Номер провадження 1-кс/404/4518/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчої Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002541, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького звернулася слідча Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 05.12.2025 в ході проведення обшуку.

Клопотання обгрунтовано тим, що Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002541, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 20.10.2025 року в нічний час не встановлена слідством особа проникнувши, шляхом пошкодження металопластикових вхідних дверей, проникла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, викрала грошові кошти з касового ящику в сумі 13262 гривень.

05.12.2025 року в ході проведення обшуку з місцем мешкання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 10 XR» в корпусі чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR175969; мобільний телефон в корпусі зеленого кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR175970; мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR175971; банківська картка «А-банку», яку було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR175972; ліхтарик в корпусі чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR0175965; полімерний зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, невідомого походження, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR075966; балаклава чорного кольору, яку було поміщено до спеціального пакету НПУ ICR0175967; чоловіча кофта сірого кольору та чоловіча куртка синього кольору, які було поміщено до спеціального пакету НПУ№KIV5117127; чоловічі кросівки «Nike» 42 розміру та кепка чоловіча темно-синього кольору, які було поміщено до спеціального пакету НПУ№KIV5117126.

Вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному проваджені №0002541 від 21.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки могли бути використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та зберегти на собі інформацію.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами, слідча просить накласти арешт на вилучене 05.12.2025 в ході проведення обшуку майно.

У судове засідання, призначене на 12.12.2025 слідча не з`явилася, подала клопотання про відкладення судового розгляду.

У судове засідання 18.12.2025 слідча не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового засідання, клопотань про відкладення не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що останнє не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленному цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У порушення зазначених вимог закону в клопотанні не вказано власника або володільця вилученого майна, не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати та не зазначено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Всупереч п. 1 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначені підстава та мета арешту в загальних рисах та не конкретно.

В клопотанні слідчий/прокурор не зазначає критеріїв, визначених ст.98 КПК України, яким би відповідало майно, вилучене в ході проведення обшуку та не зазначає, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) просить застосувати в данному випадку.

Так, на думку слідчого судді визначення слідчим майна речовими доказами у кримінальному провадженні за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у накладенні арешту.

Загальні посилання слідчого стосовно того, що вилучене майно могло бути використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та зберегти на собі інформацію, не є достатніми для накладення арешту з огляду на відсутність відповідних доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню слідчій для усунення недоліків у строк 72 години.

Слідчий судя вважає за необхідне роз`яснити слідчій право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст. 131. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002541, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, повернутидля усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1