Провадження № 1-кс/344/8798/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000113 від 03.02.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.08.2025, у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння шляхом вимагання у ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 33 084 560 гривень та є особливо великим розміром), як повернення неіснуючого боргу.

Для досягнення своєї мети ОСОБА_6 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , спільно з якими розробили та узгодили план вчинення кримінального правопорушення, розподілили ролі та обов`язки між собою щодо вчинення вимагання у ОСОБА_7 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США.

Діючи відповідно до раніше розробленого плану по заволодінню чужим майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом вимагання, ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_16 , діючи відповідно до відведеної їм ролі та попередньо узгоджених домовленостей між ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, 20.08.2025 біля 13.50 год., прибули до будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілися з останнім та, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, знищенням його майна, вимагали у нього передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США та визначили дату передачі коштів на 25.08.2025року.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_8 та відповідно до угодженого злочинного плану, за пособництва ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 25.08.2025, приблизно о 08.30 год., діючи за попередньою змовою, повторно прибули по місцю проживання ОСОБА_7 де, погрожуючи застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, повторно пред`явили вимогу передати їм 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_15 в присутності інших учасників злочинних дій наніс ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_14 заподіяв не менше двох ударів сокирою по його ногах, спричинивши фізичну біль потерпілому, після чого змусили дружину ОСОБА_7 ОСОБА_17 , написати по їхній вказівці на ім`я ОСОБА_6 розписку про отримання в борг грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 406 710 гривень та є особливо великим розміром), та зобов`язали потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_17 в строк до 04.09.2025 зібрати вказану суму коштів та передати їм.

Продовжуючи свої злочинні дії по незаконному заволодінню чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_8 , напередодні визначеної дати передачі потерпілими коштів, 03.09.2025, прибув в м. Коломия, де зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та, залучивши за допомогою мобільних телефонів в режимі аудіо та відеоконфенцзвязку інших співучасників злочину, обговорили та узгодили подальший план отримання 04.09.2025 від потерпілих зазначеної суми вимоги, розподіливши ролі кожного учасника злочинної групи.

На виконання визначеного плану та попередньо узгоджених дій ОСОБА_13 , залучивши в ролі кур`єра ОСОБА_18 , який не був обізнаний із злочинним планом групи осіб по вимаганню коштів, 04.09.2025 прибули в м. Яремче, де на виконання вказівки ОСОБА_13 , приблизно о 15.40 год. ОСОБА_18 прибув до домогосподарства ОСОБА_17 по АДРЕСА_2 , де остання на виконання попередньо пред`явленої вимоги передала грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 464 781 грн).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю

м. Луганськ, Луганської області, проживаючому за адресою

АДРЕСА_3 , громадянину України, одруженому, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимому, 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_6 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 27 грудня 2025 року включно.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 27.12.2025, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: розсекретити матеріали проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та документи стосовно їх належності й допустимості; отримати висновки судово-лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз час проведення яких, у зв`язку з великим завантаженням експертних установ та специфікою їх проведення, складає близько 4 місяців; отримати висновки 12 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає не менше 2 місяців; молекулярно-генетичних, почеркознавчих, судово-медичних та балістиних експертиз; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема до інформації, яка міститься в операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », проаналізувати отриману інформацію про телефонні з`єднання; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до інформації з банківських установ про рух коштів між рахунками підозрюваних та потерпілих та проаналізувати отриману інформацію, дослідити епізод вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_19 , в якому необхідно провести допити свідків, потерпілих, отримати згідно вимог КПК України інформацію у операторів мобільного зв`язку та банківських установах, провести впізнання, провести інші слідчі та процесуальні дії, направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та інших осіб, із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-16.12.2025 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ та за результатами якої, у зв`язку з отриманням об`єктів дослідження призначено 12 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також отримано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, які скеровано виконавцям; отримано 10 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 » про грошові перекази та надходження між підозрюваними та потерпілими; додатково допитано потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , а також допитано потерпілого ОСОБА_19 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_4 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступ до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_13 в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_4 ; проведено на підставі ухвали слідчого судді 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_4 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; призначено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_7 ; призначено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; призначено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_17 та ОСОБА_6 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_2 , з метою проведення даної експертизи у вказаних осіб отримані необхідні для проведення дослідження зразки почерку та підписів.

Крім того, 07.11.2025 прокуратурою Львівської області визначено підслідність за СУ ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 00001217 від 06.11.2025 за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_19 , яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000113 від 03.02.2025.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , спливає 27.12.2025, проте завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, значної кількості підозрюваних у вчиненні даних злочинів, необхідності здійснення великого обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, у зв`язку з чим, виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених

ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_6 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним множинності злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 , маючи тісні зв`язки в кримінальному середовищі та з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, може за їх покровительства тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування. Також, маючи діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, може знайти шляхи для виїзду за кордон в умовах воєнного стану та покинути територію України.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки на даний час, не встановлено усіх осіб причетних до вчинення за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими співучасниками кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна та вчиненням шахрайства, на яких та на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини.

Ризик впливу на потерпілих є обґрунтованим, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства, підозрюваний безпосередньо знайомий із потерпілим, вчинив злочин за місцем проживання потерпілого. Внаслідок попереднього знайомства протиправний вплив також може бути здійснений не тільки шляхом завдання фізичної шкоди, але й погрозами чи вмовлянням.

Також ОСОБА_6 з метою спотворення доказів щодо його вини може здійснювати вплив на свідків шляхом завдання фізичної шкоди, погроз, умовлянь, підкупу чи іншими заходами впливати на їх показання, примусити їх до зміни чи відмови від показів.

Враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, сам факт допиту свідків, потерпілих слідчим під час досудового розслідування, не зменшує ризик протиправного впливу на них принаймні до їх допиту на стадії судового розгляду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків слід виходити із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та ч. 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від них та дослідження їх судом.

Оскільки допит свідків та потерпілих на стадії судового розгляду ще не здійснено, вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу обвинуваченого на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що він може прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний

ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду. Перебуваючи на волі, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні корисливих особливо тяжких злочинів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти корисливі злочини. Перебуваючи на волі, може вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу

ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 буде недостатнім, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком 60 днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. У відповідності до ст. 219 КПК України, строки досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 6 місяців до 04.03.2026.

Згідно матеріалів кримінального провадження, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинених із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 вважала подане клопотання необґрунтованим, ризики недоведеними. Зазначила, що враховуючи час перебування підозрюваного під вартою, просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні поданого клопотання, посилаючись на обставини, зазначені у поданій письмовій заяві. Вважає підозру необґрунтованою, ризики недоведеними, та враховуючи, що прокурором не доведено неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та характеризуючі дані підозрюваного застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч.2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

04.09.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

29 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, до 27 грудня 2025 року включно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В той же час, 27 грудня 2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 29 жовтня 2025 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Варто додати, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками можливого вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується характеризуючи дані підозрюваного, тяжкість злочину, який йому інкримінується та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 27 грудня 2025 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити, та продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 15.02.2026 року, включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 лютого 2026 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_15 ».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1