Провадження № 1-кс/947/138/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 (які приймали участь в судовому засіданні в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «НАМОМЕНТІ КРИПТО», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000144 від 23.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «НАМОМЕНТІ КРИПТО», в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, на грошові майно, вилучене під час обшуку за адресою м. Дніпро, вул. Липинського 4, БЦ «STROOM», 5 поверх.

В обґрунтування вимог клопотання вказує на те, що слідчим відділом СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000144 від 23.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється відділом Офісу Генерального прокурора.

В рамках вказаного кримінального провадження 11.08.2025 року було постановлено ухвалу слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку офісних приміщень на 5 поверсі за адресою м. Дніпро, вулиця Липинського, 4 БЦ «STROOM». Відповідно до мотивувальної частини зазначеної ухвали вказано, що за даними отриманими в ході досудового розслідування по наведеній вище адресі можуть знаходитись речі, предмети, документи, які свідчать про злочинну діяльність масштабної мережі шахрайських колл-центрів, які телефонують громадянам та в незаконний отримують доступ до їх персональних даних та банківських рахунків з метою заволодіння коштами.

Заявник зазначає, що під час проведення обшуку представники ОСОБА_5 та компанії надали пояснення та документи, що підтверджують відсутність будь-якої діяльності, пов`язаної з шахрайськими колл-центрами. Попри це, обшук було проведено. У ході обшуку правоохоронці вилучили значну кількість офісного обладнання та майна, зокрема (відповідно до протоколу обшуку): - монітор LG model 27UP650 SN405NTDVB4178; - LG model 27UP850K sn 502NTDV9J562 (монітор); - монітор LG model 27UP850K sn 502NTDQJ561; - монітор LG model 27UP850N sn 401NTDV7P962; -DELL (монітор) model 52240LC sn CN-OYTFXY-64180-46C-1NST; - комп`ютерні миші : Apple 5 шт, Logi N190 - 1 шт, mi - 2 шт, - клавіатура Apple 1 шт; - роутер Mikrotsk 1 шт, - port Gigibate switck model ND - 1005 1 шт; - комутатор DH - PF53010-8ET 96 ALHVA - 1 шт; - конвертер модель 3TELS-G 310- 1 шт; - оптичний трансивер FOXGATE - 1 шт; - стільці сірого кольору тканинні JUSK - 18 шт; - стільці (крісла) чорного кольору, шкіряні без марки 2шт; - стілець (крсло) зелений тканинний марка НАТОР - 1 шт; - стілець (крісло) сірого кольору RAZEP - 1шт; - стілець (чорний) в сітку без марки - 4 шт; - дроти до комп`ютерної техніки.

Стверджує, що станом на сьогодні з часу проведення обшуку, тобто з 15.08.2025, пройшло 3,5 місяці, тобто достатньо часу для огляду вилученого майна, а саме стільців, та встановлення того, чи містять вони у собі інформацію яка має доказовий характер у цьому кримінальному провадженні.

Вважає, що 3,5 місяці об`єктивно є достатнім часом для проведення огляду вилучених під час обшуку офісних стільців, за необхідності призначення і проведення криміналістичних експертиз.

Звертає увагу, що під час проведення ошуку та вилучення стільців вони не опечатувалися, не оглядалися криміналістом чи іншим експертом, спеціалістом, на них не виявлялися та з них не відбиралося жодних біологічних зразків, на них не виявлялися сліди пальців рук чи будь-які інші сліди (одягу, взуття тощо). Та згідно відповіді СУ ГУНП України в Одеській області від 29.11.2025 вилучені під час обшуку та арештовані стільці, які є речовим доказом, у камері зберігання речових доказів відсутні.

Також заявник при вирішенні даного питання просив врахувати, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2025 було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка представляє інтереси власника майна ТОВ «НАМОМЕНТІ КРИПТО», та зобов`язано уповноваженого слідчого або процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, повернути 3 (три) одиниці стільців (крісел) вилучених під час обшуку, проведеного 15.08.2025 у нежитлових приміщеннях за адресою: м. Дніпро, вул. Липинського, 4 БЦ «STROOM».

