УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання т.в.о. заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000136 від 20.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3, 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 20.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3, 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, але не пізніше лютого 2025 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , як і самостійно та і за допомогою інших осіб, які за їх вказівками, поширювали повідомлення в каналах месенджера «Telegram», присвячених обміну криптовалют по всьому світу. В оголошеннях пропонувалося здійснити обмін активів за вигідними умовами.

Після того, як будь-яка особа зацікавлюється даними послугами та виявляє бажання обготівкувати криптовалюту, в листування вступає ОСОБА_8 , який представляючись учасником обмінної діяльності та запевняючи про обготівкування активів при особистій зустрічі.

В ході листування з зацікавленими особами через месенджер Telegram, ОСОБА_8 умисно вводив їх в оману та переконував перевести свої активи з біржових рахунків на мобільний гаманець Trust Wallet, нібито для безпечності обмінної операції, пояснюючи це безпечністю та швидкістю проведення операцій та надавав посилання на підконтрольний фіктивний веб-ресурс, який маскувався під сервіс перевірки прозорості походження криптовалюти.

В результаті таких дій, 21.02.2025 року громадянин Німеччини ОСОБА_11 , зацікавився обміном активів за вигідними умовами, написавши в групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram», про те що, хоче обміняти 60-80 тис. USDT.

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном. У зв`язку із чим, ОСОБА_8 шляхом обману, переконав ОСОБА_12 перевести 60 015 USDT із свого біржового рахунку на мобільний криптогаманець Trust Wallet (TShQY35MikD7nnA77WcteBDx5QopcccjPa), а після цього зловживаючи довірою останнього, переконав в необхідності перевірки крипти, в тому, що вона не здобута злочинним шляхом, надіславши йому посилання на фіктивні веб-ресурс з перевірки прозорості криптовалютних.

Після чого, ОСОБА_11 не усвідомлюючи фіктивність веб-ресурсу підключив свій гаманець до «drainer» - сервісу та без відома надав доступ на користування своїм гаманцем третім особам, що надало можливість ОСОБА_10 , який адміністрував «drainer», здійснити несанкціонований доступ до його цифрових активів.

У подальшому, ОСОБА_10 отримавши доступ до криптогаманця ОСОБА_12 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману використовуючи методи смарт-контрактів, 21.02.2025 о 00.54 год. перевів активи ОСОБА_12 , а саме 60 тис. ОСОБА_13 , що на момент вчинення дорівнювало 60 тис. доларів США (а згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину, вартість долара США за одну одиницю складала 41,7316 грн) на власний гаманець.

Внаслідок вчинення шахрайських, умисних, протиправних дій ОСОБА_10 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 2 503 896 (два мільйони п`ятсот три тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень, що відповідно до ч. 4 примітки статті 185 КК України визнається кримінальним правопорушенням вчиненим в особливо великих розмірах, оскільки сума коштів, якими заволодів ОСОБА_10 в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужими цифровими активами, ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, але не пізніше лютого 2025 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, через всесвітню мережу Інтернет придбали шкідливе програмне забезпечення типу «drainer». Даний ресурс мав зовнішній вигляд легального сайту з перевірки прозорості криптовалютних токенів, однак фактично був технічним інструментом для несанкціонованого доступу до цифрових активів користувачів, з метою незаконного збагачення.

Після придбання ресурсу, з метою відшукання потерпілих, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 самостійно а також за допомогою інших осіб, які за їх вказівками поширювали повідомлення в каналах месенджера «Telegram», в тому числі «Обмен криптовалют в ОСОБА_14 …» присвячених обміну криптовалют за вигідними умовами.

Після того, як будь-яка особа зацікавлюється даними послугами та виявляє бажання обготівкувати криптовалюту, в листування вступає ОСОБА_8 , який представляючись учасником обмінної діяльності та запевняючи про обготівкування активів при особистій зустрічі.

В ході листування з зацікавленими особами через месенджер Telegram, ОСОБА_8 умисно вводив їх в оману та переконував перевести свої активи з біржових рахунків на мобільний гаманець Trust Wallet, нібито для безпечності обмінної операції, пояснюючи це безпечністю та швидкістю проведення операцій та надавав посилання на підконтрольний фіктивний веб-ресурс, який маскувався під сервіс перевірки прозорості походження криптовалюти.

В результаті таких дій, 21.02.2025 року громадянин Німеччини ОСОБА_11 , зацікавився обміном активів за вигідними умовами, написавши в групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram», про те що, хоче обміняти 60-80 тис. USDT.

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном. У зв`язку із чим, ОСОБА_8 шляхом обману, переконав ОСОБА_12 перевести 60 015 USDT із свого біржового рахунку на мобільний криптогаманець Trust Wallet (TShQY35MikD7nnA77WcteBDx5QopcccjPa), а після цього зловживаючи довірою останнього, переконав в необхідності перевірки крипти, в тому, що вона не здобута злочинним шляхом, надіславши йому посилання на фіктивні веб-ресурс з перевірки прозорості криптовалютних.

