УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000756 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в провадженні СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000756 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2025 до ЧЧ відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, надійшли матеріали 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, разом з повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення з НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, про те, що в ході проведення оперативних заходів було встановлено громадян України на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діючи за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими особами, на території м. Одеса, зокрема в Київському районі, підшукують осіб чоловічої статі призивного віку з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду.

Проведення подальших оперативно-розшукових заходів було встановлено осіб, які діють за попередньою змовою між собою, та іншими невстановленими особами. Вказана інформація викладена в матеріалах відповіді на окреме доручення.

Вказана оперативна інформація зокрема підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до показів яких, їм відома особа, яка допомагає в організації незаконного переправлення через державний кордон України, з корисливих мотивів.

Надалі, в ході досудового розслідування було встановлено, що 21.12.2025, вказаними особами було організовано незаконний виїзд свідку ОСОБА_7 за кордон, в ході якого, невстановлена наразі особа сприяла незаконному переправленню через державний кордон України, однак виїзд був не завершений, з підстав, викладених в допиті свідка.

Крім того було встановлено, що крім свідка ОСОБА_7 , 21.12.2025 також була спроба організувати незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до показів свідка ОСОБА_9 , він бажаючи покинути межі України, однак не маючий на цей момент законних підстав у зв`язку з дією військового стану, знайшов невідомих йому осіб, які в подальшому координуючи його дії через мобільні застосунки, за грошову винагороду, намагались організовувати йому незаконне переправлення через державний кордон України. Свідком надані свідчення щодо обставин такої організації переправлення через державний кордон, та зазначено, що інформація про спілкування з особами, та деталями виїзду, зберігаються в його особистому телефоні.

Надалі, 22.12.2025, свідком ОСОБА_9 , в приміщенні ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорого, 170А, було добровільно видано його мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , який в період часу з 09 годин 00 хвилин до 09 годин 20 хвилин було оглянуто, та вилучено.

Враховуючи обставини кримінального провадження, та наданні покази свідка ОСОБА_9 , вказаний мобільний телефон може містити інформацію, про інших невстановлених наразі особі, що причетні до вказаного кримінального правопорушення, в тому числі їх засоби зв`язку, реквізити рахунків для розрахунку за незаконні послуги, інформацію про рухоме майно, на якому здійснюється перевезення осіб до прикордонної території, а також інші деталі організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Враховуючи той факт, що свідок ОСОБА_9 свідомо намагався покинути територію України в незаконний спосіб, тим самим порушуючи закон, залишення в його доступі вилученого мобільного телефону може призвести до спотворення або знищення важливих речових доказів в кримінальному провадженні, що збереглись в електронній системі пристрою.

22.12.2025, відповідно до ст.ст. 98, 100 КПК України вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_9 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути знаряддям кримінально-протиправних дій, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільний телефон потрібно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 22.12.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000756 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1