Справа № 766/9383/24
н/п 1-кп/766/1262/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в режимі відеоконференції в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань26.04.2024 року за№0000190за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівка, Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 17.05.2013 року, який є депутатом Херсонської міської ради VIII скликання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, депутатом Херсонської міської ради, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Херсона Херсонської територіальної громади Херсонської області, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами, будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні внаслідок незаконного вторгнення збройних сил та інших військових формувань рф на її територію, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, розуміючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф з метою утворення на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона окупаційною адміністрацією рф системи органів державної влади рф та ix ефективного функціонування, у тому числі й незаконних органів, що імітували діяльність судів, умисно вчинив дії, спрямовані на допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора шляхом реалізації та підтримки її рішень та дій за наступних обставин.

Так, приблизно у квітні 2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 добровільно зайняв посаду в окупаційному органі влади, а саме посаду так званого заступника голови Військово-цивільної адміністрації Херсонської області з питань інфраструктури, ЖКГ та ТЕК (мовою оригіналу - заместитель главы Военно-гражданской администрации Херсонской области по вопросам инфраструктуры, ЖКХ и ТЭК).

Перебуваючи на вказаній посаді та виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, ОСОБА_3 підтримав рішення та дії окупаційної адміністрації держави-агресора щодо створення Надзвичайної комісії шляхом входження до її складу, а також голосування 23.05.2022 року за прийняття до відома наказу військового коменданта Херсонської області № 26 від 13.04.2022 року «Про створення Надзвичайної комісії по вирішенню невідкладних питань» та погодження проєкту Положення про роботу Надзвичайної комісії по вирішенню невідкладних питань.

Протягом травня-листопада 2022 року ОСОБА_3 брав участь у засіданнях Надзвичайної комісії, у ході яких приймав рішення та голосував щодо продовження строків тримання під вартою відносно осіб, які утримувалися під час окупації м. Херсона у слідчому ізоляторі, на шість місяців; визнання вироків, які не набули законної сили, такими, що набули законної сили, та направлення осіб до відбуття покарання в установи виконання покарань Херсонської області; зміни запобіжного заходу; дострокового звільнення осіб зі слідчого ізолятору; звільнення з-під варти осіб у зв`язку із закінченням строку перебування під вартою; продовження строків тримання під вартою відносно осіб, які утримувалися під час окупації м. Херсона у дільниці СІЗО при ДУ «Північна виправна колонія № 90», на шість місяців, реалізовуючи таким чином мету та завдання, задля яких Надзвичайна комісія по вирішенню невідкладних питань була створена окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним уст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-2 КК України, за якими, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті 14.06.2024 року.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 06.08.2024 року, 27.09.2024 року, 10.10.2024 року.

У газеті «Урядовий кур`єр» № 151 (7811) від 26.07.2024 року, №191 (7851) від 20.09.2024 року та № 229 (7889) від 12.11.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були розміщені на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області та сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно довідки СБУ від 13.09.2024 року № 71/22/8-3347 ОСОБА_3 переховується у м. Скадовськ та м. Генічеськ.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами) є тимчасово окупованою російською федерацією територією.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2024 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 та ухвалою суду від 25.11.2024 року призначено судовий розгляд.

В подальшому, на виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 до призначених судових засідань опубліковані та оприлюднені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, повістки про усі виклики обвинуваченого ОСОБА_3 до суду направлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання останнього.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_3 протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законної владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (inabsentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно доручення Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 17.04.2024 року №002-140001108 захисником ОСОБА_3 було призначено адвоката ОСОБА_5 .

17.04.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В газеті «Урядовий кур`єр» № 78 (7738) від 17.04.2024 року, яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_3 із повістками про виклик останнього до слідчого, згідно ст. 11-112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 25.04.2024 року ОСОБА_3 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000190 від 26.04.2024 року стосовно підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_3 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «inabsentia виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та просила призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк 15 років, з конфіскацією всього належного майна.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювався, через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України (inabsentia).

Захисник ОСОБА_5 у своїй промові під час судових дебатів відзначила, про необхідність належного дослідження наданих до суду доказів та ухвалення законного і обґрунтованого рішення на їх основі.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 25.04.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском з фіксацією процесуальної дії, яким оглянуто загальнодоступний Інтернет-ресурс - сайт «Официальный сайт Администрации города Херсона» за посиланням: https://kherson.khogov.ru/struktura/ та виявлено файл із назвою «Структура администрации города Херсона», який збережено, де наявна інформація про ОСОБА_3 , із зазначенням посади (мовою оригіналу) - «Заместитель главы администрации города Херсона», чим підтверджується зайняття ОСОБА_3 посади в окупаційній адміністрації;