Після чого, ОСОБА_11 не усвідомлюючи фіктивність веб-ресурсу підключив свій гаманець до «drainer» - сервісу та без відома надав доступ на користування своїм гаманцем третім особам, що надало можливість ОСОБА_10 , який адміністрував «drainer», здійснити несанкціонований доступ до його цифрових активів.

Так, 21.02.2025 о 00:21 ОСОБА_10 з власного криптогаманця НОМЕР_1 переводить на криптогаманець НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 30 ТРХ токенів (що станом на 21.02.2025 становить 7,41 доларів США), які використовуються мережею блокчейн для автоматизації процесу надання доступу третім особам до криптогаманця потерпілого ОСОБА_15 , тобто автоматичного спрацювання так званого «drainerа».

У подальшому, ОСОБА_10 отримавши доступ до криптогаманця ОСОБА_12 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та заволодіння чужими цифровими активами використовуючи методи смарт-контрактів transferFrom та safeTransferFrom, 21.02.2025 о 00.54 год. перевів активи ОСОБА_12 60 тис. ОСОБА_13 , що на момент вчинення дорівнювало 60 тис доларів США (згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину вартість долара США за одну одиницю складала 41,7316) на власний гаманець на адресу TMyF7TPCsooKQShTUdJTaqxCWw43nEsRT1.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційних-комунікаційних систем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, але не пізніше травня 2025 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та діє до тепер, як і самостійно та і за допомогою інших осіб, які за їх вказівками, поширювали повідомлення в каналах месенджера «Telegram», присвячених обміну криптовалют по всьому світу. В оголошеннях пропонувалося здійснити обмін активів за вигідними умовами.

Після того, як будь-яка особа зацікавлюється даними послугами та виявляє бажання обготівкувати криптовалюту, в листування вступає ОСОБА_8 , який представляючись учасником обмінної діяльності та запевняючи про обготівкування активів при особистій зустрічі.

В ході листування з зацікавленими особами через месенджер Telegram, ОСОБА_8 умисно вводив їх в оману та переконував перевести свої активи з біржових рахунків на мобільний гаманець Trust Wallet, нібито для безпечності обмінної операції, пояснюючи це безпечністю та швидкістю проведення операцій та надавав посилання на підконтрольний фіктивний веб-ресурс, який маскувався під сервіс перевірки прозорості походження криптовалюти.

В результаті таких дій, 25.06.2025 та 30.06.2025 року ОСОБА_16 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту працівниками УСБУ України у Вінницькій області, написавши в групу під назвою «Обмен криптовалют в Дубае …» в месенджері «Telegram», про те що, хоче обміняти 1000 USDT.

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном. У зв`язку із чим, ОСОБА_8 шляхом обману, переконав ОСОБА_16 перевести 1001 USDT із свого біржового рахунку на некастодіальний (знеособлений) криптовалютний гаманець (TCu4Nby7jxf8kq7H2T3gosNYpAYyEvcUfg) «USDT» мережі TRC 20, а після цього зловживаючи довірою останнього, переконав в необхідності перевірки крипти, в тому, що вона не здобута злочинним шляхом, надіславши йому посилання на фіктивні веб-ресурс з перевірки прозорості криптовалютних.

Після чого, ОСОБА_16 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту підключив свій гаманець до «drainer» - сервісу та без відома надав доступ на користування своїм гаманцем третім особам, що надало можливість ОСОБА_10 , який адміністрував «drainer», здійснити несанкціонований доступ до його цифрових активів.

У подальшому, ОСОБА_10 отримавши доступ до криптогаманця ОСОБА_16 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману використовуючи методи смарт-контрактів, 04.07.2025 о 11.26 год. перевів активи ОСОБА_16 , а саме 1001 USDT що на момент вчинення дорівнювало 1001 доларів США (а згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину, вартість долара США за одну одиницю складала 41, 7239 грн) на невстановлений криптогаманець гаманець.

Внаслідок вчинення шахрайських, умисних, протиправних дій ОСОБА_10 заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 , на загальну суму 41 640 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужими цифровими активами, ОСОБА_10 у невстановлений час та місці, але не пізніше лютого 2025 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, через всесвітню мережу Інтернет придбали шкідливе програмне забезпечення типу «drainer». Даний ресурс мав зовнішній вигляд легального сайту з перевірки прозорості криптовалютних токенів, однак фактично був технічним інструментом для несанкціонованого доступу до цифрових активів користувачів, з метою незаконного збагачення.

Після придбання ресурсу, з метою відшукання потерпілих, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_8 самостійно а також за допомогою інших осіб, які за їх вказівками поширювали повідомлення в каналах месенджера «Telegram», в тому числі «Обмен криптовалют в ОСОБА_14 …» присвячених обміну криптовалют за вигідними умовами.

