Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/5199/19

Провадження № 11-кп/4815/742/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року у справі за клопотанням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Веліхово, Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, прож. в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей,

засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.2020 року за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 02.12.2020 р. Рівненським апеляційним судом залишено без змін вирок суду І інстанції. 22.09.2021 р. ККС ВС залишено без змін вирок суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду. 24.03.2023 р. звільнений із установи виконання покарань за повним відбуттям строку основного покарання,

про умовно-дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини додаткового покарання, призначеного 26.06.2020 р. Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 16 жовтня 2025 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування додаткового покарання, призначеного вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2020 року.

Вказує, що засуджений перебуваючи на обліку в Рівненському РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» з 30.03.2023 року зарекомендував себе позитивно та порушень обов`язків не допускав, позитивно характеризується за місцем свого проживання, з сусідами не конфліктує, скарг на негідну поведінку не має, до адміністративної відповідальності не притягався і інші компрометуючі матеріали на нього відсутні. Зазначає, що станом на дату подання апеляційної скарги йому залишалось з 3 років позбавленого права керування транспортними засобами 5 місяців, при цьому у нього виникла можливість офіційно працевлаштуватись на роботу водієм навантажувача до ФОП ОСОБА_8 , який гарантує укласти з ним трудовий договір з дати відновлення його права на керування транспортними засобами, що дасть йому можливість працювати за професією як на користь його сім`ї, так і в державних інтересах, оскільки з заробітної плати будуть проведені відповідні відрахування податків та зборів.

Наголошує, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що офіційно не працевлаштований через відсутність у нього права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим він має лише періодичні тимчасові підробітки, однак вважає, що відсутність офіційного працевлаштування засудженого не виключає встановлення обставин щодо його виправлення та готовність до покращення власного життя та оточуючих його людей.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання, або, принаймні, за значний період цього терміну.

На переконання апеляційного суду судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимоги цих положень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.2020 року за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

24.03.2023 року звільнений із установи виконання покарань за повним відбуттям строку основного покарання та з 30.03.2023 року перебуває на обліку Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, як засуджений за ч.2 ст.286 КК України, зокрема, до покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Кінець строку відбування додаткового покарання 24.03.2026 року.

Відповідно до довідки Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, ОСОБА_6 за період перебування на обліку зарекомендував себе позитивно, транспортними засобами не керує, виконує обов`язки, передбачені ст.34 КВК України.

Під час апеляційного розгляду засуджений зазначив, що він повністю відбув призначене судом основне покарання, усвідомив результати і наслідків своїх діянь, тому вважає, що виправився та просив звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на невідбутий строк, який на день розгляду апеляційної скарги становить менше чотирьох місяців. Вказав, що він все життя працював водієм та наразі у нього виникла можливість офіційно працевлаштуватись на роботу водієм навантажувача до ФОП ОСОБА_8 , тому повернення посвідчення водія є для нього необхідністю, яка зможе забезпечувати його та його сім`ю засобами для достатнього життєвого рівня існування. При цьому захисник засудженого в апеляційному суді зауважив, що на даний час процедура відновлення посвідчення водія є тривалою, тому для швидшого влаштування на роботу її потрібно розпочати чим раніше.

Прокурор в ході апеляційного розгляду вказав, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, оскільки під час відбування основного покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема за вживання алкогольних напоїв, після звільнення з установи відбування покарання заходів для працевлаштування не вживав, тому вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Разом з тим, на переконання колегії суддів апеляційного суду, такі доводи прокурора є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що засуджений після звільнення з установи у зв`язку звідбуттям основного покарання дотримувався покладених на нього обов`язків, до адміністративної відповідальності не притягувався, займався волонтерською діяльністю, а саме розвозив гуманітарну допомогу на схід країни та працював на користь БФ «Справедливе суспільство», згідно копії трудової книжки, з 2007 року працював машиністом пакувальної машини, водієм навантажувачів, тобто на посадах, де посвідчення водія є обов`язковим.

Також в матеріалах справи міститься гарантійний лист, наданий ФОП ОСОБА_8 , яким він підтверджує свою згоду і готовність укласти трудовий договір з ОСОБА_6 , прийняти його на роботу на посаду водія навантажувача з дати відновлення його права на керування транспортними засобами.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 за період відбування додаткового покарання, призначеного за вчинення необережного тяжкого злочину у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту обов`язків не порушував, позитивно характеризується за місцем перебування на обліку та місцем проживання, за цей період до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, одружений та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає, що засуджений довів своє виправлення, тому є підстави застосувати до ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали відповідно до вимог ч.4 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 та звільнити його умовно-достроково від відбування невідбутої частини додаткового покарання, призначеного вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2020 року, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3