ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/6733/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/619/865/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1247/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000992 від 30 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 204, частиною 1 статті 209 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.09.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000992 від 30.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 204, частиною 1 статті 209 КК України на тимчасово вилучене майно 04.09.2025 в

в ході обшуку транспортного засобу автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2002року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

- цигарки «Прима» 47 блоків 470 одн.;

- цигарки «Брут» чорний 4 блоки 40 одн.;

- цигарки «Брут» сірий 12 блоків 120 одн.;

- цигарки «Маршал» червоний 10 блоків 100 одн.;

- цигарки «Мальборо» чорний 5 блоків 50 одн.;

- цигарки «Маршал Ультра» 23 блоки та окремо 6 пачок 236 одн.;

- цигарки «ОК» 36 блоків 360 одн.;

- цигарки «ЛМ» червоний 46 блоків та 8 окремо пачки 468 одн.;

- цигарки «Лакі Страйк» 21 блок 210 одн;

- цигарки «Мальборо» червоний 668 одн.;

- цигарки «Бонд» сині 51 блок та 3 окремі пачки 513 одн.;

- цигарки «Ліфа» 17 блоків 170 одн.;

- цигарки «Десерт» 44 блоки 440 одн.;

- цигарки «Маршал» чорний 33 блоки та 3 пачки окремо 333 одн.;

- цигарки «Урту» білий 15 блоків та 5 окремі пачки 155 одн.;

- цигарки «Урту» чорний 12 блоків 120 одн.;

- цигарки «Маршал классік» 3 блоки та 7 окремі пачки 37 одн.;

- цигарки «Монте Карло» червоний 9 блоків 90 одн.;

- цигарки «Монте Карло» синій 10 блоків 100 одн.;

- цигарки «Комплімент» синій 41 блок 410 одн.;

- цигарки «Кент» 28 блоків 280 одн.;

- цигарки «Комплімент слім» 14 блоків 140 одн.;

- цигарки «Палермо» 8 блоків 80 одн.;

- цигарки «Мак» червоний 28 блоків 280 одн.;

- цигарки «Мак» синій 26 блоків 260 одн.;

- цигарки «Мальборо» синій 19 блоків 190 одн.;

- цигарки «Ротманс» 33 блоки та 6 окремо пачки 336 одн.;

-цигарки «Кент» сірий 11 блоків 110 одн.;

- картонна коробка з зіп-пакетами всередині яких по 20 цигарок 216 зіп-пакетів 4320 одн.;

- електронні цигарки 62 одн.;

- пляшки прозорі об`ємом 5 л з прозорою рідиною всередині 8 одн.;

- прозорі пляшки об`ємом 10 л з прозорою рідиною 2 одн.;

- прозорі пляшки об`ємом 5 л з рідиною коричневого кольору 4 одн. та 1 одн. не повна;

- картонні коробки в середині яких тетра-паки з фольги з пластиковими -кранами з рідиною всередині, об`ємом 5 л 6 одн.;

- картонні коробки з тетра-паками всередині, з написами на коробках «Метаха», «Капітан Морган», «Коурвоізер», «Хенесі», «Бакарді», «Фінляндія Блеккорт», «Джеймсон», «Джек Деніелс», «Біфітер», «Фінляндія смородина», «Фінляндія клюква» - загалом 30 одн.;

- автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2002 року випуску, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначено, що зберігання арештованого майна необхідно здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Визначено місцем зберігання арештованого транспортного засобу: - автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, визначити спеціально обладнаний майданчик тимчасового затриманих автотранспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Не оспорюючи підстави та обставини накладення арешту на виявлене та вилучене майно, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постанови нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна та зобов`язати його повернути вилучені речі ОСОБА_6 .

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, представник вважає, що клопотання органу досудового розслідування подано до слідчого судді поза межами встановленого 48-годинного строку.

Зазначає, що клопотання про арешт майна надійшло до районного суду 08.09.2025, відповідно, прокурором порушено вимоги КПК України при подачі до суду вказаного клопотання, а зазначені у ньому твердження, не відповідають обставинам справи, що свідчить про невідповідність вилученого майна критеріям визначеним у статті 98 КПК України.

Звертає увагу, що клопотання прокурора є копією та не містить особистого підпису прокурора. Крім того, з клопотанням про арешт майна прокурор особисто не звертався, оскільки його було направлено слідчим ОСОБА_8 через «Нову Пошту» на ім`я ОСОБА_9 .

Також адвокат посилається на відсутність доказів укладення між СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та ТОВ «Нова Пошта» договору на здійснення поштових відправлень, що на думку адвоката свідчить про недотримання строку звернення з клопотанням про арешт майна.

З огляду на викладене, оскільки прокурор до суду з клопотанням про арешт майна не звертався, а направлене клопотання слідчим не було затверджено прокурором, на думку адвоката, слідчим суддею істотно порушено вимоги КПК України при розгляді цього клопотання, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Також апеляційна скарга представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.09.2025, однак враховуючи положення абзацу другого частини 3 статті 395 КПК України, колегія суддів вважає, що строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не пропущений.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, учасники провадження до суду апеляційної інстанції не прибули, про причини свого неприбуття не повідомили.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000992 від 30.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 204, частиною 1 статті 209 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР за наступними обставинами: невстановлені особи, використовуючи канал для обміну повідомленням у одному з мобільних за стосунків здійснюють незаконний збут підакцизних товарів з ознаками фальсифікації, без марок акцизного податку та інших спеціальних маркувальних знаків, а також дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних незаконним шляхом.

Згідно протоколу обшуку від 04.09.2025, проведеного слідчим на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2025 у період часу з 16:53 год. до 21:59 год. за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 16, автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2002 року випуску, було виявлено та вилучене вказане у клопотанні прокурора майно.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 05.09.2025 виявлене та вилучене у ОСОБА_6 майно визнано речовими доказами.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до статті 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли зберегли на собі сліди його вчинення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими, потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, оскільки незастосування такого заходу може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також слідчим суддею встановлено, що прокурором дотримано вимоги пункту 2 частини 5 статті 171 КПК України під час подання клопотання про арешт майна.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 04.09.2025 під час проведення обшуку за адресою: Морозова, 16.

Матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, а також з метою збереження вказаного майна та проведення відповідних експертиз.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вилученого під час обшуку майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, може призвести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про недотримання прокурором вимог частини 5 статті 171 КПК України, є безпідставними, з огляду на таке.

Пунктом 2 частини 5 статті 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів провадження вбачається, що обшук був проведений слідчим 04.09.2025 у період часу з 16:53 год. до 21:59 год.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся 06.09.2025 о 12:03 год. через поштового оператора ТОВ «Нова Пошта», яке 08.09.2025 надійшло до Дергачівського районного суду Харківської області.

Частиною 1 статті 115 КПК України встановлено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Відповідно до частини 1 статті 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.

З огляду на наявні в матеріалах провадження докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строки звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором не порушені.

Доводи апеляційної скарги щодо направлення клопотання прокурора до районного суду слідчим ОСОБА_8 та відсутність доказів укладення між СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та ТОВ «Нова Пошта» договору на здійснення поштових відправлень, не впливають на висновки слідчого судді щодо наявності підстав накладення арешту на тимчасово вилучене майно 04.09.2025 під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 16, та колегія суддів звертає увагу, що подане до суду клопотання про арешт майна підписано прокурором ОСОБА_11 , що спростовує доводи апеляційної скарги представника власника майна.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги власника майна, не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: