ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5185/25 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2227/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2025 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тихоокеанськ Чкаловського району Кокчетавської області Республіки Казахстан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.11.2011 Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-16.08.2018 Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 20.05.2021 з Олексіївської ВК Харківської області (№ 25), на невідбутий строк 1 місяць 3 дні

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Як установив суд 14 серпня 2025 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. № 62 по вул. Полтавський Шлях у місті Харкові, вступив у конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із малознайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у нього виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_8 та, перебуваючи в положенні стоячи, обличчям до обличчя, тримаючи у правій руці складний ніж, провів один раз кінчиком леза по передній бічній поверхні шиї потерпілого з лівої сторони.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 09-1327/2025 від 18.08.2025, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани (усього 1) в піднижньощелепній ділянці ліворуч.

За ступенем тяжкості, різана рана, є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 6-ти днів, але не більше як три тижні (21 день) відповідно до п.п. 2.3.1. а), 2.3.2 а), 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Судом констатовано, що всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність просить вирок суду змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 125 Кк України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_7 відповідно до ст. 59-1 КК України наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку досяг 62 років, а відтак досяг пенсійного віку.

Натомість відповідно до ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку.

За таких обставин суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому покарання у виді обмеження волі неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, а відтак оскаржуваний вирок підлягає зміні.

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду у судове засідання не прибув, причини свого не прибуття не повідомив.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання (пункту 2 частини 1 статті 65 КК України), суд повинен призначити покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Санкція ст. ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

За змістом ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особами пенсійного віку є чоловіки після досягнення 60 років.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальне правопорушення за яке його засуджено 14 серпня 2025 року, тобто у віці більшим за 60 років.

Відтак застосування до нього покарання у виді обмеження волі не ґрунтується на законі.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для зміни або скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є: незастосування закону, який підлягав застосуванню; застосування закону, який не підлягав застосуванню.

З огляду на вимоги ст. 50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини вчинення злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про його особу, який не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, без визначеного місця реєстрації, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває., є пенсіонером, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

За таких підстав, беручи до уваги альтернативний перелік видів покарань, передбачених ч.2 ст.125 КК України, колегія суддів вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 59-1 КК України

На переконання колегії суддів, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції належить скасувати в частині призначеного покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2025 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_7 відповідно до ст. 59-1 КК України наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його фактичного з`явлення та постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий Судді -