Номер провадження: 11-сс/813/1749/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2025 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000962 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що аналіз наданих матеріалів свідчить про те, що досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000962 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, було проведено слідчим повно, об`єктивно з урахуванням всіх існуючих обставин провадження, з наданням належної правової оцінки, а саме з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що:

-постанова слідчого не направлялась ані заявнику, ані його представнику;

-у матеріалах кримінального провадження немає жодного документа, на який посилався слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали;

-в матеріалах провадження відсутні клопотання адвоката, заяви, адвокатські запити, листи, які надавались слідчому;

-слідчим не було встановлено юридичний статус ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 , а у даний час саме ОСОБА_6 є законним представником ОСОБА_10 та не позбавлений і не обмежений в батьківських правах;

-слідчий суддя взагалі не розглядав скаргу адвоката та не досліджував обставин, що мають істотне значення та доданих до неї матеріалів;

-кримінальне провадження закрите передчасно, оскільки слідчим не проведені слідчі дії в межах досудового розслідування;

-з матеріалів провадження не вбачається, хто і коли допитувався у даному провадженні;

-з моменту подачі заяви слідчий не вчинив жодних слідчих дій, направлених на збирання доказів.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_7 просить задовольнити її апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді скасувати, скаргу задовольнити, постанову слідчого про закриття кримінального провадження - скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити. Також просила розглядати провадження за відсутності ОСОБА_6 ..

Прокурор у судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Ураховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, так само як і рішення слідчого судді за наслідками розгляду відповідних скарг, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважала за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності прокурора та ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

З матеріалів провадження встановлено, що адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000962 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Свої вимоги мотивувала тим, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, необхідних для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000962 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2025 року до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, що виражається у ймовірному незаконному утриманні його неповнолітньої доньки ОСОБА_11 родичами у місті Познань Республіки Польща.

Зі змісту заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що на прохання дружини ОСОБА_6 надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон України ОСОБА_10 до Польщі в період 18.03.2024 до 18.03.2025 року ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , після чого він не міг зв`язатися з нею. Через деякий час на його адресу надійшла ухвала Біляївського районного суду Одеської області за позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном ОСОБА_12 . До цього часу він не знає, де його донька. Згідно відповіді Державної прикордонної служби його донька 19.05.2024 року перетнула кордон і назад до України не поверталась.

У рамках вказаного кримінального провадження надано доручення оперативному підрозділу з метою встановлення контактних даних ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до заяви, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_15 від 15.03.2024 року, ОСОБА_6 надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон в період з 18.03.2024 до 18.03.2025 у зв`язку з воєнними діями на території України його доньки ОСОБА_10 .

Згідно листа Державної прикордонної служби, ОСОБА_11 19.05.2024 року перетнула державний кордон України.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.12.2024 року, відкрито загальне позовне провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса ОСОБА_15 , відповідно до даних спадкової справи №3/2024, яка знаходиться у її провадженні, спадкоємцем померлої ОСОБА_16 є її неповнолітня донька ОСОБА_11 .

Відповідно до рапорту о/у СКП ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , у неї на виконанні знаходиться доручення №60.2/СВ 962 слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000962, відомості про яке 11.07.2025 внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 146 КК України, із проханням надати інформацію щодо актуальних контактних даних ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході виконання вказаного доручення, встановлено контактні дані наступних осіб: ОСОБА_12 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_13 ( НОМЕР_2 ) (вказаних осіб було встановлено під час оперативного супроводження матеріалів кримінального провадження за фактом нібито зникнення безвісти ОСОБА_11 ).

Крім того, при спілкуванні зі ОСОБА_12 , остання зазначила, що у відділі поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області вже перебувають матеріали перевірки за фактом нібито незаконного утримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вже надавала у вказаному ВП відповідні пояснення. Також, при спілкуванні зі ОСОБА_13 , останній повідомив, що ОСОБА_18 у повному порядку та допомоги поліції не потребує, оскільки вона понад рік проживає з ним та його сім`єю у АДРЕСА_1 , та додав, що сім`я повністю забезпечує ОСОБА_19 усім необхідним та що вона бажає залишитися у Польщі, та неодноразово зверталась до свого батька, ОСОБА_6 з проханням продовжити або надати повторний дозвіл на її перебування у Польщі разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , однак, батько не надає своєї згоди та вимагає повернути доньку в Україну, нічим не аргументуючи свої дії та не надаючи жодних роз`яснень. А також, ОСОБА_13 надіслано відеозапис (відеозвернення) зі більш детальними роз`ясненнями.

