Провадження № 1-кс/211/2029/25
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянство України, освіта професійно-технічна, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.09.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 24.12.2015 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років обмеження волі;

- 29.07.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі;

- 12.04.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70, 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 29.07.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України - 4 років 1 місяця обмеження волі, остаточно - до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 27.04.2022 з Кіровоградської ВК № 6 по відбуттю строку покарання.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року слідчий слідчого відділення Відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження №0001284 від 14.12.2025 року, звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 14.12.2025 приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де біля будинку 30 по вул. Сергія Параджанова побачив автомобіль марки «Geely», моделі «JL7162», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий - седан - В, VIN - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1587, належний ОСОБА_8 .

Надалі, маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно підійшовши до незачинених водійських дверцят автомобіля, відкрив їх та сів в салон на водійське сидіння. Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що автомобіль був попередньо заведений законним користувачем, привів в рух автомобіль, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виїхавши даним автомобілем з двору будинку №30 по вул. Сергія Параджанова, ОСОБА_5 поїхав в напрямку будинку №12 по вул. Сергія Параджанова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, не впорався із керуванням, внаслідок чого з`їхав з дороги та здійснив зіткнення з бетонним стовпом, від якого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдав збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 50000 грн.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України повністю підтверджується сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, а саме:

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.12.2025;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 14.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2025;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 15.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.12.2025;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 15.12.2025;

- іншими достатніми та належними зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Викладені у клопотанні обставини вчиненого кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , мають правову кваліфікацію, передбачену ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинено повторно, що відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, а у разі притягнення винного до кримінальної відповідальності, покарання, відповідно до санкції ч. 2 ст. 289 КК України, передбачено лише у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної та обґрунтованої підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність тримання під вартою у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду: підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином України, має офіційної реєстрації місця проживання в м. Кременчук Полтавскої області, не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має.

Таким чином, підозрюваний може безперешкодно в будь-який час змінювати місце свого фактичного знаходження, що негативно вплине на подальше досудове розслідування, судовий розгляд справи та зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому встановленню всіх обставин кримінального провадження.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме «вчинити інше кримінальне правопорушення» підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз 12.04.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70, 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 29.07.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України - 4 років 1 місяця обмеження волі, остаточно - до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Однак, звільнившись 27.04.2022, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Слідчий уважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на особливу довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі в повному обсязі не сприятиме виконанню ним, покладених процесуальних обов`язків.

Домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 оскільки останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 також відсутні будь які письмові дозволи осіб на відбування запобіжного заходу за їх місцем проживання.

Тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Тривалість досудового розслідування та судового розгляду, в даному випадку не спростовує необхідність обрання запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити.

Слід зауважити, що відсутність, на даний час, фактів втечі підозрюваного чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю роботи правоохоронних органів та запобіжного заходу.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_5 під вартою є не лише тривалість досудового розслідування та збирання доказів, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою під вартою.

Всі вищезазначені обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою попередження ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, зазначивши, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які вказав слідчий реально існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в межах підозри визнав та пояснив, що заволодів транспортним засобом, щоб потрапити у лікарню, оскільки в цей день його отруїли, однак викликати швидку допомогу йому відмовили. Весною 2025 року він був мобілізований, проходив навчання в м. Черкаси. Він дійсно самовільно залишив військову частину, оскільки потребував лікування. У Кривому Розі він мешкає разом зі своєю співмешканкою. Наміру переховуватися від слідства чи суду він не має. Просить суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено слідчим суддею, 14 грудня 2025 року в період часу з 21:20 до 23:40 громадянина ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

15 грудня 2025 року стороною слідчим було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинено повторно.

Матеріали кримінального провадження, надані суду разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція статті, в якій пред`явлено підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Доказами вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , є зібрані під час досудового розслідування докази у їх сукупності, зокрема: протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.12.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 14.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 15.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.12.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 15.12.2025; іншими достатніми та належними зібраними у ході досудового розслідування доказами

Прокурором у судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та в разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, йому може загрожувати реальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, і тому усвідомлюючи високий рівень настання кримінально-правових наслідків за вчинення кримінально-протиправних дій та невідворотність покарання, підозрюваний об`єктивно може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду з метою уникнення відповідальності. В свою чергу втеча підозрюваного зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, передбачені КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «вчинити інше кримінальне правопорушення» підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_11 неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів проти власності, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, останній на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи загальний майновий стан підозрюваного, суд уважає, що застава у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладені на нього обов`язків достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо клопотання захисника про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, то слідчий суддя уважає, що тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують, а тому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 не здатний запобігти цим ризикам.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Як пояснив підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні, цей будинок його матір відчужила без його згоди. Щодо місця фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , то, з його слів, ця квартира належить його співмешканці ОСОБА_12 , яка згоди на перебування його під домашнім арештом за вказаною адресою, суду не надавала.

Тому, враховуючи вищезазначене, клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193 - 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з моменту його затримання, саме з 14 грудня 2025 року до 11 лютого 2026 року включно.

Утримувати ОСОБА_5 у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, буд. 2).

Одночасно обрати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

Оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №3» для виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а підозрюваним, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та оголошений 17.12.2025 року о 16 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1