Справа № 354/621/25
Провадження № 1-кп/354/137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче матеріали кримінального провадження, зареєстрованого 02.03.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000203 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, керуючого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

01.03.2025 приблизно об 17:50, в умовах дощу, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг реально оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Мукачево Львів» по вул. Свободи у м. Яремче Надвірнянського району у напрямку м. Львів, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 1.10., п. 2.3. б, д, п. 2.9. а, п. 10.1., п. 12.1. проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля та його виїзд за межі проїзної частини дороги праворуч, де вчинив наїзд на бетонний стовп лінії електропередач, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля на дах.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка даного автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому тіла лівої ключиці, який відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як таких, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я;

пасажир ОСОБА_7 помер на місці події від закритої травми живота у вигляді розриву печінки, яка ускладнилася гострою крововтратою, а пасажир автомобіля ОСОБА_8 того дня в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » помер внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку та забійної рани потиличної ділянки, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що і було безпосередньою причиною смерті.

За викладених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 286-1 КК України- порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило, потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості та смерть кількох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення

Сторона обвинувачення свою позицію виклала в обвинувальному акті, який був затверджений 18.04.2025 прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.

В судових дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та врахувавши визнання вини обвинуваченим, щире каяття, та особу обвинуваченого, призначити покарання за його вчинення у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років, зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, з моменту затримання, тобто з 03.03.2025 по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження та стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 15 110,10 грн.

Позиція сторони захисту

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що 01.03.2025 в обідній час на своїй роботі, вони разом із ОСОБА_10 обідали та вживали алкогольні напої, випили на двох пляшку горілки, оскільки це було «пущення», заходив піст і вони вирішили випити алкоголь. Приблизно об 17.00-17.30 прийшов ОСОБА_11 , і попросив його відвезти разом із ОСОБА_12 на орендовану ним квартиру. У чому він відмовив, бо був напідпитку. ОСОБА_13 наполягав, казав, що це туди й назад, і не займе багато часу, їх там треба залишити, а тому він погодився відвезти їх. Почувши цю розмову, ОСОБА_10 вирішив поїхати з ними і не залишатися. Квартира, куди він їх віз, знаходиться на відстані приблизно 1 км. Проїхавши приблизно 500-700 метрів від роботи, відчув, що задню частину автомобіля заносить, відчув удар і втратив свідомість, прийшов до себе, коли на місці ДТП були працівники надзвичайної служби, далі його доставили до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де він і дізнався, що хлопці померли.

Зазначив, що в той день він не планував нікуди їхати, мав приїхати батько і забрати їх. Сіли в його автомобіль, він був за кермом, ОСОБА_10 сів поряд з ним на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 і ОСОБА_6 - на заднє сидіння, усі вони не були пристебнуті. З ОСОБА_8 дружили з дитинства, виросли разом, з ОСОБА_7 були просто приятелі, він співмешканець його співробітниці, з ОСОБА_6 обвинувачений не був

знайомий. В той день падав дощ та сніг, тому їхати швидко вони не могли, приблизно їхали зі швидкістю до 100 км/год, він був напідпитку, а тому на швидкість не дивився.

Свою вину визнає в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, приніс своїми вчинками багато біди, запевнив суд, що коли вийде на волю, ціле життя буде доказувати, що він виправився та такого більше не станеться.

Захисник у судовому засіданні вказала, що її підзахисний визнавав свою провину з початку слідства, вина ним не заперечується та підтверджується матеріалами кримінального провадження, просила врахувати наявність обставин, які знижують суспільну небезпеку кримінального правопорушення, зокрема те, що обвинувачений не притягувався раніше до відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується на роботі, в обвинуваченого на утриманні є малолітній син, який потребує домашнього догляду, обвинувачений здійснював догляд за своєю бабусею, яка 1940 року народження, його щире каяття та надання сестрою обвинуваченого допомоги родині загиблого ОСОБА_7 з перевезення реанімобілем його тіла в м. Суми.

Просила при обранні міри покарання застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Позиція потерпілих

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в заявах від 28.04.2025 та 26.05.2025 просила проводити судове засідання без її участі, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила суд обвинуваченого суворо не карати.

Суд неодноразово викликав ОСОБА_6 в судові засідання для допиту як потерпілої, відповідно до вимог КПК України, проте для надання показів вона не з`явилася.

