УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019.

За обставин викладених у клопотанні, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000019 від 10.01.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

02.10.2025 слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України, на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2025 у справі № 761/41187/25, з метою відшукання та вилучення документів встановленого зразка або чорнових записів щодо створення та господарської діяльності ФОП-ів та юридичних осіб, які здійснюють протиправну діяльність, відомостей із списками осіб за іменами чи іншими ідентифікаторами, задіяних у такій діяльності, бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг коштів, отриманих під час злочинної діяльності, блокнотів, записників, журналів та інших документів, які свідчать про співпрацю з державою агресором, проведено обшук житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на правах приватної власності належить ОСОБА_5 .

Під час обшуку вилучено мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» із серійним номером НОМЕР_1 , ІМЕЙ: НОМЕР_2 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

03.10.2025 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 направив поштою до Шевченківського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення вище зазначеного обшуку майно, а саме мобільний телефон ОСОБА_4 , яке надійшло до суду 07.10.2025. Вказане клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 прокурор мотивував тим, що вилучений під час обшуку мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному проваджені.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2025 у справі № 761/42616/25 клопотання прокурора задоволено і накладено арешт на тимчасово вилучене 02.10.2025 під час обшуку у ОСОБА_4 майно, а саме мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» із серійним номером НОМЕР_1 , ІМЕЙ: НОМЕР_2 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Як зазначає ініціатор клопотання, ОСОБА_4 під час проведення обшуку добровільно надав слідчому пароль до свого телефону, добровільно надав його для огляду, під час якого жодної інформації, яка має відношенння до вказаного кримінального провадження не було виявлено. І цей факт був зафіксований на відеозапис, який провидився під час цієї слідчої дії. А тому вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон не містить відомостей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

За результатом проведених слідчих дій із тимчасово вилученим майном, слідчий чи прокурор мали б визначитись щодо причетності ОСОБА_4 до обставин кримінального правопорушення та прийняти відповідне законне рішення. Однак попри відсутність значущої для кримінального провадження інформації та відсутність у вилученому мобільному телефоні інформації, яка має ознаки доказу в розумінні ст. 98 КПК України, слідчий по теперішній час не повертає власнику та не ставить питания щодо доцільності подальшого застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що подальший арешт належного ОСОБА_4 мобільного телефону жодним чином не виправдовує потреби досудового розслідувания. Відсутності будь-якого підтвердження щодо наявності на вилученому мобільному телефоні слідів кримінального правопорушення, або відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ознак речових локазів), слідчий передчасно, необгрунтовано та незаконно прийняв процесуальне рішення у вигляді постанови, визнавши вилучений телефон речовим доказом. Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу, в якому б містились відомості щодо наявності на вилученому мобільному телефоні слідів кримінального правопорушення, або відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 має статус свідка.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 у клопотанні просить, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2025 у справі № 761/42616/25, у кримінальному провадженні № 0000019 від 10.01.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування вилучене 02.10.2025 в ході обшуку з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону марки «Iphone 12 Pro» із серійним номером НОМЕР_1 , ІМЕЙ: НОМЕР_2 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження, він був лише перевізником, щодо можливої протиправної діяльності не був обізнаний, вказав, що ОСОБА_4 добровільно надав мобільний телефон під час обшуку та надав всі пояснення, під час проведення огляду мобільного телефону жодної інформації виявлено не було, просив клопотання задовольнити.

Уповноважений прокурор Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений, заяв/клопотань на адресу суду скеровано не було.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку представника власника майна, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження №0000019.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року у справі №761/42616/25 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 02 жовтня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» із серійним номером НОМЕР_1 , ЙМЕЙ: НОМЕР_2 , у якому міститься сім-карта мобільного оператора із номером НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Адвокатом у клопотанні наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Крім того, слідчій судді не надано підтвердження того, що потреби досудового розслідування і надалі виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідча суддя вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019, задовольнити.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2025 справа №761/42616/25 на майно, яке тимчасово вилучене 02 жовтня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» із серійним номером НОМЕР_1 , ЙМЕЙ: НОМЕР_2 , у якому міститься сім-карта мобільного оператора із номером НОМЕР_3 .

Скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 05 грудня 2025 року о 09 годині 10 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1