Справа №359/273/26
Провадження №1-кп/359/388/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000487, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2025 року, що надійшло до суду 14.01.2026 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глибоке Бориспільського району Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 04.02.2025 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, 03.09.2025 ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду замінено виплату суми штрафу в розмірі 17 000 гривень на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, -

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 засуджена вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025, відносно якого, останню визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2025 несплачену суму штрафу в розмірі 17 000 грн., призначеного за вказаним вироком, замінено на громадські роботи на строк 240 (двісті сорок) годин.

07.11.2025 ОСОБА_2 поставлена на облік до Бориспільського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, яка засуджена за вищевказаною ухвалою та 07.11.2025 направлена Бориспільським РВ № 1 до КП «ВУКГ» для відпрацювання покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин з 10.11.2025.

ОСОБА_2 будучи ознайомлена з направленням до КП «ВУКГ» для відпрацювання покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин та будучи раніше попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та діючи умисно, маючи умисел на ухилення від відбування покарання ОСОБА_2 , 10.11.2025 не з`явилася до КП «ВУКГ» та достовірно знаючи про необхідність його відбування не відпрацювала покарання, встановлено судом станом на 12.01.2026.

Отже, ОСОБА_2 не відпрацьовала 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, що свідчить про умисне ухилення від відбування покарання.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачений ОСОБА_2 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.67-68).

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 , беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, а прокурор ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України (а.с. 69-70).

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та останні дотримані, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваної у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинила умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Вчинення нею даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене ОСОБА_2 , кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи тощо.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_2 раніше судима та не відбула покарання у виді громадських робіт, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не зверталася, на обліках не перебуває, має постійне місце проживання, тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

Обвинувачена не є інвалідом, не досягла пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

За сукупності вищенаведених обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу обвинуваченої, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, передбачених ст. 59-1 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари.

Призначення ж іншого виду більш суворого покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останньої до скоєного.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_2 засуджена вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, яким визначено покарання у виді штрафу 17 000 грн., ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2025 року несплачену суму штрафу в розмірі 17 000 грн., призначеного за вказаним вироком, замінено на громадські роботи на строк 240 (двісті сорок) годин, які залишилися невідпрацьованими.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, яким визначено покарання у виді штрафу 17 000 грн., а несплачену суму штрафу замінено ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2025 року на громадські роботи на строк 240 (двісті сорок) годин. Невідбута частина зазначеного покарання становить 240 годин громадських робіт, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 1 місяцю пробаційного нагляду (240 годин : 8 = 30 днів/1 місяць).

Речових доказів та процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор, з цього приводу відсутні відповідні відомості і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 65-67, 71, 72, 389 КК України, ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025, з урахуванням ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2025 року та призначити їй остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1