Потерпілий ОСОБА_14 в судові засідання не з`являвся. В матеріалах кримінального провадження є заява потерпілого ОСОБА_14 від 31.03.2025, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського управління юстиції ОСОБА_15 , в якій він стверджує, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде, від заявлення цивільного позову відмовляється, судовий розгляд просить проводити у його відсутності, в зв`язку з його проживанням за кордоном, рішення щодо покарання просить визначити на розсуд суду, також просив суворо не карати.

Крім того, 24.06.2025 ОСОБА_14 надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій він зазначив, що обвинуваченим ОСОБА_4 частково відшкодовано йому частину моральної шкоди, що не включає страхові виплати. Матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, має намір стягнути із страхової компанії, в якій застрахований транспортний засіб винуватця у позасудовому порядку, просив зазначити у вироку про намір відшкодувати шкоду із страхової компанії, оскільки це може мати значення при здійсненні страхового відшкодування для сім`ї загиблого, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується показаннями свідків, допитаними під час судового засідання, а також іншими доказами по справі.

Зокрема показаннями свідка ОСОБА_16 - інспектора ІНФОРМАЦІЯ_5 , який

01.03.2025 заступив в добове чергування, біля 17:50 поступило повідомлення про ДТП в м. Яремче неподалік пожежної частини. Приїхавши на місце, побачив перекинутий автомобіль сірого кольору марки «FORD», який пошкодив електроопору та паркан. На місці події були електрики та працівники ДСНС, з лівої частини автомобіля на землі сидів в синій куртці чоловік близько 25 років. Іншому чоловіку надавали допомогу працівники екстреної медичної служби, він був без свідомості. Підійшовши до особи в синій куртці, він почав задавати запитання, на які особа не дуже відповідала, можливо була в стані шоку. Це був обвинувачений ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_16 намагався знайти свідків, відібрати пояснення, там було дуже багато людей. До нього підійшла жінка років 35-40 з чорним волоссям, пояснила, що біля будинку, де сталося ДТП, знайшла мобільний телефон, на якому прокручувалося одне і теж відео. Щоб не заблокувати телефон, він перезаписав це відео на свій телефон. На відео, що триває 10-13 секунд, була молода дівчина, яка сидить позаду водія та знімає себе на камеру, потім переводить камеру на дорогу, за кермом сидить чоловік в синій куртці, і відео через 2-3 секунди зупиняється, можливо був удар в електроопору чи паркан.

Потім приїхала слідчо-оперативна група. Особу чоловічої статі, яка була без свідомості, забрали в ІНФОРМАЦІЯ_4 для надання медичної допомоги, де лікарі констатували смерть. СОГ залишилася на місці події, а його направили в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Приїхавши до лікарні, від побачив, що там знаходилася ця пасажирка, яка знімала відео, лікарі повідомили, що у неї зламана ключиця, чи ліва чи права не пригадує. Дівчина та водій пройшли тест на драгер, які були позитивні, у водія- більше 2 (двох) проміле, у дівчини-приблизно 0,40. У дівчини відібрали пояснення, а мобільний телефон, який йому віддали, він передав Яремчанському слідчому. У дівчини був ще один телефон, вони зрозуміли, що це телефон загиблого, бо там були фото на заставці. ОСОБА_17 пояснила, що вони зі своїм другом десь разом сиділи, до нього подзвонили його друзі, і повідомили, що хочуть їх підвезти додому. Друзі під`їхали, вони сіли в автомобіль біля РЕМу, зробили коло по об`їзній дорозі в м. Яремче, і направилися в сторону селища Делятин. Дівчина повідомила, що швидкість була дуже велика, водій не впорався з керуванням, після чого вона мало що пам`ятає. В стані шоку вона не пам`ятає чи вийшла з автомобіля чи її викинуло з нього, узявши телефон, який був, вона направилася додому, де розповіла усе мамі, а вона попросила сусіда відвезти її в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що в той день, точної дати він не пригадує, працював у свого колеги ОСОБА_19 , який підвозив його додому, і він попросив його заїхати в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Коли вони зупинилися вони десь за 50 метрів біля магазину, по другій лінії зліва, їх обігнав автомобіль можливо «Форд», якого занесло вправо, і через бордюр попав у стовп, та перевернувся. Він вискочив із автомобіля, сказав ОСОБА_19 викликати швидку допомогу. Побачив, як хлопці лежали на асфальті на їхній полосі, дихали, а водій (обвинувачений) рвався до них, а він його стримував, оскільки там висіли електричні проводи, які були під струмом й іскрили. Потім до них підійшов хлопець, можливо зі служби порятунку, знайомий водія, і почав його тримати. І водій, і дівчина перебували у стані шоку, дівчина була молоденька, ходила й шукала свій телефон на тротуарі, а потім просила у нього телефон, бо свій десь втратила. Тих хлопців, що загинули, першого забрала швидка допомога в лікарню, а другий помер, і його віднесли на тротуар. Додатково повідомив, що тоді була слизька дорога, так як падав дощ, і це могло бути причиною заносу автомобіля. На його думку, водій порушив ПДР перевищенням швидкості, яка точно була швидкість не знає.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що коли саме відбувалися ці події точно не пам`ятає, це було весною, приблизно о 17:00-17:30 год, він рухався з м. Яремче в сторону с-ща Делятин, побачив на дорозі аварію, зупинився і впізнав ОСОБА_21 . Підійшов до нього, дав напитися води, він перебував у шоковому стані, не розумів, що з ним відбувається, питався як хлопці. Аварії не бачив, а бачив автомобіль марки «Форд», можливо сірий, лежали тіла людей, яких рятували, він уваги не звертав, а знаходився більше біля ОСОБА_4 , який не міг встати і поворухнутися, його боліла нога. Чи був ОСОБА_4 тверезий не зміг сказати, бо не звертав уваги. Коли ОСОБА_4 забрала бригада швидкої допомоги, він поїхав дальше.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що це було приблизно півтора-два місяці назад, в той день падав проливний дощ, він підїхав до овочевого магазину, бо товариш хотів купити хліб. Вони зупинились на обочині, автомобіль, що їхав за 30 м перед ними різко повернувся вправо і вдарився в стовп, впавши на дах. Він одразу почав дзвонити в швидку, його розпитувалися, що сталося, пояснив, що бачив як з лівої сторони з передніх дверей випав хлопець, що відбувалося з іншого боку він не бачив. Коли приїхала швидка допомога, надавали допомогу тому хлопцеві, що був з правої сторони, це мабуть був ОСОБА_8 , а іншого хлопця поки що ніхто не чіпав, він виповз увесь в крові, ліг на спину і у нього почалися судоми. Він ще раз передзвонив у швидку, сказав давайте другу машину, бо одного забрали, а другий у важкому стані. Прибігли люди, почали робити йому штучне дихання, це нічого не давало, і тут приїхала друга швидка допомога, пробували йому допомогти, нічого не змогли зробити. Вказав, що бачив як обвинувачений, вийшов з машини, почав допомагати тому хлопцеві, що випав з лівих дверей, його відтягували люди, кричали не чіпати його, він перебував у шоці. Дівчина віком 20-25 років середнього зросту, шатенка, просто вийшла з машини, походила трохи, взяла телефон у ОСОБА_18 і пішла. Зазначив, що з обвинуваченим не спілкувався, бачив його перший раз, вважає, що він був у шоковому стані.

Свідок в доповнення пояснив, що йому було дивно, як так сталося та яка причина аварії. Тому він підійшов до машини, подивився на рульові тяги, які були на місці, колеса не лисі, він не розумів причину. На відео з камери з магазину було видно, що машину спочатку підняло в ліву сторону, а потім в праву сторону, тоді машина впала, а водій, на його думку, нічого зробити не міг і від нього нічого не залежало. Можливо це все сталося через воду, що перетікає через дорогу, коли падає дощ, оскільки з території пожежної частини вода тече по правій стороні дороги і перетікає до овочевого магазину.

Щодо швидкості, з якою рухався автомобіль під керуванням обвинуваченого, то свідок ОСОБА_19 не думає, що швидкість автомобіля була велика, близько 60- 70 км/год.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , згідно яких вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , події відбувались весною, удень, було світла частина доби, яка була погода не пригадує, почувши сильний удар вибігла подивитися, що сталося, побачила, що у її паркані лежить перевернута машина, в городі валялись якісь речі, на дорозі, на тротуарі було багато людей. Пригадує, що знайшла телефон у себе на городі, який вона передала працівнику поліції. Це був звичайний айфон, на ньому крутилося якесь відео, екран був темний, там щось відтворювалося. Обвинуваченого не пам`ятає, потерпілих не знає, чий був телефон їй теж невідомо. Машина, яка зіткнулася з стовпом, що перехилився, була перевернутою вверх дном навпроти в`їзду на її подвір`я. Також вказала, що матеріальних претензій не має.

