпілого в яр, розташований поблизу лісового масиву недалеко від їх будинку, де закопав тіло останнього. У скоєному щиро розкаялась.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі, не заперечував обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що 08 листопада 2023 року, коли він приїхав з роботи, ОСОБА_5 сказала, що прийшли квитанції за комунальні послуги які потрібно сплатити. Про це було повідомлено і ОСОБА_7 , крім того йому повідомили, що він взяв гроші у борг, а позикодавці вимагають повернення грошей у ОСОБА_5 , через що між ними виник конфлікт, потерпілий їх ображав, виражався нецензурною лайкою на нього та ОСОБА_5 ,через що остання вдарила його скляної пляшечкою по голові. 19 листопада 2023 року увечері вони втрьох пішли на скошене поле кукурудзи, збирати її залишки, щоб було чим годувати худобу. ОСОБА_7 ходив по полю в стороні від них і раптом втратив свідомість, падаючи він розбив ніс та в нього пішла кров, він його підняв і вони пішли додому, потерпілий скаржився, що йому погано, паморочиться голова. ОСОБА_5 поміряла йому тиск, показники були в нормі. Увечері наступного дня, коли він повернувся з роботи, то зайшов у кімнату до ОСОБА_7 , йому було помітно погано, порушено мовлення. Він подумав, що той вжив якийсь наркотичний засіб, оскільки подібне вже траплялось, пішов по воду, а коли повернувся, то потерпілий вже помер. Він злякався, та повідомив про це ОСОБА_5 , потім замотав тіло в простирадло та переніс труп ОСОБА_7 до яру, поблизу лісового масиву поруч з вул. Миру, с. Горького, де закопав тіло останнього. Людям сказали, що племінник поїхав невідомо куди. Зазначив, що після подій 08 листопада 2023 року ОСОБА_7 почував себе нормально, вони не думали, що він помре, хоча бачили, що він має поганий вигляд, до лікарів не зверталися.

Крім повного визнання вини обвинуваченими їх вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю доказів зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні, а саме:

-свідченнями представника потерпілого ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона являється старостою Горьківського старостинського округу. Зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона знає давно, ніякою компрометуючою інформацією відносно них не володіє. Також їй відомо, що до них переїхав жити племінник ОСОБА_5 ОСОБА_7 , його вона також знала, він був спокійним, інколи працював на місцевих підробітках, допомагав на толоках, розвантажував гуманітарну допомогу. Від місцевих жителів їй стало відомо, що в січні 2024 року його труп знайшли неподалік селища, подробиці того, що сталось їй не відомі, знає лише, що йому не надали належну медичну допомогу і він помер від хвороби;

-свідченнями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює діловодом Горьківського старостинського округу Богодухівської міської ради Харківської області. З ОСОБА_5 знайома давно, оскільки, вони тривалий період працювали разом, її співмешканця ОСОБА_6 знає менше. Також повідомила, що їй відомо, що декілька років тому до ОСОБА_5 з Києва переїхав її племінник ОСОБА_7 . Пригадує, що восени 2023 року бачила останнього біля магазина, він був дуже худий, кволий та мав на руці якусь гіпсову пов`язку. Приблизно 20 листопада 2023 року, коли видавали гуманітарну допомогу, вона помітила, що за нею не прийшов ОСОБА_7 , тому вона зателефонувала ОСОБА_5 та сказала, що якщо вона принесе його паспорт та код, то зможе замість нього отримати гуманітарну допомогу, остання відповіла їй, що подумає, а пізніше перетелефонувала та сказала, що не може цього зробити, бо племінник втік. 02 січня 2024 року вона прогулювалась біля лісу неподалік селища Горького та відчула сильний трупний запах, подивившись навколо, помітила, що поруч є щось схоже на довгу свіжовикопану яму, закидану землею, скрізь була перекопана глина, вона взяла палицю та копнула в цьому місці, після чого трупний запах став ще сильнішим, тому вона зателефонувала на службу 102 та повідомила, що їй здається, що в цьому місці закопаний труп. Цього ж дня до неї приїхали працівники поліції та вона показала їм це місце, як розкопували могилу не бачила, вже пізніше від місцевих жителів дізналась, що там був труп ОСОБА_7 ;

