ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1917/25 Справа № 175/4817/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( приймає участь

у режимі відеоконференції),

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000491,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт, зокрема, на земельню ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Ясна 16, кадастровий номер :02:001:0870 , площею 0,0561 га.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що земельна ділянка, що розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області може бути об`єктом кримінально протиправних дій та може бути набута кримінально протиправним шляхом, отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними, так як розгляд справи відбувся за відсутності третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт , копія ухвали була отримана 24.09.2025 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині арешту земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0870 , площею 0,0561 га, що розташована за адресою: сел. Слобожанське, вул. Ясна 16 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 вказує, що :

- третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру;

- зазначає, що є добросовісним набувачем арештованої земельної ділянки;

- наголошує, що у клопотанні слідчого не міститься відомостей про те, що земельна ділянка має ознаки речового доказу та набута кримінально- протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до наданих матеріалів представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт , не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді клопотання про арешт майна 28.03.2025 року, відомостей про направлення копії ухвали матеріали справи не містять, тому колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні ухвали, яка оскаржується, враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Колегією суддів встановлено, що ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 01.08.2023 року за ч. 2 ст.190 КК України, за фактом того, що 31 липня 2023 року надійшло повідомлення про те, що 31 липня 2023 року надійшла заява від голови Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 про те, що група невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою, шляхом обману (шахрайство) заволоділа земельними ділянками комунальної власності, чим завдано матеріальну шкоду територіальній громаді.

Постановою слідчого від 21.03.2025 року земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Ясна, 16, кадастровий номер :02:001:0870, площею 0,0561 га визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, клопотання слідчого не містить відомостей про те, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0870 має ознаки речового доказу, оскільки клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять обґрунтування щодо накладення арешту на зазначену земельну ділянку , посилання на порушення норм чинного законодавства, в чому полягає склад кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Слобожанської селищної ради вирішено передати ОСОБА_8 земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, госодарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим, клопотання прокурора не містить відомостей, в чому саме полягали незаконні дії ОСОБА_8 , а також що земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0870 була набута кримінально-протиправним шляхом.

Також в матеріалах провадження відсутні відомості про те, чи були на вказаній земельній ділянці будь-які об`єкти чи будівництво на час отримання ОСОБА_8 права власності.

15.10.2025 року прокурором до матеріалів справи долучено протокол огляду земельної ділянки за адресою вул. Ясна, 16, який не був поданий до суду першої інстанції та не досліджувався при розгляді клопотання про накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 та ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді на підставі матеріалів, що були предметом судового розгляду в першій інстанції.

Прокурором не наведено об`єктивних причин, які перешкоджали поданню вказаного доказу до суду першої інстанції. Таким чином, підстав для прийняття і дослідження цього доказу суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відсутність належного мотивування у клопотанні прокурора обставин, підстав , мети, мотиву накладення арешту на майно та наявності відповідних ризиків перешкоджає суду апеляційної інстанції перевірити доводи та вимоги клопотання та зробити висновок про відповідність зазначеного у клопотанні майна ознакам, передбаченим ст. 98 КК України, як було заявлено у клопотанні, оскільки слідчий суддя, суд здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно встановлювати, визначати обставини, які підлягають з`ясуванню відповідно до ч.2, 4 ст. 170 КПК, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст. 171 КПК та робити висновки щодо доведеності особою, яка подала клопотання,необхідність такого арешту та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК.

Невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК перешкоджає перевірити те, що вказана в апеляційній скарзі земельна ділянка є доказом у кримінальному провадженні, в якому подане клопотання, перевірити чи відповідає це майно ознакам, передбаченим ст. 98 Кримінального кодексу України.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні ухвали, яка оскаржується, враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала слідчого судді, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає частковому скасуванню ( в межах вимог апеляційних скарг відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України) з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, про повернення клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з клопотанням.

Керуючись ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року - задовольнити частково .

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000491 в частині накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0870 , площею 0,0561- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0870 , площею 0,0561 у кримінальному провадженні №0000491, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4