н/п 1-кс/490/574/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/506/26
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

27 січня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти у безготівковій формі, які знаходяться на банківському рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 300335, ) № НОМЕР_1 , що належить ФОП « ОСОБА_4 » (РНОКПП НОМЕР_2 ) в загальній сумі 1 791 584,00 гривень, заборонивши користування та розпорядження вказаними грошовими коштами у безготівковій формі, шляхом зупинення видаткових операцій за зазначеним рахунком в межах завданого збитку у загальній сумі 1 791 584,00 гривень, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності власника майна, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.172 КПК України вважаю можливим розглядати клопотання за відсутності власника майна, арешт на майно якого накладається.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000050 від 09.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, 08.01.2026 ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області зареєстровано до ІТС ІПНП за №598 від 08.01.2026 заяву, що надійшла від ОСОБА_5 , з приводу таємного викрадення майна, шляхом злому комп`ютерної програми, якою користувалися співробітники ТОВ «Виробничої комерційної фірми «Шпиль», внаслідок чого невстановлена особа заволоділа грошовими коштами у безготівковій формі в загальній сумі близько 1 800 000 гривень.

В ході проведення досудового розслідування, а саме під час допиту в якості свідка бухгалтера ТОВ «Виробничо комерційна фірма «Шпиль»» (далі за текстом ТОВ ВКФ «Шпиль») () ОСОБА_5 остання пояснила, що 08.01.2026 вона перебувала на робочому місці, приблизно о 14:30 год., до офісу ТОВ ВКФ «Шпиль» за адресою: м. Миколаїв, вул. Ігоря Бедзая, 82А, прийшов комп`ютерний майстер на ім`я ОСОБА_6 , , який працює близько місяця, для ремонту комп`ютера, перед тим, як надати доступ до свого комп`ютера, ОСОБА_5 вийшла із всіх програм та зі всіх акаунтів.

В подальшому приблизно через 1 годину ОСОБА_5 вирішила перевірити робочу електрону адресу фірми та серед листів знайшла повідомлення від Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», у якому йшла мова про те, що пароль від входу до застосунку інтернет банкінгу змінено, також ОСОБА_5 додала, що ні вона, ні колеги не змінювали пароль та одразу зателефонувала до менеджеру банку. В ході розмови ОСОБА_5 встановила, що з рахунку ТОВ ВКФ «Шпиль» списано біля 600 000 грн, які були на рахунку та близько 1 100 000 грн. з рахунку овердрафту (кредитні кошти), рахунок ТОВ ВКФ «Шпиль» НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_5 додала, що ніяких перерахунків коштів працівниками фірми не проводилось та в ході розмови із менеджером зупинила перерахунок коштів фірми на рахунок ФОП « ОСОБА_4 » ЄРДПОУ НОМЕР_4 , усі інші кошти, що були вже перераховані, через Національний банк України менеджери змогли призупинити «заморозити» рух коштів, які залишились на рахунку АТ «Райффайзен Банк».

В ході допиту в якості потерпілого, генерального директора ТОВ ВКФ «Шпиль» () ОСОБА_7 , останній пояснив що, вказана компанія являється дистриб`ютором харчових продуктів, а саме консервації, соків, макаронів, а також алкогольних напоїв.

Так, 08.01.2026 року приблизно о 16:30 год. ОСОБА_7 зателефонувала бухгалтер ТОВ ВКФ «Шпиль» ОСОБА_5 та повідомила, що у застосунку банку «БАНК МТБ» змінено пароль для входу. В подальшому розпочали перевірку за вказаним фактом, та виявили, що з рахунку ТОВ ВКФ «Шпиль» 08.01.2026 НОМЕР_3 , код ЄРДПОУ 20873227 на рахунок ФОП « ОСОБА_4 », НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_5 , банк отримувач АТ «Райффайзен Банк», було здійснено наступні транзакції:

-платіжна інструкція №29 від 08.01.2026 сума переказу 299 809,00 грн.;

-платіжна інструкція №30 від 08.01.2026 сума переказу 287 430,00 грн.;

-платіжна інструкція №31 від 08.01.2026 сума переказу 389 863,00 грн.;

-платіжна інструкція №32 від 08.01.2026 сума переказу 299 840,00 грн.;

-платіжна інструкція №33 від 08.01.2026 сума переказу 245 639,00 грн.;

-платіжна інструкція №34 від 08.01.2026 сума переказу 249 803,00 грн.;

-платіжна інструкція №38 від 08.01.2026 сума переказу 19 200,00 грн.;

Кожен переказ здійснено із маркуванням «Оплату за товар згідно договору від 08.01.2026, без ПДВ».

Таким чином встановлено, що дані перекази ніхто з співробітників ТОВ ВКФ «Шпиль» () не здійснював.

Крім того, потерпілим долучено до матеріалів досудового розслідування платіжні інструкції за №№ 29, 30, 31, 32, 33, 34, 38 від 08.01.2026 та виписку щодо руху грошових коштів по рахунку ТОВ ВКФ «Шпиль» () відкритому в ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_3 , що підтверджує перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_4 » відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 .

Таким чином встановлено, що потерпілому завдано матеріальний збиток відповідно до долучених документів (платіжних інструкцій) на загальну суму 1 791 584, 00 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою попередження втрати, приховування, перетворення, відчуження грошових коштів перерахованих з рахунку ТОВ ВКФ «Шпиль» () відкритому в ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_3 на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_4 » відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 , виникла необхідність в накладені арешту на грошові кошти у безготівковій формі які визнано речовим доказом, оскільки зазначені грошові кошти являються безпосереднім предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, такими, що набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому відповідно мають значення важливих речових доказів у даному кримінальному провадженні

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти у безготівковій формі, які знаходяться на банківському рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 300335, ) № НОМЕР_1 , що належить ФОП « ОСОБА_4 » (РНОКПП НОМЕР_2 ) в загальній сумі 1 791 584,00 гривень, заборонивши користування та розпорядження вказаними грошовими коштами у безготівковій формі, шляхом зупинення видаткових операцій за зазначеним рахунком в межах завданого збитку у загальній сумі 1 791 584,00 гривень, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1