-свідченнями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він сусід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проживає в квартирі на поверх вище. ОСОБА_7 знає близько 5 років, останній раз бачив його восени 2023 року, нічого дивного не помічав, з ним не спілкувався. Взимку 2024 року від працівників поліції йому стало відомо, що труп ОСОБА_7 знайшли закопаним, неподалік с. Горького Богодухівського району Харківської області. Зазначив, що не помічав, щоб останній вживав алкоголь чи якісь наркотичні речовини;

- протоколом огляду місця події від 02 січня 2024 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого було оглянуто земельну ділянку, що розташовується в яру, поблизу лісового масиву, який знаходиться на відстані 600 м. від вул. Миру с. Горького, Богодухівського району, Харківської області, де під час розкопування грунту, на глибині 60 см, виявлено тканину синього кольору в якій знаходиться труп чоловічої статі / т. 1, а.п.174-186/;

- протоколом огляду місця події від 02 січня 2024 року та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_5 , добровільно надала дозвіл на огляд її квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено забруднений рушник /т. 1, а.п. 188-198/;

- протоколом огляду місця події від 02 січня 2024 року та фототаблицею до нього , під час проведення якого ОСОБА_5 , добровільно надала дозвіл на огляд приміщення сараїв, що знаходяться при її квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено дві пари черевиків з написом «Columbia» з нашаруванням грунту та штикову лопату /т. 1, а.п. 199-206/;

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02 січня 2024 року, якою визнано та долучено до кримінального провадження в якості речових доказів; різнокольоровий рушник, совкову лопату, дві пари черевиків з написом «Columbia» /т. 2, а.п. 207/;

- висновком судової медичної експертизи № 12-17/3-БГ/24 від 23 січня 2024 року, відповідно до якої при дослідження трупа ОСОБА_7 були виявлені хворобливі зміни з боку органів дихання у вигляді двобічної гнійної бронхопневмонії, про що свідчать наступні дані: мікроскопічно-Легені (3) в препаратах початкові автолітични зміни. Плевра розташована, судини її повнокровні. Судини проміжної тканини та капіляри між альвеолярних перетинок повнокровні, еритроцити гемогекнізовані. Міжавеолярні перетинки стоншені, місцями розірвані. Альвеоли вогнищево заповнені лейкоцитами та набряклою рожевою рідиною. Бронхи не визначаються. Вогнища гострої альвеолярної емфіземи які передуються з вогнищами дистелектазів. Вогнищева гнійна пневмонія. Пневмонія ускладнилась у своїй течії інтоксикацією, що і стало причиною смерті ОСОБА_7 . При дослідження трупа ОСОБА_7 виявлено крововилив у м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в правій тім`яній ділянці. По ступеню тяжкості ушкодження, що малося у ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Вищевказане ушкодження утворилось від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення в характері ушкодження, не виключено що це ушкодження могло виникнути від нанесення йому удару по голові скляною пляшкою. Ушкодження, яке малося у ОСОБА_7 виникло задовго до настання смерті ( в період 8-12 діб), та не знаходиться в причинному зв`язку з нею. Малоймовірно, що ушкодження,яке малося у ОСОБА_7 могло виникнути від його падіння з висоти зросту на землю. При судово- медичній експертизі крові трупа ОСОБА_7 , метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутіловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. Під час досудового розслідування встановлено, що стан ОСОБА_7 стрімко погіршувався на протязі трьох останніх діб до настання смерті,а саме: 20 листопада 2023 року ОСОБА_7 втратив свідомість і перебував в безтямному стані тому за умови своєчасного надання кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги в умовах стаціонару медичного закладу та проведення необхідного комплексу обстеження і лікування прогноз щодо життя був би більш благоприємним / т. 1 а.п 218-220/;