Оцінюючи показання свідків, як джерело доказів в кримінальному провадженні, суд враховує, що останні були допитані під час судового розгляду згідно з вимогами ст. 352 КПК України, будучи під присягою, попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та за дачу завідомо неправдивих показань, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Показання свідків є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, за виключенням деяких розбіжностей в показах свідків та показах ОСОБА_16 , який давав свідчення з чужих слів (потерілої ОСОБА_6 ), які не мають суттєвого значення для кваліфікації діяння чи встановлення винуватості обвинуваченого.

Також винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-рапортом від 01.03.2025, згідно якого 01 березня 2025 року надійшло повідомлення об 17.56 про ДТП в м. Яремче по вул Свободи, нарядом СРПП на місці події було встановлено, що водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки Форд Мондео державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та допустив зіткнення із електричною опорою, внаслідок чого автомобіль перекинувся, працівникам СРПП надавалась допомога

СОГ для встановлення очевидців та забезпечення місця події (а.к.п.7, том №2);

-протоколом огляду місця події від 01.03.2025 із схемою та фототаблицями, який розпочато о 20:10 год та завершено об 22:50 год, відповідно до якого місцем огляду є ділянка вул. Свободи у м Яремче, що одночасно являється ділянкою автодороги «Мукачево-Львів» в напрямку м. Львів. Справа від дороги знаходиться будинок АДРЕСА_2 , господарство якого відгороджено огорожею з металічних листів, яке у місці ДТП має пошкодження з відсутністю листів та їх деформації на протяжності 10,5 м. У місці такого пошкодження знаходиться пошкоджений бетонний стовп (ЛЕП), номер якого нерозбірливий і який зміщений в сторону з місця початкового розташування, та утримується на електричних проводах. Проїзна частина дороги з мокрим асфальтним покриттям, без вибоїн, для двох напрямків руху, дві смуги руху в напрямку огляду і одна смуга шириною 3,4 м в зустрічному напрямку. Зустрічні смуги розділені суцільною осьовою лінією розмітки 1,1, а смуги попутного напрямку розміткою 1.5. Ширина правої смуги 3,9 м, лівої-3,45м. На правому бордюрі на віддалі 8,4 м до ЛЕП (місця первинного розташування) виявлено подряпини протяжністю 0,3 м. На правому трав`яному узбіччі на віддалі 5,2 м до ЛЕП виявлено слід юзу колеса, який під певним кутом веде в напрямку ЛЕП. На трав`яному тротуарі на віддалі 13 м від ЛЕП, перекинутий на дах і передньою частиною на правій смузі розташований автомобіль сірого кольору марки «Форд Мондео» державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому автомобіль переднім правим колесом знаходиться на віддалі 2,1 м від розмітки 1.5 м, а заднім правим - 4,2 м. В автомобілі деформовано передню частину, відсутній передній бампер, деформована задня дверка, права дверка та праве переднє крило з прогином до середини, в якому міг відбитись круглий стовп, шина лівого переднього колеса має проріз кутової форми та деформований диск, решта коліс зі збереженим тиском повітря, розбите переднє вітрове скло, усі ліві, задньої дверки і передньої правої. На даху та у задній частині салону знаходиться чорна чоловіча сумка, в якій знаходиться портмоне з пластиковими картками, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 на ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Уточнення в частині того, що свідоцтво про народження на ОСОБА_4 , а батьком являється ОСОБА_23 . На правому тротуарі на віддалі 6,6 м до розташування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в лежачому положенні на спині головою в напрямку м. Мукачево знаходиться труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який вдягнений у чорні спортивні штани, чорний светр та куртку чорного кольору, приспущені дещо шкарпетки, взуття відсутнє. Також в задній частині салону на даху знаходиться рюкзак чорного кольору, в якому знаходиться ноутбук та оптична «мишка». Після перекидання автомобіля на колеса з рульового колеса було проведено змив на ватну палочку зволожену дистильованою водою, яку в подальшому упаковано в паперовий конверт та вилучено; з поверхні важеля перемикання передач проведено змив на ватну палочку зволожену дистильованою водою, яку в подальшому упаковано в паперовий конверт та вилучено. З місця події вилучено: труп, автомобіль, паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 та свідоцтво про народження НОМЕР_2 . По закінченню огляду транспортний засіб «Форд Мондео» був доставлений до спецмайданчику ГУНП у АДРЕСА_3 (а.к.п.11-25 том №2);

