Провадження №1-кп/522/2775/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0001763 від 22.12.2024 на підставі обвинувального акту стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, освіта повна середня, працює водієм в ТОВ «Свята Катерина», одружений, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інші учасники кримінального провадження

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту,

22 грудня 2024 року, приблизно о 08 годині 18 хвилині, у денний час доби, в умовах необмеженої видимості і вологого дорожнього покриття, опадів у вигляді дощу, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем швидкої медичної допомоги марки "Renault Master" реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Артура Савельєва у Приморському районі міста Одеси, в крайній лівій смузі руху, на якій організовано двосторонній рух по дві смуги у кожному напрямку з наявною на проїзній частині дорожньою розміткою.

Виконуючи невідкладне службове завдання у вигляді термінового виклику для надання медичної допомоги з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору і спеціальним звуковим сигналом, водій автомобіля швидкої медичної допомоги марки "Renault Master" реєстраційний номер НОМЕР_1 , відступаючи від вимог п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, здійснив проїзд перехрестя вулиця Артура Савельєва вулиця Фонтанська дорога на забороняючий йому рух червоний сигнал світлофора, після цього наближаючись до перехрестя вулиця Фонтанська дорога вулиця Адміральский проспект в м. Одесі, діючи необережно, в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 3.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі «Правила»), будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість запобігти настанню ДТП, проявив злочинну недбалість при наближенні автомобіля марки "Ford Focus c-max" реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням особи, матеріли стосовно якої виділені в окреме провадження (Особа1), який рухався по вулиці Фонтанська дорога зі сторони вулиці Краснова в напрямку провулку Тополевого в середній смузі на дозволяючий йому зелений сигнал світлофора, виконуючи виїзд на перехрестя вказаних вулиць, не обрав безпечний режим руху, не переконався, що його автомобіль інші учасники дорожнього руху, а саме водій автомобіля марки "Ford Focus c-max" реєстраційний номер НОМЕР_2 , бачить та виконує дії по наданню йому переваги в русі, що призвело до зіткнення передньою правою частиною автомобіля марки "Renault Master" реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою бічною частиною автомобіля марки "Ford Focus c-max" реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Ford Focus c-max" реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, з якими був доставлений до КНП «МКЛ №1» ОМР.

Під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди малися тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеня (лобних часток обох гемісфер головного мозку), із субдуральним (під тверду мозкову оболонку) крововиливом лобної ділянки зліва, забійної рани на верхньому повіці лівого ока.

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися не задовго до моменту звертання за медичною допомогою, не виключено їх утворення 22.12.2024 року.

Всі тілесні ушкодження утворились внаслідок впливу тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились в умовах ДТП, складають єдиний морфологічний комплекс закритої травми голови та за ступенем тяжкості повинні оцінюватися у сукупності. Дані ушкодження викликають тривалий розлад здоров`я більш ніж 3 тижні (більш ніж 21 день), та за даним критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, згідно п.п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.

Також під час досудового розслідування встановлено, що дії водія автомобіля Renault Master регламентувалися вимогами пункту 3.1 «Правил», згідно з якими водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих «Правил» за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Водію автомобіля Renault Master, за умови включення проблискового маячка синього кольору та спеціального звукового сигналу вимогами п.3.1 «Правил» дозволялося відступати від вимог п. 8.7.3. е) «Правил» при забезпеченні безпеки дорожнього руху дозволявся рух через перехрестя на червоний сигнал світлофора.

При намірі перетинання перехрестя на червоний сигнал світлофора (відповідно до вимог п. 3.1 «Правил») водієві автомобіля Renault Master, незважаючи на наявність включеного проблискового маячка й спеціального звукового сигналу, належало обрати такий режим руху автомобіля (більш повільну швидкість), який би дозволив переконатися, що інші учасники дорожнього руху водій автомобіля Ford Focus С-max бачить автомобіль із спецсигналами та виконують дії по наданню йому переваги в русі.

Виконанням вимог п.3.1 «Правил», обравши швидкісний режим руху до перехрестя, який забезпечував безпеку, водій автомобіля Renault Master мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Ford Focus С-max, та його дії з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином водій ОСОБА_3 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустив порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 3.1 «Правил», які вказують на те, що:

п.1.3«Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 3.1 «Водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений» чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та відшкодуванням завданої шкоди на підставі ст.46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 та її представник підтримали подане клопотання.

Прокурор вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст.46 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Приписи зазначеної норми КПК носять імперативний характер і не дають суду дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з вказаних підстав на власний розсуд.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення з необережності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, примирився з потерпілою та у повному обсязі відшкодував завдану шкоду.

Сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого та ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, закривши кримінальне провадження згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз стягнути на користь держави з обвинуваченого на підставі п.3 ч.1 ст.118 КПК України.

Цивільний позов Приморської окружної прокуратури в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст.284-286, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Виділити у окреме провадження матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, присвоївши йому новий реєстраційний номер судового провадження.

Клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 15107 (п`ятнадцять тисяч сто сім ) гривень 84 копійки.

Цивільний позов Приморської окружної прокуратури в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого - залишити без розгляду у зв`язку із закриттям провадження по справі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди - залишити без розгляду у зв`язку із закриттям провадження по справі та відмовою потерпілою від позовних вимог.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: