Справа № 212/7495/25
21 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
У провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебуває вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , стосовно яких застосовано запобіжний захід у виді триманні під вартою, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , стосовно яких застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, ОСОБА_13 , стосовно якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
20 листопада 2025 року від прокурора ОСОБА_3 надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у виді домашнього арешту строком на 60 днів, а також клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 про продовження дії покладених на нього обов`язків, які обґрунтовані наявністю ризиків, які були підставою для обрання запобіжних заходів і які на теперішній час не зменшилися, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик вчинення ними інших кримінальних правопорушень, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлені ним клопотання з підстав, викладених у них. Заперечив проти клопотань захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на їх необґрунтованість.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_19 заперечила проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, зазначила, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання її підзахисного під вартою. Зазначила, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, просила змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 заперечив проти клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, зазначив, що його підзахисний тривалий час перебуває під вартою, раніше не судимий, заявлені прокурором ризики не обґрунтовані. Просив змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт, оскільки ОСОБА_10 має співмешканку за місцем проживання якої останній може відбувати домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.
Обвинувачена ОСОБА_12 не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, проте просила скасувати обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки не може працевлаштуватися через носіння електронного браслету.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_20 не заперечував проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_22 , проте заперечив проти клопотання прокурора в частині обов`язку носіння електронного браслету.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 заперечив проти доводів клопотання прокурора, зазначив, що заявлені прокурором ризики не обґрунтовані, ризику переховування від суду може запобігти носіння електронного засобу контролю, ризик незаконного впливу на свідків прокурором не доведений. Зазначив, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки. Зазначив, що інший запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного. Просив змінити запобіжний захід або визначити заставу у розмірах, передбачених КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожна окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, подане захисником ОСОБА_16 , посилаючись на те, що пред`явлене їх підзахисному обвинувачення є необґрунтованим, прокурором не доведені та не підтверджені доказами заявлені ним ризики, а також зазначили, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, крім того, вказали про те, що у ОСОБА_8 є мати похилого віку, яка потребує догляду, а також він має намір працевлаштуватися. Просили розглянути питання визначення розміру застави.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_18 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав подане ним письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, посилаючись на погіршення стану здоров`я ОСОБА_11 , який потребує на відновлювальне лікування після отриманої травми, яке не отримує в умовах ув`язнення.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_21 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав подане ним письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,посилаючись на наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків, який одружений, має двох малолітніх дітей, хвору дружину, має постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_14 не заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, проте просили скасувати обов`язок носити електронний засіб контролю, пояснюючи тим, що останній некоректно працює і завдає незручностей обвинуваченому.
Захисники обвинуваченої ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожна окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора в частині продовження цілодобового домашнього арешту, підтримали клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну способу відбування домашнього арешту з цілодобового на певний час доби з 23.00 год по 05.00 год, обґрунтовуючи наміром ОСОБА_6 працевлаштуватися на підприємство, яке гарантує прийняття її на роботу, а також належною процесуальною поведінкою обвинуваченої після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку своїх захисників.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_16 не заперечували проти продовження дії покладених на обвинуваченого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язків в обсязі, визначеному судом.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подані сторонами обвинувачення та захисту клопотання, суд дійшов такого висновку.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою до 01 грудня 2025 року включно, обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 03 грудня 2025 року, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком до 03 грудня 2025 року, обвинуваченому ОСОБА_13 , щодо якого діє запобіжний захід у виді застави, продовжено дію покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 03 грудня 2025 року.
Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У своїх клопотаннях прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що обвинуваченим пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, покарання за які є виключено позбавлення волі, обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, що обумовлює ризики переховування та вчинення нових злочинів, обвинувачені обізнані щодо осіб свідків, які надали викривальні покази, що обумовлює ризик незаконного впливу з метою зміни або відмови останніх від показів, які мають істотне значення для повного та всебічного судового розгляду.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
В обґрунтування наявності ризику переховування обвинувачених від суду прокурор зазначає, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, та усвідомлення ними невідворотності покарання у разі визнання їх винуватими у пред`явленому обвинуваченні може спонукати останніх переховуватися від суду, також прокурором в обґрунтування цього ризику зазначено про відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків. Ці обставини можуть свідчити про наявність ризику переховування обвинувачених від суду та відбування покарання у разі визнання їх винуватими.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
В обґрунтування ризику впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні прокурор зазначає, що обвинувачені обізнані щодо осіб свідків, свідчення яких є такими, що викривають діяльність злочинної організації і є важливим для повного та всебічного розгляду справи, що може спонукати обвинувачених вдатися до впливу на свідків з метою відмови останніх від наданих під час досудового розслідування показів або зміни їх.
Оцінюючи можливість впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень у кримінальному провадженні, зокрема на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього їх допиту судом.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинувачених на свідків, які ще не допитані судом, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ним показань.
В обґрунтування необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається, у тому числі на ризики вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, однак суд, неодноразово, у своїй ухвалах, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, надав оцінку заявленим ризикам і дійшов висновку про їх недоведеність, у зв`язку з чим констатував про зменшення ризиків. Заявляючи про існування цих ризиків, прокурор будь-яких нових доводів на підтвердження їх існування не навів.
