н/п 1-кс/766/8302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001265 від 09.10.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001265 від 09.10.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 125 КК України у період часу з 20:00 год. до 06:00 год. на строк досудового розслідування, тобто до 28.01.2026 року.

Обґрунтування клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця фактичнного місця проживання до іншої місцевості, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, ОСОБА_4 розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про можливість переховуватися і від органів досудового розслідування, чим сприятиме перешкоджанню досудового розслідування, так і самого подальшого розгляду у суді, що призведе до затягування розгляду справи.

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних потерпілих, свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

- п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , як встановлено з обставин кримінальної справи, вчинив вказані кримінальні правопорушення, під дією алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також вчинив злочин порушуючи комендантську годину, під час дії воєнного стану, ураховуючи небезпекову обстановку у м. Херсоні, тобто не має стримуючих факторів вчинив кримінальне правопорушення. З викладених обставин та ризиків, є обґрунтовані підстави вважати, що він буде вчиняти інші правопорушення неоднорідного складу.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжний захід не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість покарання за вчинений ним злочин, та вказані вище обставини, вимагається контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з нічним домашнім арештом.

2.особиста порука оскільки щодо підозрюваної не надходили письмові звернення від осіб, які за нього можуть поручитися.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його мешкання.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, просив застосувати більш м`який запобіжний захід посилаючись на те, що його сім`я проживає у іншому місті та він працює в м.Миколаєві.

Захисник в судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід посилаючись на те, що він має місці соціальні зв`язки , раніше не судимий, має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду. Вважає що клопотання не відповідає вимогам КПК України та зазначені в ньому ризики не підтверджені відповідними доказами.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001265 від 09.10.2025 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України.

За версією обвинувачення, 08.10.2025 близько 23:00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Херсон, Миколаївське Шосе, буд. 54, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, їх наслідків та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого він впав на землю, після чого вихопивши у потерпілого дерев`яну бейсбольну биту, яку останній взяв задля особистого захисту, та наніс один удар вказаною дерев`яною бейсбольною битою в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експерта ДСУ «Херсонське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 700/627-МС тілесні ушкодження у вигляді перелому верхніх щелеп за типом Ле-Фор 2, переломи нижньої щелепи: тіла справа та гілки зліва, підвивих 42 зуба, рублено-рвану рану верхньої губи, забої крововиливи у м`які тканини обличчя, струс головного мозку, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також забій-крововилив у м`які тканини та пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правої стопи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забої та садна кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2025 близько 23:00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Херсон, Миколаївське Шосе, буд. 54, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, їх наслідків та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, за допомогою дерев`яної бейсбольної бити, яку попередньо вихопив у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс один удар по лівому плечу потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого, коли останній перебував у положенні лежачи на спині, ОСОБА_4 наніс близько восьми ударів кулаком правої руки по лівому плечу, обличчю та тулубу ОСОБА_8 . В подальшому коли потерпілий намагався вставати на ноги, ОСОБА_4 наніс два удари тильною зоною стопи правої ноги по тулубу та обличчю ОСОБА_8 , після чого коли потерпілий почав бігти у протилежному напрямку, ОСОБА_4 наздогнав останнього та наніс один удар дерев`яною бейсбольною битою по спині, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 відповідно до висновку №318 судово-медичного експерта ДСУ «Херсонське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 10.10.2025 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 28.11.2025 за вищевказаним фактом на підставі до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

Сукупністю всіх матеріалів, які додані до клопотання слідчого, доводиться те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У клопотанні зазначено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 122 КК України передбачена відповідальність у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 125 КК України передбачена відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , є нетяжкими, оскільки за них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років. Разом з тим, з огляду на характер інкримінованих діянь та можливість призначення реального покарання, є підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним та не враховує при обранні запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого повинен бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень; в разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного Банішевського, який народився у 1989 році, на обліку за станом здоров`я у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має неповну вищу освіту, одружений, має дитину 2009 року народження, яка проживає з матір`ю, працює в ТОВ «Сігарс», має місця реєстрації, раніше не судимий.

Разом з тим, сам по собі факт наявності міцних соціальних зв`язків (має родину, роботу), не спростовує висновків слідчого судді щодо наявності вищенаведених ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливості їм запобігти, шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.12.2025 щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житлового будинку право власності зареєстровано за ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу ВСР 865509 від 03.05.2006 року.

Згідно договору оренди від 03.11.2025 ОСОБА_9 надав в оренду належний йому вищезазначений будинок ОСОБА_4 .

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння в якому підозрюється ОСОБА_4 , яке було вчинено саме в нічний час доби потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним та встановленим слідчим суддею ризикам

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування домашнього арешту у частині заборони підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, слідчий суддя врахує встановлені вище обставини та вважає, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло у певний час доби, а саме з 20:00 год. до 06:00 год. ранку, без застосування електронного засобу контролю, оскільки саме такий запобіжний буде достатнім і зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та пояснень самого підозрюваного, він на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та утримуватися від спілкування зі свідками.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (ч.6 ст.181 КПК). 28.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру. З урахуванням наведеного, а також строків досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку про визначення строку дії запобіжного заходу в межах строків досудового розслідування, тобто до 28.01.2026 року.

За наведених обставин, клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.132,176-179, 184, 193-194,196,309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, до 28.01.2026 року, заборонивши залишати житло у певний час доби, а саме з 20:00 год. до 06:00 год. ранку наступної доби, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України до 28.01.2026 наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

-утримуватися від спілкування зі свідками.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Згідно з частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1