- свідченнями допитаного в судовому засіданні судово медичного експерта ОСОБА_11 , який пояснив, що він проводив посмертну судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 та виявив, що смерть останнього настала внаслідок пневмонії. Пояснив, що дана хвороба повинна була супроводжуватися високою температурою, сильними хрипами, знесиленням, плутанням мови, у зв`язку з чим не помітити симптоми такої сильної пневмонії не було можливим. Крім того, зазначив, що при такій формі хвороби, останні три дні життя хворий взагалі міг перебувати в стані марення та не мати змоги керувати своїми діями. Пояснив, що вважає, що при вчасній та кваліфікованій медичній допомозі, існували шанси на одужання. Доповнив, що легке тілесне ушкодження, яке малось на голові ОСОБА_7 відношення до причин смерті останнього не має;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04 січня 2024 року, фототаблицею до нього та відеозаписом, за участю підозрюваної ОСОБА_5 , в ході якого остання показала та пояснила на місці про обставини скоєного нею разом з ОСОБА_6 злочину /т.1 а.п. 237-246/;

-протоколом огляду місця події ( додаткового) від 17 січня 2024 року, під час проведення якого із земельної ділянки, що розташовується в яру, поблизу лісового масиву, який знаходиться на відстані 600 м. від вул. Миру с. Горького, Богодухівського району, Харківської області, вилучено зразок грунту /т. 1 а.п. 248-250/;

-висновком експерта №СЕ-19/121-24/2109-ФХД від 12 лютого 2024 року, відповідно до якого на поверхні підошов та верхньої частини взуття наданого на дослідження присутні нашарування грунту. Наданий на дослідження зразок речовини вилучений з місця події, а саме: яру, поблизу лісового масиву, поблизу вул. Миру с. Горького, Богодухівського району, Харківської області, в місці виявлення трупу ОСОБА_7 . Нашарування ґрунту, що були виявлені на обох, парах взуття вилучених із сараю, що знаходиться у володінні ОСОБА_5 , мають спільну родову та групову належність із зразком грунту, що був відібраний в місці трупа ОСОБА_7 ( яр, поблизу лісового масиву, поблизу вул. Миру с. Горького, Богодухівського району, Харківської області) /т. 1 а.п. 251-258/;

-довідкою КНП « Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №01-193/К від 09 лютого 2024 року, згідно змісту якої перевіркою форм первинної медичної документації встановлено, що у період часу з 01 листопада 2023 року по 31 грудня 2023 року викликів служби ЕМД від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , не надходило / т. 1 а.п. 261/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16 лютого 2024 року та фототаблицею до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого останній показав та пояснив на місці про обставини скоєного ним разом з ОСОБА_5 злочину /т.1 а.п. 264-273/.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про доведеність винності обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення у: ненаданні допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу та неповідомленні про такий стан особи належним установам чи особам, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб за попередньою змовою, і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 136 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, те, що скоєне кримінальне правопорушення згідно ч. 4 ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання для обвинуваченої відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченої, разом з конкретними обставинами справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, та наявність обставин, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, визнання обвинуваченою своєї вини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, в межах санкції інкримінованої статті, у виді позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, те, що скоєне кримінальне правопорушення згідно ч. 4 ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період, що знижує ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання для обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані.

З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, разом з конкретними обставинами справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, та наявність обставин, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання, в межах санкції інкримінованої статті, у виді позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначене покарання у такий спосіб, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд, з урахуванням виду покарання, що призначає, вважає за можливе, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Обговорюючи питання про відшкодування процесуальних витрат, які складаються з витрат на залучення експерта у сумі 18 174,72 грн., суд вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України, стягнути їх у повному обсязі з обвинувачених.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 136 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /ЧОТИРИ/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /ДВА/ роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 136 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /ЧОТИРИ/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /ДВА/ роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на командира військової частини ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України, а у разі звільнення ОСОБА_6 з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави (Отримувач коштів ГУК Харків обл./МТГ Харків/24060300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0020649, Код класифікації доходів бюджету 24060300, Стягувач: Держава) витрати на залучення експерта в сумі 18 174 ( вісімнадцять тисяч сто сімдесят чотири) гривни 72 копійки по 9 087 ( дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійок, з кожного.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 12 січня 2024 року.

Речові докази:

-різнокольоровий рушник, совкову лопату, дві пари черевиків з написом «Columbia», які знаходяться на зберіганні в камері схову Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

СУДДЯ