Після того, як будь-яка особа зацікавлюється даними послугами та виявляє бажання обготівкувати криптовалюту, в листування вступає ОСОБА_8 , який представляючись учасником обмінної діяльності та запевняючи про обготівкування активів при особистій зустрічі.

В ході листування з зацікавленими особами через месенджер Telegram, ОСОБА_8 умисно вводив їх в оману та переконував перевести свої активи з біржових рахунків на мобільний гаманець Trust Wallet, нібито для безпечності обмінної операції, пояснюючи це безпечністю та швидкістю проведення операцій та надавав посилання на підконтрольний фіктивний веб-ресурс, який маскувався під сервіс перевірки прозорості походження криптовалюти.

В результаті таких дій, 25.06.2025 та 30.06.2025 року ОСОБА_16 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту працівниками УСБУ України у Вінницькій області, написавши в групу під назвою «Обмен криптовалют в Дубае …» в месенджері «Telegram», про те що, хоче обміняти 1000 USDT.

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном. У зв`язку із чим, ОСОБА_8 шляхом обману, переконав ОСОБА_16 перевести 1001 USDT із свого біржового рахунку на некастодіальний (знеособлений) криптовалютний гаманець (TCu4Nby7jxf8kq7H2T3gosNYpAYyEvcUfg) «USDT» мережі TRC 20, а після цього зловживаючи довірою останнього, переконав в необхідності перевірки крипти, в тому, що вона не здобута злочинним шляхом, надіславши йому посилання на фіктивні веб-ресурс з перевірки прозорості криптовалютних.

Після чого, ОСОБА_16 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту підключив свій гаманець до «drainer» - сервісу та без відома надав доступ на користування своїм гаманцем третім особам, що надало можливість ОСОБА_10 , який адміністрував «drainer», здійснити несанкціонований доступ до його цифрових активів.

Так, 26.06.2025 о 12.38 ОСОБА_10 з невстановленого криптогаманця НОМЕР_3 переводить на криптогаманець НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_16 30 ТРХ токенів (що станом на 21.02.2025 становить 7,41 доларів США), які використовуються мережею блокчейн для автоматизації процесу надання доступу третім особам до криптогаманця ОСОБА_16 тобто автоматичного спрацювання так званого «drainerа».

У подальшому, ОСОБА_10 отримавши доступ до криптогаманця ОСОБА_16 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та заволодіння чужими цифровими активами використовуючи методи смарт-контрактів transferFrom та safeTransferFrom, 04.07.2025 о 11.26 год. перевів активи ОСОБА_16 1001 USDT Token, що на момент вчинення дорівнювало 1001 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину вартість долара США за одну одиницю складала 41, 7239,) на невстановлений гаманець на адресу TCasPRXrYVKtJXuQUDmfDmzXx5p7qaed8b.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційних-комунікаційних систем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красносілка Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий.

21 жовтня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3, 5 ст. 190 КК України.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімках; протоколом обшуку; речовими доказами, а також іншим матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та, у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, міра покарання передбачає позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, відсутність постійного місця роботи, що дає підстави вважати що вчинення майнових злочинів єдиним джерелом доходу.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою створення сприятливих для себе умов та спотворення ще не досліджених судом доказів.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, керуючись абзацом 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, орган досудового розслідування вважає за необхідне визначити розмір застави в межах завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків в сумі 2 503 896 (два мільйони п`ятсот три тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень, що в понад в понад 1653 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до п. 4 примітки ст. 185 КК України визначаються особливо великі розміри.

Враховуючи викладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 2 503 896 гривень.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала позицію сторони обвинувачення.

Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо зазначеного розміру застави, оскільки вона є непомірною для підозрюваного та просили визначити її в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвокатів, також зазначив, що має намір співпрацювати зі слідством.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3, 5 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного провадження 21 жовтня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3, 5 ст. 190 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень обґрунтована. Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, позитивно характеризується за попереднім офіційним місцем роботи. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо розміру застави, який просить визначити сторона обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави, зокрема: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного; ризики, передбачені в ст. 177 КПК України, а критеріями те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, не буде завідомо непомірним для нього.

Враховуючи характеризуючі дані ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має на утриманні дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, виявив намір співпрацювати зі слідством, а також відсутність у матеріалах клопотання підтверджуючих документів щодо матеріального стану підозрюваного, суд приходить до висновку, що зазначений стороною обвинувачення розмір застави, підозрюваний або інша особа, не в змозі сплатити, що по суті може призвести до безальтернативного утримання під вартою та порушення права, гарантованого п. 3 ст. 5 Конвенції.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його матеріального стану та відношення до вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків та не буде завідомо непомірною для останнього.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання особи, тобто з 21.10.2025 по 19.12.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя