Справа № № 585/2913/25
Номер провадження 1-кп/585/172/26
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

14 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000126 від 06.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є подружжям і проживають в одній сім`ї.

01.06.2025 року близько 01:00 год. між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спільним місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка, на побутовому підґрунті.

Під час сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння посягання на здоров`я іншої людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи у кухонній кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 підійшов до ОСОБА_3 , та наніс їй один удар долонею лівої руки в область правої щоки, внаслідок чого вона присіла на пуфік.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 наніс ще близько трьох ударів лівою долонею в область обличчя ОСОБА_5 , а саме в ділянку правої щоки. Після того як ОСОБА_5 піднялася, ОСОБА_3 наніс їй ще один удар долонею лівої руки в область верхньої губи, внаслідок чого ОСОБА_5 знову присіла на пуфік.

Далі ОСОБА_3 лівою рукою схопив ОСОБА_5 за праве верхнє передпліччя, та прикладаючи фізичну силу, почав його стискати. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які зафіксовано у висновку експерта № 172 від 11.06.2025.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 були виявлено наступні тілесні ушкодження: лобній ділянці орієнтовно посередині синець невизначеної форми, на площині 3x2,5 см, жовто-блідо-коричневого кольору. На повіках правого ока сішець неправильно овальної форми, розмірами 3,6x3,1 см, жовто-коричнево-фіолетового забарвлення. У лобній ділянці справа з переходом на праву виличну ділянку синець смугастий, розмірами 5,6х2,9 см, жовто-коричневого кольору. На слизовій оболонці верхньої губи, в проекції 1-го верхнього зуба справа та 1-2 зубів зліва синець смугастий, розмірами 2,2x0,8 см, фіолетово-блідо-коричневого кольору крововилив, на фоні якого садно лінійне, довжиною до 0,5 см, з вологою блідо-рожевою поверхнею на рівні слизової. По заднє-зовнішній поверхні у верхній та середній третинах правого плеча множинні синці неправильно овальної форми, які зливаються між собою на площині 11,9х7 см. жовто-зеленого забарвлення.

Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження згідно пункту 2,3,2 б, 2.3.5 «Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України.

Таким чином ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України заподіяння легких тілесних ушкоджень.

14 січня 2026 року в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , в зв`язку з примиренням з потерпілою, на підставі ст.. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання та пояснила, що повністю примирилася зі своїм чоловіком. Претензій до нього не має. Не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст.. 46 КК України.

Прокурор по справі не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання у зв`язку з примиренням сторін. Крім того, просив застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід терміном на 2 (два) місяці і направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників.

Суд, вислухавши захисника, обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення уперше; 2) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 3) вчинене кримінальне правопорушення не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином, однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке за положеннями вказаної статті та ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому, як встановлено судом, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку, примирився з потерпілою та остання до нього претензій не має, що підтвердила суду безпосередньо у судовому засіданні.

Виходячи з наведеного вище, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що останній вперше вчинив кримінальне правопорушення та примирився з потерпілою.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Тобто, враховуючи зазначене, обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000126 від 06.06.2025 року - закрити.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_3 ознак, перелічених в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно дружини.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України суд вважає необхідним в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно із звільненням від кримінальної відповідальності, застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід строком на 2 (два) місяці, відповідно до якого ОСОБА_3 направити для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались, витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 284- 288 КПК України, на підставі ст. 44, 46, 91-1 КК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесене в ЄРДР за № 0000126 від 06.06.2025 року - закрити на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід строком на 2 (два) місяці, відповідно до якого направити його для проходження програми для кривдників.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 7 днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7