Справа № 693/1047/17
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001295 від 05.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

прокурор: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Христинівського районного суду Черкаської області із Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження №0001295 від 05.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

До початку підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні №0001295 від 05.08.2017.

Адвокат вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), з огляду на, щодо порушення конкретизації злочину, органом слідства в тексті обвинувального акту не відображається причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_4 та вигодою, органом слідства проігноровано і той факт, що під час кваліфікації діяння вчиненого стосовно особи, що займає відповідальне становище, необхідно визначити пряму можливість такої особи вчиняти відповідні дії, які є наслідками отриманої пропозиції.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта з підстав викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, просив задовольнити подане клопотання.

Прокурор просив відмовити в задоволені клопотання, пояснивши, що доводи захисника полягають у незгоді з тим, у який спосіб та в якому обсязі сторона обвинувачення навела в обвинувальному акті висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, зокрема щодо відсутності в обвинувальному акті обставин, які відповідно до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування; не відображено причинно наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_4 та вигодою, яку нібито мала отримати третя особа; на думку захисту обставини, викладені в обвинувальному акті на аркушах 2-3 в такому формулюванні відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 369-2 КК України; не конкретно в розумінні кваліфікуючих ознак ч. 3 ст.369 КК України визначається суб`єктивна сторона вказаного протиправного діяння. У формулюванні обвинувачення, висунутому ОСОБА_4 наявні відомості про обставини, за яких, на думку прокурора, було вчинене діяння (час, місце, спосіб, предмет злочину), про форму вини, мотив і мету ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення. Ступінь деталізації обставин та інших відомостей, що підлягатимуть доказуванню прокурором у суді, у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті остаточно визначає лише прокурор, зважаючи на його повноваження, визначені в пунктах 13-15 ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 291 КПК України.

Оцінюючи доводи сторони захисту в контексті можливості повернення обвинувального акта прокурору через порушення вимог викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, викладу підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, відсутності дати складання обвинувального акта, суд виходить із наступного.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Частиною 2 статті 291 КПК України закріплено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Також за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення прокурору з огляду на таке.

Викладені адвокатом аргументи підлягають дослідженню судом виключно під час судового розгляду шляхом дослідження процесуальних документів та відповідних доказів.

Відповідно до ст. 314, 315 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд не уповноважений здійснювати дослідження та оцінку доказів. Така оцінка надається судом лише після дослідження доказів у ході судового розгляду в порядку, визначеному статтями 89, 94 КПК України.

Фактично, позиція сторони захисту є запереченням по суті проти обвинувального акта, розгляд якого може бути здійснений на етапі судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного вище та керуючись статтями 110, 291, 314-316, 372, 376 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001295 від 05.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_6