Також, під час телефонної розмови, ОСОБА_20 повідомив, що ОСОБА_18 також нещодавно робила запис відеозвернення, оскільки це вже не перший випадок, коли приходиться робити відеозвернення для правоохоронних органів та зможе надіслати його в особисті повідомлення через мобільний додаток «Telegram» оперативному співробітнику або слідчому у кримінальному провадженні (у дорученні слідчого було зазначено про можливість надання особистого номеру телефону одному (одній) із осіб, чиї контактні дані необхідно було встановити), оскільки раніше ОСОБА_18 вже надсилала подібне відеозвернення у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 раніше звертався зі заявою про нібито зникнення безвісти ОСОБА_21 .

Згідно рапорту, слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_22 , в рамках кримінального провадження надано доручення оперативному підрозділу з проханням встановити контактні дані осіб, з котрими проживає неповнолітня ОСОБА_11 , та у подальшому отримані відповідні матеріали виконаного доручення зі встановленими контактними даними, а також, оперативним співробітником надіслано відеозапис, а саме: відеозвернення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надіслано відеозапис, а саме: відео звернення, в якому остання спростовує у повному обсязі твердження заявника про те, що її незаконно позбавили свободи та утримують поза її волею. При цьому остання наполягає на тому, що не бажає проживати із батьком та знаходиться під опікою сім`ї ОСОБА_13 . ОСОБА_23 одночасно пояснює, що виїхала до Республіки Польща за наданою довіреністю батька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на особу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружини з дитиною. Дар`я також зазначила, що планує надалі проживати у Польщі, навчатися у ліцеї, крім того, ОСОБА_24 зазначено, що батько жодним чином не забезпечує її, навчання, за необхідності лікування, та інше.

У відеозверненні ОСОБА_13 підтвердив зазначені обставини.

Допитати вказаних осіб не виявилось можливим оскільки вони знаходяться поза межами України.

Вище зазначені відеозаписи скопійовано на носій інформації для подальшого долучення та зберігання в матеріалах кримінального провадження в якості речового доказу.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 від 31.07.2025 року, кримінальне провадження №0000962, відомості про яке 11.07.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно зазначеної постанови, в рамках вказаного кримінального провадження надано доручення оперативному підрозділу з метою встановлення контактних даних ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сектором кримінальної поліції відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надано відповідь на вищевказане доручення зі наданням необхідної інформації.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою представника, адвоката ОСОБА_25 , подано позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , слідчим не допитувався, утім в матеріалах справи наявні його письмові пояснення.

Таким чином, у ході досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії, пов`язанні із збиранням та перевіркою доказів, тобто обставини події досліджено повно та всебічно, та можливість отримання додаткових доказів, які мають значення для кримінального провадження, вичерпана.

Після проведення всіх необхідних (слідчих) розшукових дій, 31.07.2025 слідчим СВ ВП № 2 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п. 53 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Окрім того, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що кримінальне провадження закрито передчасно, оскільки слідчим не проведені слідчі дії в межах досудового розслідування та з матеріалів провадження не вбачається, хто і коли допитувався у даному провадженні, в матеріалах справи немає жодного документа, на який посилався слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали з огляду на наступне.

Так, до матеріалів судової справи також надані для огляду матеріали кримінального провадження №0000962 від 11.07.2025 року, що спростовує доводи апелянта про те що в матеріалах справи немає жодного документа, на який посилався слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали.

Диспозицією ч. 1 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк за незаконне позбавлення волі або викрадення людини.

В ході досудового розслідування встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження надано доручення оперативному підрозділу з метою встановлення контактних даних ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сектором кримінальної поліції відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надано відповідь на вищевказане доручення зі наданням необхідної інформації та встановлені контактні дані наступних осіб: ОСОБА_12 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_13 ( НОМЕР_2 ) (вказаних осіб було встановлено під час оперативного супроводження матеріалів кримінального провадження за фактом нібито зникнення безвісти ОСОБА_11 )

Крім того, при спілкуванні зі ОСОБА_12 , остання зазначила, що у відділі поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області вже перебувають матеріали перевірки за фактом нібито незаконного утримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вже надавала у вказаному ВП відповідні пояснення. Також, при спілкуванні зі ОСОБА_13 , останній повідомив, що ОСОБА_18 у повному порядку та допомоги поліції не потребує, оскільки вона понад рік проживає з ним та його сім`єю у АДРЕСА_1 , та додав, що сім`я повністю забезпечує ОСОБА_19 усім необхідним та що вона бажає залишитися у Польщі, та неодноразово зверталась до свого батька, ОСОБА_6 з проханням продовжити або надати повторний дозвіл на її перебування у Польщі разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , однак, батько не надає своєї згоди та вимагає повернути доньку в Україну, нічим не аргументуючи свої дії та не надаючи жодних роз`яснень. А також, ОСОБА_13 надіслано відеозапис (відеозвернення) зі більш детальними роз`ясненнями.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до заяви, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_15 від 15.03.2024 року, ОСОБА_6 надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон в період з 18.03.2024 до 18.03.2025 у зв`язку з воєнними діями на території України його доньки ОСОБА_10 .

