У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0004085 від 19.12.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема вказує, що слідчі його не викликають, на робочому місці не бувають.

За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0004085 від 19.12.2019.

Заявник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, повідомив, що кошти за борговою розпискою не отримав до цього часу, відтак вважає, що слідчий не в повній мірі провів досудове розслідування та закрив кримінальне провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заперечення від 09.01.2026 в якому зазначає, що після прийняття вказаної постанови законним представникам заявника, було надано можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження № 0004085 від 19.12.2019. Відповідно до вимог ст. 304 КПК України, скарга на постанову про закриття кримінального провадження може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, або з дня, коли особі стало відомо про її прийняття. Разом із тим скарга ОСОБА_3 подана до суду після спливу встановленого законом строку на її оскарження, при цьому будь-яких обґрунтованих причин для поновлення строку заявником не наведено та документально не підтверджено. Таким чином, заявник пропустив усі передбачені кримінально процесуальним законом строки для оскарження постанови про закриття кримінального провадження, що є підставою для залишення скарги без розгляду. У підтвердження наведеного додав копію адвокатського запиту та відповіді на нього.

Крім того, 20.01.2026 слідчим надано матеріали кримінального провадження №0004085 від 19.12.2019.

Дослідивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0004085 від 19.12.2019, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0004085 від 19.12.2019 року за ч.1 ст. 190 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вказаними процесуальними нормами чітко визначений суб`єктний склад осіб, які мають право звертатися зі скаргами та строк подання скарг.

Заявник подав скаргу до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 17.12.2025 року на постанову про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку на її оскарження.

Слідчий у своєму запереченні від 09.01.2026 також вказує на пропуск скаржником строку на оскарження постанови, посилаючись на те, що згідно адвокатського запиту від 14.02.2025 адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , та відповіді на нього від 20.02.2025 захисник звертався до органу досудового розслідування з метою ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень, ініційованих заявником ОСОБА_3 , в тому числі кримінального провадження №0004085 від 19.12.2019, в якому на той час була ухвалена постанова про закриття кримінального провадження від 25.12.2024. Отже, заявник не міг не знати про існування вказаної постанови. Разом з тим докази ознайомлення захисником з матеріалами кримінального провадження слідчому судді не надано.

Як стверджує заявник, про оскаржувану постанову він дізнався лише після отримання її від Ужгородської окружної прокуратури супровідним листом від 08.12.2025.

З огляду на викладене, слідчий суддя констатує, що скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 25.12.2024 подана з дотриманням строку передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

Розглядаючи подану скаргу слідчий суддя встановив, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.12.2019, номер кримінального провадження: 0004085, внесено відомості до ЄРДР стосовно звернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 18.12.2019 до ЧЧ Ужгородського ГУНП в Закарпатській області про те, що невідома особа знаходячись на території м.Ужгород, Закарпатської області зловживаючи довірою заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_3 , чим завдала останньому матеріального збитку сума якого встановлюється.

19 грудня 2019 року слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в даному кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Опитаний по даному факту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , пояснив, що 1 грудня 1993 в нього в борг в сумі 1000 Американських доларів попросив гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з домовленістю про повернення відсотків у 200 Американських доларів та мав повернути їх до 01.04.1994 року, однак до цього часу грошові кошти не повернув.

Рішенням судді Ужгородського міськрайонного суду №308/2019/17 від 26.10.2017 цивільний позов поданий ОСОБА_3 до гр. ОСОБА_6 , щодо стягнення грошових коштів було задоволено, однак згідно рішення Закарпатського апеляційного суду від 04.04.2019, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано.

В ході проведення досудового розслідування, в порядку ст. 40-1 КПК України, було надано доручення оперативному підрозділу про встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та в разі встановлення запросити до Ужгородського РУП.

Надано запит до Ужгородського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр Пробації» в Закарпатській області про те, чи було виконано рішення суду першої інстанції гр. ОСОБА_7

25 грудня 2024 року дізнавач СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0004085 від 19.12.2019 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова мотивована тим, що в даному випадку наявні цивільно-правові відносини, вирішення яких відбувається відповідно до цивільно-процесуального законодавства, тому відсутні ознаки кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя наділений компетенцією на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, прокурора в рамках кримінального провадження.

Поряд з цим ч.5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на це законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Отже, слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають обсяг перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, вжито всіх заходів щодо збирання та дослідження доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, дано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Заявником ОСОБА_3 додаткових доказів, які б спростовували доводи постанови про закриття кримінального провадження від 25.12.2024 та які є підставою для скасування такої, слідчому судді не надано.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0004085 є необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0004085 від 25.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошується 22.01.2026.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1