Справа №766/6797/25
н/п 1-кп/766/3685/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000514 від 30.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, одруженого, має малолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на час вчинення кримінального правопорушення - військовослужбовця військової служби, призваний 02.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 , стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 8 стрілецької роти 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, в силу статті 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучі матросом військової служби за призовом під час воєнного стану на посаді військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 8 стрілецької роти з батальйону військової частини НОМЕР_1 , 29.05.2024 близько 19:00 год., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині,умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , множинні удари кулаком лівої руки та кинув каміння по голові потерпілого, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: закриті переломи кісток правої верхньої щелепи, правої орбіти, носу, крововилив під тверду мозкову оболонку, забійна рана тім`яної ділянки голови, синці та крововиливи в м`які тканини обличчя, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені під час досудового розслідування. Зазначив, що в силу отриманого бойового поранення та контузії не всі обставини події добре пам`ятає. Разом із цим дав показання про те, що в травні 2024 року , знаючи про існуючий конфлікт між його дружиною і ОСОБА_4 , вирішив дізнатись у нього для чого він образив його дружину. Задля цього постукав у калитку потерпілого, а в наступному, внаслідок виниклого конфлікту наніс кілька ударів останньому рукою. Коли потерпілий присів, тримав його за воріт сорочки і вимагав вибачитись перед дружиною за його образливу поведінку. В подальшому кинув в нього каміння. Зазначив, що дуже шкодує про вчинене. Також обвинувачений висловив бажання і намір продовжувати проходити військову службу та захищати суверенітет та територіальну цілісність України. Позовні вимоги ОСОБА_4 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав покази про те, що 29.05.2024 року біля 19-00 години почув стук у двері та вийшов відкрити. Побачив обвинуваченого із дружиною. ОСОБА_5 запитував чому він кидав каміння в його вагітну дружину, однак можливості відповісти не дав, взяв жменю каменів й кинув у нього. Через це потерпілий відвернувся і присів на одне коліно, а ОСОБА_5 наніс кілька ударів, внаслідок яких потерпілий втратив свідомість. Позовні вимоги за цивільним позов підтримав в повному обсязі. Щодо міри покарання покладався на думку прокурора.

Оскільки обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є військовослужбовцем військової служби за призовом, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше несудимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, має на утриманні малолітніх дітей, у подальшому бажає проходити військову службу. Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини останнім, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається. Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який і в подальшому бажає проходити військову службу та захищати суверенітет та територіальну цілісність України суд вважає за можливе згідно ст.58 КК України замість обмеження волі призначити обвинуваченому службове обмеження для військовослужбовців із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави, що у свою чергу відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та на переконання суду буде достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні заявлених потерпілим ОСОБА_4 позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 50000 гривень та 6754,40 гривень про відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (завдавача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1993 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Пунктами 5, 9 вищезазначеної Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, враховуючи ту обставину, що інкриміновані протиправні дії обвинуваченому знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а матеріалами кримінальної справи встановлено, що дійсно потерпілому була заподіяна матеріальна та моральна шкода, встановлена особа, яка спричинила шкоду, встановлено протиправний характер дій ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 2664,12 гривень за проведення судової імунологічної експертизи в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР, висновок експерта № 81/ім від 26.07.2024;

- 451,68 гривень за проведення судової медичної експертизи в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР, висновок експерта № 206 від 02.07.2024;

- 451,68 гривень за проведення судової медичної експертизи в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР, висновок експерта № 237/206 від 28.08.2024;

- 2664,12 гривень за проведення судової імунологічної експертизи в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР, висновок експерта № 93/ім від 11.09.2024.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 58 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 замість призначеного покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 6231 (шість тисяч двісті тридцять одну) гривень 60 (шістдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 6754 (шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речові докази:

-змив речовини бурого кольору (РБК) на одному аплікаторі; змив РБК на марлевий тампон знищити;

-сорочку зі слідами РБК повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1