УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 06 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , в якій він, посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 06 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Положеннями статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Так, 30 травня 2025 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000980 від 18 грудня 2024 року.

06 червня 2025 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

На обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що представником - адвокатом ОСОБА_3 до свого клопотання не долучено письмової заяви ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. При цьому, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000980 від 18 грудня 2024 року не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_4 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, спричиненої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 365 КК України. Проведення слідчих та процесуальних дій з ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000720, його затримання в порядку ст. 208 КПК України та повідомлення про підозру не є наслідком завдання йому будь-якої шкоди. Крім того, слідчим суддями при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 та продовженні запобіжного заходу встановлено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому, з матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_4 будь-якої шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, спричиненої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 365 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000980 від 18 грудня 2024 року, як і не вбачається з матеріалів скарги, що ОСОБА_4 завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди кримінальним правопорушенням, на підтвердження вказаних фактів скаржником не надано жодних доказів, а заява про вчинення кримінального правопорушення та довідка травматологічного пункту від 06 квітня 2025 року не містять беззаперечних даних, що травму отримано внаслідок неправомірних дій працівників СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві, що вказує на відсутність фактичних підстав для визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Водночас, у разі надання ОСОБА_4 статусу потерпілого, він може використовувати надані йому процесуальні права у вказаному провадженні для здійснення поза процесуального впливу на органи досудового розслідування, прокуратури та суду у кримінальному провадженні, де він перебуває в статусі підозрюваного, що суперечить завданням та принципам КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 виніс законну та вмотивовану постанову за результатами розгляду такого клопотання, а доводи скаржника щодо необґрунтованості постанови слідчого, фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням слідчого.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 06 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 06 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1