- протокол огляду від 01.05.2025 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском, яким проведено огляд загальнодоступного розділу мережі Інтернет, де за посиланням: https://www.president.gov.ua/documents/71 наявний указ Президента про уведення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» де серед осіб, до яких застосовано санкції є ОСОБА_3 ;

- копіями документів, складених російською мовою, із назвою «ПРОТОКОЛ № 1 от 23.05.2022 року заседания Чрезвычайной комиссии», членом якої, серед інших, визначений ОСОБА_3 , як (мовою оригіналу) «заместитель главы ВГА по вопросам инфраструктуры, ЖКХ и ТЭК». На порядок денний засідання вказаної комісії виносилися питання щодо розгляду виписки з наказів військового коменданта Херсонської області № 26 від 13.04.2022 «Про створення надзвичайної комісії по вирішенню невідкладних питань», розгляд проекту положення надзвичайної комісії з вирішення невідкладних питань та клопотань начальника служби виконання покарань по Херсонській області, зокрема про продовження строку перебування та достроковому звільненню осіб, які перебувають в умовах СІЗО, згідно наданих списків;

- копією документа, складеного російською мовою, який виготовлений на бланку (мовою оригіналу) «Военно гражданской администрации Херсонской области» із назвою «виписка из протокола заседания Чрезвычайной комиссии» від 01.06.2022 року № 2, одним з членів якої, визначений ОСОБА_3 , як «заместитель главы ВГА по вопросам инфраструктуры, ЖКХ и ТЭК». На порядок денний засідання вказаної комісії було винесено питання щодо розгляду клопотань начальника управління служби виконання покарань по Херсонській області щодо звільнення ОСОБА_6 , засудженого 19.09.2017 року та ОСОБА_7 , засудженого 14.02.2022 року;

- копіями документів, складених російською мовою, виготовлених на бланку (мовою оригіналу) «Военно гражданской администрации Херсонской области» із назвою «виписка из протокола заседания Чрезвычайной комиссии» від 06.06.2022 року № 4, членом якої, серед інших, визначений ОСОБА_3 , як «заместитель главы ВГА по вопросам инфраструктуры, ЖКХ и ТЭК». На порядок денний засідання вказаної комісії було винесено питання щодо розгляду клопотань начальника управління служби виконання покарань по Херсонській області про продовження строку тримання під вартою осіб, які знаходяться на ділянці при установі «Північна виправна колонія №90», згідно наданого списку, а також клопотання щодо доцільності подальшого утримання під вартою осіб, відносно яких раніше українськими судами було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, зміни запобіжного заходу та направлення осіб для подальшого відбування покарання до виправних колоній Херсонської області тощо.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджуюся показами свідків, допитаних в ході судового засідання.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що з початку повномасштабного вторгнення з боку рф, станом на 24.02.2022 року він перебував під вартою та знаходився на дільниці СІЗО у ДУ «Північна виправна колонія №90». Строк дії запобіжного заходу щодо нього мав закінчитися у лютому 2020 року. Приблизно у травні 2022 року до установи принесли рішення надзвичайної комісії, на якому був російський герб, одним з членів якої був ОСОБА_3 , де було зазначено про продовження строків тримання під вартою, які віддавали особам, які трималися під вартою під особистий підпис. На засідання комісії нікого не запрошували, ні з ким із членів комісії він не зустрічався, окрім ОСОБА_3 , який вручав рішення. про продовження строків тримання під вартою, при цьому були присутні і інші особи із ним, данні яких свідку не відомо. ОСОБА_3 представився, назвав своє прізвище, ім`я, по батькові, вручив рішення та змушував підписатися про його отримання, шляхом погроз та застосування фізичного примусу.

Свідок ОСОБА_9 під час її допиту показала, що станом на 24.02.2022 року вона перебувала під вартою, за ухвалою слідчого судді та знаходилася у Херсонському СІЗО, по вул. Перекопській у м. Херсоні, мала статус обвинуваченої. В травні 2022 року у камеру їй принесли рішення комісії - аркуш паперу на бланку з гербом рф, яке передали через так звану «кормушку», при цьому було роз`яснено, що це санкція на продовження строку тримання під вартою на 6 місяців і про її отримання необхідно підписатися. В складі комісії були зазначені 5 членів, серед яких було прізвище ОСОБА_10 , внизу стояв підпис ОСОБА_11 . Ні з ким з членів комісії вона не зустрічалася, інших рішень щодо свідка не приймалося.

Свідок ОСОБА_12 , під час його дистанційного допиту в режимі відеоконференції, показав, що станом на 24.02.2022 року він перебував під вартою в СІЗО, по вул. Перекопській у м. Херсоні, на підставі ухвали слідчого судді, мав статус підозрюваного. В березні 2022 року спливав строк тримання під вартою, який був йому визначений, який в подальшому судом не продовжувався. Приблизно в травні 2022 року по камерам розносили рішення комісії про продовження строку тримання під вартою на 6 місяців. На документі (рішення про продовження), який йому було вручено, складений російською мовою з російським гербом.