Встановити обґрунтованість доводів захисників щодо необґрунтованості обвинувачення, суд не має повноважень, оскільки надання оцінки правильності кваліфікації дій та доказам, зібраним у кримінальному провадженні, можливе лише при ухваленні остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні після їх дослідження на відповідній стадії судового розгляду, натомість наразі розпочато лише стадію підготовчого провадження.
Крім того, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не працевлаштовані, не судимі, вони не мають офіційних джерел доходу, і доказів іншого суду не надано.
Посилання сторони захисту обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на наявність у них соціальних зв`язків, хоча і можуть мати місце, але вони не є достатніми аргументами для висновку суду щодо застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, на даній стадії судового розгляду, який ще не розпочався по суті.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Суд не відхиляє доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_18 щодо стану здоров`я його підзахисного, проте зважає на те, що стороною захисту не надано вагомих доказів на підтвердження неможливості отримання ОСОБА_11 лікування в умовах тримання під вартою, натомість інформація про стан здоров`я надана на запит суду містить відомості про отримання ОСОБА_11 медичного догляду і він не має застережень щодо подальшого перебування під вартою. Крім того, суд зважає, що у період перебування під вартою ОСОБА_11 було надано необхідну медичну допомогу, проведено медичне обстеження у закладах здоров`я поза межами установи, де він перебуває під вартою.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Харченко проти України», відповідно до якої тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля.
На даний час суд не вбачає надмірної тривалості тримання обвинувачених під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого їм обвинувачення з сукупністю ризиків, які продовжують існувати. Тому, таке обмеження права обвинувачених на свободу суд вважає таким, що не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладені обставини, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 4 статті 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зважаючи на пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, 307 ч.3 КК України, суд на теперішній час не вбачає підстав для визначення застави.
Стосовно питання продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі ступень тяжкості та суспільну небезпечність інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, існування яких доведено прокурором, тому вважає доцільним залишити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При цьому суд, зважаючи на доводи сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну способу виконання запобіжного заходу з цілодобового на домашній арешт у певний час доби, вважає за можливе змінити обвинуваченій домашній арешт з цілодобового на певний період доби з 21.00 години до 06.00 години наступного дня, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти ризикам переховування від суду та незаконного впливу на свідків, у сукупності із раніше покладеними на обвинувачену іншими обов`язками, обсяг яких необхідно залишити без змін.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_7 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі ступень тяжкості та суспільну небезпечність інкримінованих їм кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, мають постійне місце проживання, соціальні зв`язки, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, існування яких доведено прокурором, тому вважає доцільним залишити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у тому числі обов`язок носити електронний засіб контролю.
Надаючи оцінку аргументам сторони захисту обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 щодо необхідності скасування обов`язку носити засіб електронного контролю через його некоректну роботу, необхідність заряджати, у тому числі в умовах відсутності електроенергії, неможливість працевлаштуватися суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
За п. 1 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок.
На виконання зазначеного додаткового процесуального обов`язку, до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 застосовано електронний засіб контролю.
Згідно з ч. 4 ст. 195 КПК України не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує.
Враховуючи наведені вище обставини, якими суд обґрунтував доцільність продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відсутність жодних повідомлень відповідних контролюючих органів щодо некоректної роботи пристроїв і неможливості їх застосування, а також відсутність доказів на неможливість працевлаштування саме з причин застосування до ОСОБА_12 електронного засобу контролю, суд вважає, що наведені стороною захисту обставини не доводять наявність умов, передбачених ч. 4 ст. 195 КПК України, за яких суд скасовує такий обов`язок.
Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 дії покладених на нього обов`язків, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього кодексу.
Прокурор, обґрунтовуючи клопотання, посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, дані про його особу, який не судимий, пенсіонер, особа з інвалідністю 3-ї групи за загальним захворюванням, одружений, має тяжке хронічне захворювання, не працює, утриманців не має, існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків, які доведені прокурором та які на даний час не зменшилися, вважає доцільним продовжити дію покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України на два місяці, тим самим задовольнивши клопотання прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 195, 199, 201, 202, 315, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2026 року включно.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 21 січня 2026 року, включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 21 січня 2026 року, дію покладених на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язків:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
3)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
5)носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 доручити відділенню поліції № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з забороною залишення місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 21 січня 2026 року включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 21 січня 2026 року, дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
3)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
5)не виїжджати за межі України;
6)носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 доручити відділенню поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з забороною залишення місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 21 січня 2026 року включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 21 січня 2026 року, дію покладених на обвинувачену ОСОБА_12 обов`язків:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
3)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
5)не виїжджати за межі України;
6)носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_12 доручити відділенню поліції № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Клопотання прокурора про продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язків задовольнити.
Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обов`язків, стосовно якого застосований запобіжний захід у виді застави, на строк до 21 січня 2026 року, а саме:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
4)не виїжджати за межі України.
У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 відповідно - відмовити.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.
Копію ухвали стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 направити до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно для здійснення контролю в частині виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на них обов`язків.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1