Провадження №1-кп/337/678/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001692 від 03.09.2025 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, працевлаштованого на посаді водія ТОВ «Запорізька перевізна компанія», одруженого, на утримання малолітніх та неповнолітній дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 до суду з Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001692 від 03.09.2025 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і ухвалою суду від 03.11.2025 призначено підготовче судове засідання.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 03.09.2025 приблизно о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним пасажирським автобусом «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Сорочинської зі сторони вул. Василя Сергієнка в напрямку вул. Козака Бабури в м. Запоріжжі. Під час руху по вказаній проїзній частині водій ОСОБА_6 здійснив зупинку транспортного засобу в межах додаткової смуги для зупинки маршрутних транспортних засобів на ЗГТ «вул. Сорочинська» з метою здійснення висадки/посадки пасажирів.

В цей час до автобусул «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 підійшла пішохід ОСОБА_4 , яка правою рукою схватилась за ручку відкривання правої передньої пасажирської двері.

Водій ОСОБА_6 , діючи із злочинною недбалістю, маючи можливість постійно бачити пішохода ОСОБА_4 , яка перебувала біля правої передньої пасажирської двері його транспортного засобу, перед початком руху, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух, внаслідок чого пішохід ОСОБА_4 тримаючись за ручку відкривання правої передньої пасажирської двері автобусу «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впала на проїзну частину.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження:

-закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте спричиняє тривалий розгляд здоров`я.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання суд встановив, що вказане кримінальне провадження підсудне Хортицькому районному суду м. Запоріжжя. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, відшкодував спричинену потерпілій шкоду та примирився з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття провадження. Потерпіла зазначила, що претензій до обвинуваченого наразі не має та подала письмову заяву, якою підтвердила, що вона з обвинуваченим примирились, обвинувачений відшкодував заподіяну злочином моральну шкоду та матеріальні збитки які вона зазнала на даний час, матеріальні збитки щодо продовження лікування, проходження реабілітації вона має намір отримати від страхової компанії/МТСБУ.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечувала, оскільки воно не суперечить вимогам діючого закону.

Вислухавши думку учасників справи, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом у випадках, передбаченим законом про кримінальну відповідальність.

Так, згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Оцінивши обставини справи, переконавшись в тому, що діяння дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і ОСОБА_6 є винуватим у його вчиненні, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.46 КК України у зв`язку з тим, що обвинувачений та потерпіла примирились між собою, обвинувачений відшкодував потерпілій завдану шкоду, претензій до нього потерпіла не має, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів та не є корупційним кримінальним правопорушенням, і ОСОБА_6 вчинив його вперше, та у нього не було виявлено ознак сп`яніння.

У зв`язку з цим кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2025 на пасажирський автобус «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Такий висновок зроблений Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 01.02.2024 у справі №930/497/23.

Отже, оскільки закриття провадження на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою підставою, витрати на залучення експерта з проведення судових експертиз № СЕ-19/108-25/22993-ІТ від 15.10.2025 у розмірі 3565,60 грн. та № СЕ-19/108-25/20610-ІТ від 16.09.2025 у розмірі 5348,40 грн., а всього 8914,00 грн. суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.44, 46 КК України, ст. 314, 174, 284, .285, 286 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України в зв`язку з його примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 05.09.2025 на пасажирський автобус «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , скасувати.

Речовий доказ: пасажирський автобус «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 та знаходиться на його відповідальному зберіганні - залишити ОСОБА_7 за належністю; DVD-R з відеозаписом обставин та механізму ДТП, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не була скасована, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 26 листопада 2025 року о 16.45 год.

Суддя ОСОБА_1