Згідно листа Державної прикордонної служби, ОСОБА_11 19.05.2024 року перетнула державний кордон України.

Таким чином, у органу досудового розслідування не було підстав вважати, що ОСОБА_11 покинула межі України без згоди батька та всупереч вимогам законодавства.

Так, в судовому засіданні суду 1-ої інстанції судом було відтворено відеозапис із поясненнями ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , згідно яких ОСОБА_11 пояснює, що виїхала до Республіки Польща за наданою довіреністю батька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на особу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружини з дитиною. Дар`я також зазначила, що планує надалі проживати у Польщі, навчатися у ліцеї, крім того, ОСОБА_24 зазначено, що батько жодним чином не забезпечує її, навчання, за необхідності лікування.

ОСОБА_13 просить не розглядати раніше подану заяву щодо зникнення ОСОБА_11 , оскільки остання проживає з ним у АДРЕСА_1 , допомоги поліції не потребує, оскільки ОСОБА_18 понад рік проживає з ним.

Також, ОСОБА_11 було надіслано відеозапис, записаний 23.05.2025, у якому остання зазначає, що проживає за вищевказаною адресою зі своїм опікуном та двоюрідним братом ОСОБА_26 , допомоги правоохоронних органів не потребує.

Те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_13 надавали такі відео звернення, в апеляційній скарзі не заперечується.

До апеляційного суду адвокатом ОСОБА_7 наданий лист Генерального консульства України у Вроцлаві (Польща) № 61330/19-091-115201, згідно якого відповідно до відомостей, отриманих із системи «ВІС МЗС», не виявлено факту перебування на консульському обліку установи громадян України, а саме неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , 03.08.1994 р.

Також адвокат повідомлена консульством про те, що з метою розшуку неповнолітньої ОСОБА_11 слід звертатися із відповідною заявою до територіальних органів Національної поліції України, які в разі необхідності забезпечать розшук громадян за кордоном із застосуванням механізмів міжнародного поліцейського співробітництва.

Надаючи оцінку даному Листу, колегія суддів враховує, що він жодним чином не впливає на встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні, що розглядається та не підтверджує наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що не було встановлено юридичний статус ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 , а у даний час саме ОСОБА_6 є законним представником ОСОБА_10 та не позбавлений і не обмежений в батьківських правах, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_27 за допомогою представника - адвоката ОСОБА_25 , подано позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отже на теперішній час існує сімейний спір, який буде вирішений в порядку іншого судочинства та не може бути предметом розгляду даної справи.

Також, адвокат ОСОБА_7 , зазначаючи в змісті апеляційної скарги про те, що постанова слідчого не направлялась ані заявнику, ані його представнику, не наводить аргументи, яким чином ці обставини завадили їй звернутись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого або порушили право на захист її довірителя ОСОБА_6 .

Отже, на підставі проведених слідчих та оперативно-розшукових дій, слідчий у оскарженій постанові обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що доказів вчинення кримінального правопорушення не здобуто і можливості їх отримання вичерпані.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

В основу постанови слідчого про закриття кримінального провадження покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, викладені проведені слідчі дії та чіткі підстави, для прийняття такої постанови.

Доказів на спростування висновків слідчого, слідчому судді та апеляційному суду не надані.

Апеляційний суд враховує, що в обґрунтування постанови слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування факти і обставини, викладені в заяві ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, а спори між учасниками сімейних (цивільних) відносин підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, з підстав, викладених вище вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою суду залишилось те, що досудове розслідування проведено неповно та поверхнево, оскільки вони спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами справи.

Водночас, апеляційний суд враховує, що адвокат ОСОБА_7 , заявляючи в апеляційній скарзі вимоги про скасування ухвали слідчого судді, а також постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не зазначає, які наступні дії повинні бути вчинені, з огляду на те, що в змісті скарги та апеляційної скарги не вказано, які слідчі (розшукові) дії не вчинені в рамках кримінального провадження і вплинули на встановлення фактичних обставин та прийнято рішення.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка звернулася з скаргою фактично ставить під сумнів результати досудового розслідування, проведеного органом досудового розслідування, однак до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питань про правильність і повноту встановлення вказаних особою, яка звернулася з скаргою обставин на стадії досудового розслідування, так як вищевикладене являється компетенцією органу досудового розслідування та процесуального керівника, які в подальшому приймають одне з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги вважає правильним висновок слідчого судді про те, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000962, оскільки всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження виконані, особою, яка подала скаргу не наводиться належних підстав, які б свідчили про неповноту проведення досудового розслідування та передчасність прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження, не наведені такі підстави також і при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та скасування законної й обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 24, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000962 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4