25.12.2025 Справа № 756/7689/24
Унікальний № 756/7689/24
Провадження № 1-кп/756/752/25
УХВАЛА

25 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4

під час розгляду у відкритому засіданні кримінального провадження № 0000179 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , і проживає: АДРЕСА_2 раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні діяльності Збройних сил України, що виразилось у тому, що не пізніше 20.11.2023 року ОСОБА_5 в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації, поширював інформацію про заперечення правового стану воєнного часу, закликав до силового спротиву працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2, а також поширював особисті дані військовослужбовців під час виконання ними своїх службових обов`язків. Вказану інформацію обвинувачений поширював у соціальних мережах Facebook, TikTok, та у відкритому Телеграм-каналі.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року за клопотанням прокурора до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави.

прокурор звернулась із клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, на існування ризиків переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню і вчинення іншого кримінального правопорушення, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, звернувся із клопотання про скасування запобіжного заходу і звільнення його з під варти. Зазначив, що не згодний із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк дії покладених на нього обов`язків по заставі сплинув на момент застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що підстави для застосування до нього, і подальшого продовження запобіжного заходу, відсутні. Його неявки в судові засідання викликані протиправними діями працівників судової охорони, які не пропускали його до приміщення суду.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

08.05.2024 року ухвалою слідчого судді до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.07.2024 року.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, але визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 60560 грн., та покладено процесуальні обов`язки на строк два місяці у разі внесення застави, і призначено захисника за рахунок держави. Під час вказаного судового засідання обвинувачений зазначав, що він відмовляється від захисника, що він не ОСОБА_3 , а «чоловік Костянтин», який веде справи ОСОБА_3 , вважає, що суд, правоохоронні органи та ІНФОРМАЦІЯ_2 в Україні є нелегітимними. На зауваження суду щодо дотримання порядку в судовому засіданні не реагував.

04.07.2025 року було внесено заставу в розмірі 60560 грн. і обвинувачений звільнений з під варти.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 05.10.2025 року, який в подальшому продовжено до 16.01.2026 року. При застосування такого запобіжного заходу суд виходив з того, що обвинувачений систематично не отримує судові повістки за адресою свого місця проживання, натомість про зміну місця проживання суд не попереджав, номери засобів зв`язку для виклику до суду - не надає. Також, обвинувачений систематично не прибуває в судові засідання без поважних причин.

Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились. Обвинувачений продемонстрував суду систематичне невиконання своїх процесуальних обов`язків, чим фактично перешкоджав розгляду справи.

Стосовно доводів обвинуваченого щодо закінчення дії обов`язків, суд звертає увагу, що в ухвалі від 01.07.2024 року, було визначено строк дії ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також, визначено строк покладених на обвинуваченого обов`язків у разі внесення застави - 2 місяці.

Отже, судом було встановлено строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам статей 196, 197 КПК України.

Водночас строк дії застави (ухвали суду в частині застави) встановлено не було. Крім того, суд звертає увагу, що застава була визначена як альтернативний запобіжний захід, і початок її дії був пов`язаний із внесення суми застави на відповідний рахунок, а не з датою постановлення відповідної ухвали суду.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо закінчення у нього запобіжного заходу у виді застави, оскільки закінчення строку покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку із застосуванням застави, не свідчить про припинення такого запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, не з`явлення обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлення про причини своєї неявки, є самостійною підставою для звернення застави в дохід держави.

Крім того, обов`язок обвинуваченого з`являтись в судові засідання, або повідомляти суд про неможливість явки, передбачений ч. 7 ст. 42 КПК України, як загальний обов`язок обвинуваченого.

Таке ж обґрунтування наводилось обвинуваченому на його аргументи, при застосуванні до нього запобіжного заходу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 114-1 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, на цій стадії суд не встановлює доведеність обвинувачення.

Обвинувачений ухиляється від отримання судових викликів засобами поштового зв`язку, про зміну місця проживання суду не повідомляв, також не повідомляв про наявність у нього інших засобів зв`язку для його виклику в судові засідання, не прибував у судові засідання без поважних причин.

Невиконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків підтверджено показами свідка ОСОБА_6 .

Отже, з урахуванням негативної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи систематичне і умисне неналежне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, а також позицію щодо заперечення наявності у нього таких обов`язків і відсутності наміру їх виконувати на майбутнє, суд вважає наявним ризик перешкоджання кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, ризики впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення є недоведеними, жодних відомостей про те, на кого саме і яким чином можу впливати обвинувачений, суду не надано.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує недобросовісну процесуальну поведінку обвинуваченого, стосовно якого був застосований запобіжний захід у виді застави.

Водночас, відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України, з урахуванням строку перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає можливим визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі, який буде достатнім на даному етапі для гарантування виконання ним його процесуальних обов`язків.

Жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим вище ризикам, оскільки на даному етапі не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і особи обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 лютого 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати до Державної міграційної служби України на зберігання свій паспорт, який дає право виїзду з України (за наявності).

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави заставодавцем покласти на нього обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого і його явки за викликом суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повна ухвала оголошена 26.12.2025 р.

Суддя ОСОБА_1