Справа № 536/2243/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0001459, які надійшли з Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мідянівка, Кобеляцького району, Полтавської області громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого на утриманні дружину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2 групою інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився на своєму робочому місці - контрольно-пропускному пункті птахофабрики ТОВ «АгроАлікс», по вулиці Барвінковій, 30, в с. Рокитне Кременчуцького району Полтавської області. В цей час до контрольно - пропускного пункту під`їхав на власному автомобілі ОСОБА_4 та в ході спілкування з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт.

У ході вказаного словесного конфлікту, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у вигляді фізичної шкоди потерпілому, ОСОБА_4 правою рукою зжатою в кулак наніс один удар зліва по обличчю в область лобної ділянки голови ОСОБА_6 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - медичної експертизи №1009 від 06.09.2025 у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

- черепно мозкової травми, що спричинила синці на спинці носа, на лобі, навколо лівого та правого ока, крововилив в білкову оболонку лівого ока і під слизову оболонку верхньої губи зліва, множинних переломів верхньої щелепи зліва та лобної кістки зліва зі зміщенням кісткових уламків та з втисненням в порожнину лобної пазухи і черепну порожнину, забій лівої лобної ділянки головного мозку, субарахноїдальні крововиливи правої та лівої лобних ділянок головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- садна на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, визнав себе винуватим, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб його вчинення та мотиви. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, оскільки ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 , умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, суд вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, відповідно до довідок з КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» та Відокремлений підрозділ Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка № 2 - ОСОБА_4 , за медичною допомогою не звертався, на динамічному спостереженні не перебуває.

Відповідно довідки Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за місцем мешкання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , не призивався до лав Збройних Сил України під час мобілізації.

Пом`якшуюча покарання обставина обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про обвинуваченого ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2 групою інвалідності, думку потерпілого яка викладена у письмовій заяві, в який просив суд суворо не карати обвинуваченого, шкода повністю відшкодована, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 374, 377 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Скасувати арешт накладений 29 серпня 2025 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі 524/10632/25, а саме на: футболка сірого кольору, шорти чорного кольору, шльопанці.

Речові докази:

- футболка сірого кольору, шорти чорного кольору, шльопанці, предмет схожий на молоток повернути за належністю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1