Допитана у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_13 показала, що станом на 24.02.2022 року вона працювала оперативним співробітником Херсонського СІЗО, розташованого по АДРЕСА_2 . Російські військові зайшли на територію Херсонського СІЗО 11.05.2022 року. Свідок зазначила, що вона обізнана про утворення надзвичайної комісії, якою особам, що перебували під вартою було продовжено строк тримання під вартою на 6 місяців, вказані питання розглядалися без їх участі осіб. Хто конкретно входив д складу комісії вона не пам`ятає через сплив часу. З ОСОБА_3 свідок особисто не зустрічалася, проте його прізвище чула. Особисто бачила як засудженим передавалися розписки про ознайомлення з рішеннями надзвичайної комісії

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що йому відомо про те, що після повномасштабного вторгнення з боку рф, ОСОБА_3 пішов на співпрацю з країною - окупантом та зайняв посаду в окупаційній адміністрації. На одному з проросійських Телеграм каналів бачив відео, де ОСОБА_3 приймав участь у засідання окупаційної адміністрації.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 13.03.2022 року в парку Слави у м. Херсоні був організований проросійський мітинг в підтримку окупаційних військ, під керівництвом ОСОБА_16 та його оточення, активну участь у якому приймав ОСОБА_3 , який радів окупації міста та висловлював проросійську позицію. Під час тимчасової окупації м. Херсон ОСОБА_3 працював в окупаційній адміністрації під керівництвом ОСОБА_16 , був одним з його заступників.

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У судовому засіданні були досліджені документи, які сталі підставою для реєстрації кримінального провадження.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону.

Аналізуючи вище перелічені докази, які вказують на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідків, допитах в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасового окупованій території України за місцем свого проживання, зайнявши посаду в окупаційному органі влади, перебуваючи на якій та виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, підтримав рішення та дії окупаційної адміністрації держави-агресора щодо створення так званої надзвичайної комісії шляхом входження до її складу, та особистої участі у засіданнях вказаної комісії, у ході яких здійснював голосування при прийнятті незаконних рішень - добровільно, при цьому ОСОБА_3 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст .66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є депутатом Херсонської міської ради VIII скликання, раніше не судимий.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь її суспільної небезпеки.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину в тому числі проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, дають підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.1 ст.111-2 КК України з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах та правоохоронний органах, та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та наданням публічних послуг із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна, й водночас вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого, оскільки є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

ІХ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 318.3; житлова площа (кв.м); 65.9, матеріали стін: цегла; житловий будинок - літера "А", при ньому є: літня кухня - літера "Б", огорожа №1, 2, 3, басейн 4; адреса: АДРЕСА_1 ; квартиру, об`єкт житлової нерухомості, адреса: Херсонська обл., м. Херсон, вулиця Сагайдачного Гетьмана, будинок 24, квартира 29; квартиру трикімнатну: загальна площа 222,7 кв.м., жила площа 124,8 кв.м.; адреса: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :09:072:0004, Опис об`єкта: площа (га): 0.0887, адреса: Херсонська обл., м. Херсон, смт. Антонівка, вулиця Червоноармійська, будинок 2-Б; транспортний засіб LEXUS GS 300 д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, чорний, VIN- НОМЕР_3 ; транспортний засіб "MAZDA 626" д.н.з. НОМЕР_4 , 1989 року випуску, сірий, номер кузова НОМЕР_5 .

Підстави для скасування арешту вказаного майна, належного ОСОБА_3 відсутні, з огляду на призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцяти) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах та правоохоронний органах, та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, застосований ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах та правоохоронний органах, та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та наданням публічних послуг, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_3 основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року на майно ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 318.3; житлова площа (кв.м); 65.9, матеріали стін: цегла; житловий будинок - літера "А", при ньому є: літня кухня - літера "Б", огорожа №1, 2, 3, басейн 4; адреса: АДРЕСА_1 ; квартиру, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_3 ; квартиру трикімнатну: загальна площа 222,7 кв.м., жила площа 124,8 кв.м.; адреса: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :09:072:0004, Опис об`єкта: площа (га): 0.0887, адреса: Херсонська обл., м. Херсон, смт. Антонівка, вулиця Червоноармійська, будинок 2-Б; транспортний засіб LEXUS GS 300 д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, чорний, VIN- НОМЕР_3 ; транспортний засіб "MAZDA 626" д.н.з. НОМЕР_4 , 1989 року випуску, сірий, номер кузова НОМЕР_5 . - залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Речові докази:

- документи, визначені постановою про визнання речовими доказами, долучення до матеріалів провадження та визначення їх місця зберігання від 30.04.2024 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Не пізніше дня, наступного за днем ухвалення вироку, надіслати його копію обвинуваченому.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1