На думку заявника, все вищенаведене дає обґрунтовані підстави для висновку про те, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які підстави надалі стверджувати про те, що вилучені 15.08.2025 під час обшуку не опечатані 23 стільці є начебто речовими доказами, що сторона обвинувачення планує проведення з ними якихось слідчих чи процесуальних дій, а отже і підстави для їх подальшого арешту у цьому кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 надав короткий виклад обставинам справи, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Повідомив, що він відмовився від апеляційної скарги поданої на ухвалу слідчого судді про арешт майна, тому наполягав на розгляді даного клопотання.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 повідомив, що проведено огляд вилученого майна, воно не зберегло на собі криміналістично-значущих слідів, тому вирішення питання залишив на розсуд суду.

Вислухавши заявника, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 23.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій з метою заволодіння грошовими коштами громадян.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діють організовані групи осіб, які використовуючи орендовані офісні приміщення за допомогою ряду веб-ресурсів, комп`ютерної інженерії та з використанням електронно-обчислювальних машин, здійснюють комплексні дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами громадян та їх подальшої легалізації за допомогою роботи офісних компаній.

Крім того встановлено, що в Дніпропетровській області, діє масштабна мережа шахрайських колл-центрів, розташованих в офісних приміщеннях бізнес-центрів, в яких одночасно працюють сотні операторів, які щодня телефонують громадянам України, країн Європи та Азії. При здійсненні дзвінків громадянам, працівники колл-центрів представляючись працівниками банківських установ або державних структур, отримують від громадян персональні дані та інформацію щодо їх особистих рахунків, в тому числі шляхом відправлення фішингових посилань. Надалі, за допомогою отриманої інформації, злочинці, використовуючи електронні кабінети клієнтів системи онлайн-банкінгу різних банківських установ, здійснюють перерахування грошових коштів громадян на заздалегідь підготовлені рахунки осіб.

Зазначена злочинна діяльність чітко ієрархована та скоординована, працівники колл-центрів ознайомлені з методами і формами роботи правоохоронних органів та, забезпечуючи функціонування кожного окремого об`єкту, безперервно здійснюють заходи конспірації та контр спостереження за прилеглою територією, при появі працівників правоохоронних органів, або підозрілих осіб використовують заздалегідь визначені та відпрацьовані алгоритми виходу та знищення/виносу речових доказів.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: м. Дніпро. вул. Липинського, 4, БЦ «Струм», поверх 5 може знаходитись офіс колл-центру, в якому облаштовані робочі місця для здійснення шахрайських правопорушень, наявність спітчів, чорнових записів, способу виманення грошових коштів, банківських реквізитів тощо.

Так, в період з 15.08.2025 до 16.08.2025 було проведено обшук офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: монітори 5 шт., комп?ютерні миші 8 шт., клавіатур 1, роутер 1, конектори 2, світчі 2, комутатор 1, стільці 23 штуки тимчасово вилучено (повний перелік зазначено у протоколі обшуку).

Постановою прокурора від 17.08.2025 вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, у зв`язку з чим прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року було накладено арешт із забороною розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, яке виявлено та тимчасово вилучено у період з 15.08.2025 до 16.08.2025 в ході обшуку, проведеного за адресою: м. Дніпро. вул. Липинського, 4, БЦ «Струм», поверх 5, а саме на 23 стільці.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0000144 триває з 23.07.2025 року, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення власнику майна не висунуто. Стільці було вилучено в період з 15.08.2025 до 16.08.2025 року, тому на думку слідчого судді у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, зокрема їх огляд.

Вищевказані обставина викликають об`єктивні сумніви у подальшій необхідності такого обмеження права власності, як решт майна та ефективності здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні даного питання слідчий суддя враховує позицію прокурора, який повідомив, що проведено огляд вилученого майна, воно не зберегло на собі криміналістично-значущих слідів.

На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.)

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в даному випадку є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Вимоги про скасування арешту з ключа від запалювання, свідоцтва про реєстрацію, є похідними, а тому підлягають задоволенню.

Тому, дослідивши встановлені обставини, оцінивши доводи сторін в контексті їх вагомості в межах розгляду даного клопотання, тав цілях не порушення гарантованого права власності особи слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 27.08.2025 року скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, із забороною розпорядження та користування на майно, накладений у кримінальному провадженні №0000144 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025, яке було виявлено та тимчасово вилучено у період з 15.08.2025 до 16.08.2025 в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 23 стільці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1