С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/814/26
В справі 760/661/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

28 січня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001350, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 3 ст. 258 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 13 січня 2026 року під час обшуку квартири АДРЕСА_1 .

Обставини кримінального провадження.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001350 від 11.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 3 ст. 258 КК України.

24 лютого 2022 року на виконання наказу невстановлених представників влади РФ військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони та здійснили збройний напад на державні органи, військові частини, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, що продовжується по теперішній час.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено.

У невстановлений час, але не пізніше 01.11.2025, в умовах воєнного стану, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Високе Житомирської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи власний обліковий запис у месенджері «Telegram», що встановлений на особистий мобільний телефон «Redmi», у ході пошуку роботи почала спілкуватися із невстановленою особою, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_6 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_7 », який запропонував за грошову винагороду виготовлення саморобного вибухового пристрою та вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки.

За виконання вказаного замовлення невстановлена особа пообіцяла грошову винагороду у розмірі 50000 грн та оплату витрат на придбання компонентів, що необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодилася.

У подальшому в месенджері «Telegram» між невстановленою особою та ОСОБА_5 відбулось листування, в якому остання отримала список необхідних компонентів для виготовлення саморобного вибухового пристрою, які вона у подальшому придбала у м. Житомир.

Невстановлена особа, з метою продовження здійснення координації дій, надання інструкцій та контролю їх виконання щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою, за допомогою месенджера «Telegram», надавала детальні інструкції ОСОБА_5 щодо поетапного виготовлення саморобного вибухового пристрою, який вона виготовляла у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак з причин, які не залежать від волі ОСОБА_5 , злочин не був доведений до кінця, оскільки він був виявлений та припинений правоохоронними органами 13.01.2026.

При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо про те, що вказані дії спрямовані на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

14 січня 2026 року громадянці України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у готуванні до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Зважаючи на невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням речових доказів, що мають значення для кримінального провадження, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України (терористичний акт), 13 січня 2026 року слідчим СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області проведено обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає підозрювана, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «REDMI», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , всередині якого міститься сім-картки із номерами мобільного телефону НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

- електросірники, 30 шт.

- фіскальний чек «ПН1».

- пляшка із наклеюкою «Електроліт Кислотний», всередині якого міститься рідинаю

- банка об`ємом 3 літри, всередині якої міститься речовина білого кольору разом із рідиною.

У ході досудового розслідування встановлено, що вказані речі, які виявлені та вилучені під час проведення невідкладного обшуку, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

14 січня 2026 року постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001350.

19 січня 2026 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку ст.233 КПК України.

Слідчим подано клопотання про розгляд без його участі на підставі наявних матеріалів.

Захисник підозрюваної був повідомлений про час і місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування зазначив достатні підстави для арешту вилученого майна. Вказані предмети відповідають критеріям речових доказів за ст. 98 КПК України, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Накладення арешту необхідне для збереження речових доказів, забезпечення можливості проведення експертних досліджень та запобігання приховуванню, пошкодженню чи знищенню майна, що відповідає меті арешту, передбаченій п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні №0001350, яке було вилучено в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 та належить підозрюваній, а саме на:

- мобільний телефон «REDMI», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , всередині якого міститься сім-картки із номерами мобільного телефону НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

- електросірники, 30 шт.

- фіскальний чек «ПН1».

- пляшка із наклеюкою «Електроліт Кислотний», всередині якого міститься рідинаю

- банка об`ємом 3 літри, всередині якої міститься речовина білого кольору разом із рідиною.

2. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

3. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: