Провадження № 1-кс/359/2083/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001889, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025 року, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Часів Яр Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, неодруженому, освіта середня, не працюючому, зі слів не судимому, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так згідно клопотання, в невстановлений слідством час, але не пізніше 14.10.2025, ОСОБА_4 разом зі знайомим ОСОБА_7 вживав алкогольні напої за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з невстановлених причин розпочався конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 наніс руками численні удари по голові ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного субарахноїдального крововиливу, закритої черепно-мозкової травми, які в подальшому призвели до смерті ОСОБА_8 . Після вчинення злочину, ОСОБА_4 , з метою приховання слідів злочину та уникнення відповідальності зняв одяг з трупу ОСОБА_8 та скинув труп у каналізаційний колодязь - септик на території домоволодіння.

14.10.2025 о 19.45 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Неможливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим у зв`язку з відсутністю в нього постійного місця проживання.

Ураховуючи спосіб вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення із застосуванням насильства, до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив обрати підозрюваному біль м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що 15.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оголошеної ОСОБА_4 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження доказами: оглядом домоволодіння від 14.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання (оренда) ОСОБА_4 , в ході якого на відстані близько 5 метрів від входу у двір в каналізаційному колодязі виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями. В ході огляду вилучено речі та документи ОСОБА_8 , змиви речовини бурого кольору; показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що у її чоловіка ОСОБА_11 був племінник ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 . На протязі тривалого часу у ОСОБА_8 проживав його знайомий ОСОБА_4 , однак вони часто конфліктували. Протягом останніх двох місяців ОСОБА_4 переїхав до будинку сестри чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки там тривалий час ніхто не проживав. 29.09.2025 ОСОБА_12 зник безвісти та з приводу його зникнення вони зверталися до поліції. Також від чоловіка було відомо, що він бачив, як 29.09.2025 ОСОБА_12 приходив до ОСОБА_4 , оскільки всі відвідувачі проходять через їх двір, коли виходив племінник вони не бачили. 14.10.2025 труп ОСОБА_8 був виявлений у септику домоволодіння, де проживав ОСОБА_4 ; аналогічними показаннями свідка ОСОБА_13 , який є чоловіком ОСОБА_10 лікарським свідоцтвом про смерть № 498 від 15.10.2025. Причиною смерті ОСОБА_8 встановлено травматичний субарахноїдальний крововилив, закриту черепно-мозкову травму; слідчим експериментом від 15.10.2025 з підозрюваним ОСОБА_4 .

З огляду на це слідчий суддя дійшов переконання, що в ході досудового розслідування зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не має постійного місця проживання, соціальних зв`язків, постійного джерела доходів, тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити те, що підозрюваний знайомий зі свідками, оскільки всі вони проживають в с. Гнідин Бориспільського району Київської області, а тому може незаконно на них впливати.

Тримання ОСОБА_4 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та незаконному впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Тримання ОСОБА_4 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

З огляду на це слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Крім того, зважаючи на положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 заставу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб та утримувати його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 14.10.2025 року.

Ухвала слідчого судді діє протягом шістдесяти днів, тобто до 19 години 45 хвилин 12.12.2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1