-протоколом огляду місця події від 01.03.2025 та фототаблицями, який розпочато о 20:00 год та завершено об 20:25 год, згідно якого місцем огляду події є сходова клітка, яка знаходиться на задній частині двору КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . З правої сторони біля дверей, які ведуть на приймальний покій вказаної лікарні знаходиться крісло, на якому знаходиться розірвана куртка синьо-чорного кольору. Біля даного крісла знаходиться поліетиленовий пакет жовтого кольору, в якому знаходяться розірвані джинси синього кольору із ремнем чорного кольору та один кросівок (кед). На куртці наявні сліди речовини бурого кольору, зовні схожі на кров. З місця події вилучено: пошкоджену куртку, в яку був одягнутий ОСОБА_4 , яку поміщено в поліетиленовий пакет, горловину якого опечатано; пошкоджені джинси із ремнем та один кед, які поміщено в поліетиленовий пакет, горловину якого опечатано (а.к.п.26-30 том №2);

-протоколом огляду місця події від 01.03.2025 та фототаблицями, який розпочато о 20:35 год та завершено об 21:00 год, відповідно до якого місцем огляду є хол першого поверху КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де знаходиться медичка каталка, на якій під покривалом голубого кольору знаходиться труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя АДРЕСА_5 . Труп розташований обличчям до верху, верхні кінцівки зігнуті у ліктьових суглобах та знаходяться на тулубі. Нижні кінцівки випрямлені. На трупі мається одяг: куртка чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки темного кольору. На грудях з лівої сторони у верхній частині наявне татуювання у вигляді пістолета. На обличчі та штанах наявні сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров (а.к.п.31-34 том №2);

-постановою про визнання речовим доказом від 03.03.2025 , згідно якої змиви з рульового колеса керма та важеля коробки перемикання передач автомобіля марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000203 від 02.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України (а.к.п.35 том №2);

-копією посвідчення водія ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , згідно якого власником автомобіля марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.к.п.36 том №2);

-копією полісу № 223902667 обов`язкового страхування цивільно-правової від повільності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 05.10.2024 по 04.10.2025, відповідно до якого ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ОСОБА_4 застраховано транспортний засіб Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п.37 том №2);

-квитанцією з результатом тесту Alcotest 6810 DRAGER № 8240 від 01.03.2025 об 19:10 год, результат огляду ОСОБА_4 проба позитивна 2,05 проміле (а.к.п.38 том №2);

-фотозображенням результату тестування 2,05 проміле від 01.03.2025 ОСОБА_4 алкотестом DRAGER ARBN-0502 (а.к.п.39 том №2);

-довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_11 » № 3828 від 04.03.2025, згідно якої в крові ОСОБА_4 , 1998 р.н., забір якої проводився 01.03.2025 об 18:30 год в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », етиловий спирт 1,91 проміле (дослідження № 455 від 04.03.2025) (а.к.п.41 том №2);

-постановою про визнання речовим доказом від 02.03.2025, згідно якої автомобіль марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000203 від 02.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та постановлено зберігати його на території спецмайданчика ІНФОРМАЦІЯ_12 у АДРЕСА_3 (а.к.п.42 том №2);

-ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03.03.2025, якою накладено арешт з забороною на користування та розпорядження автомобілем марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 (а.к.п.44-45 том №2);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.03.2025, згідно з якою пошкоджену куртку синього з чорним кольору, пошкоджені джинси синього кольору з ременем чорного кольору, один кед чорного кольору, в які був одягнутий ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000203 від 02.03.2025 (а.к.п.47 том №2);

-ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10.03.2025, відповідно до якої надано слідчим тимчасовий доступ до догоспітального клінічного протоколу, медичної картки стаціонарного хворого, рентгенограм та томограм на ОСОБА_6 , яка знаходиться у КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та провести їх вилучення (а.к.п.50-51 том №2);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2025, відповідно до якого старшим слідчим СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_24 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10.03.2025, вилучено в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » медичну картку № 724 на ОСОБА_6 (а.к.п.52-53 том №2);

-постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 03.03.2025, згідно з якою слідчим СВ відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_25 , здійснено зняття показань з камер відеоспостереження, встановлених на зовнішній частині приміщення магазину , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , які знаходяться у володінні ОСОБА_26 , за приблизний період часу з 17:40 год по 18:10 год 01.03.2025 (а.к.п.54-55 том №2);

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 03.03.2025, яке розпочато об 17:25 год та завершено об 17:35 год, згідно з яким слідчим СВ відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_25 здійснено записи двох відеофайлів за період часу з 18:07 год по 18:14 год 01.03.2025 на оптичний DVD-R диск, на що ОСОБА_26 добровільно погодився, та повідомив, що вказані камери відеоспостереження випереджають реальний час за Києвом на 17 хвилин (а.к.п.56 том №2);

-протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації від 03.04.2025 із додатком DVD-R диском, при перегляді встановлено, що відеозапис ведеться із камери зовнішнього спостереження, встановленої на верховій опорі будівлі і направлена на вхідні двері магазину, тротуар та частково на проїзну частину дороги, по якій рухаються транспортні засоби, при показах таймера 08:08:04 справа від камери по середній смузі проїздної частини, рухається автомобіль сірого кольору у стадії заносу у праву від осі напрямку, а по лівій смузі рухається автомобіль булого кольору моделі кросовер, надалі автомобіль сірого кольору в процесі заносу виїжджає на правий тротуар дороги та зображення пропадає об 18:14:16 год (а.к.п.57-59 том №2);

-даними, що містяться на оптичному носії DVD-R з відеозаписом з магазину у АДРЕСА_6 , який є додатком до вищевказаного протоколу, та відповідають його змісту (а.к.п.60 том №2);

-постановою про визнання речовим доказом від 03.03.2025, згідно якої оптичний DVD-R- диск марки «Verbatim 4.7 GB 16X 120 Min» з відеозаписом з магазину по АДРЕСА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000203 від 02.03.2025 (а.к.п.61 том №2);

-протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації від 03.04.2025 із додатком DVD-R диском, при перегляді якого встановлено, що на відеозаписі видно як здійснюється запис відео з іншого мобільного телефону, на якому є зображення обличчя дівчини, яка знаходиться в салоні автомобіля, який рухається, далі вона наводить камеру вперед і видно, що вона знаходиться на задньому сидінні автомобіля, за кермом якого сидить чоловік у куртці з рукавами синього кольору, в цей час видно на телефоні годину «18:12». Надалі водій випереджає якийсь автомобіль білого кольору, що рухається в попутному напрямку по правій смузі, водій робить різкі повороти керма вправо та вліво, потім камера телефону ховається за спинку водія та запис повторюється знову (а.к.п.63 том №2);

-даними, що містяться на оптичному носії DVD-R з відеозаписом з мобільного телефону ОСОБА_16 , який є додатком до вищевказаного протоколу, та відповідають його змісту (а.к.п.64 том №2);

-постановою про визнання речовим доказом від 03.04.2025, згідно якої оптичний DVD-R- диск марки «Verbatim 700 МВ 52X 80 Min» з відеозаписом з мобільного телефону ОСОБА_16 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000203 від 02.03.2025 (а.к.п.65 том №2);

-протоколом огляду від 24.03.2025, згідно якого об`єктом огляду являється мобільний телефон «Айфон 11», який добровільно виданий ОСОБА_6 , при увімкненні встановлено, що є фотозображення та відеофайли, зокрема записи за 01.03.2025, записані о 17:48, 17:49, 17:50 та 17:50 год на яких видно, що в салоні молода дівчина знімає рух автомобіля коло ринку й дальше по об`їзній м. Яремче, в салоні музика, водій одягнений в куртку з рукавом синього кольору та в блайзері, відволікається на перемикання музики, справа від водія сидить чоловік одягнений у куртку чорного кольору (а.к.п.67-69 том №2);

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виданого 10.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_13 серії НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що 10.03.2025 складено актовий запис №129 (а.к.п.73 том №2);

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виданого повторно 22.11.2005 ІНФОРМАЦІЯ_15 , актовий запис № 162, серії І-БП № 015367 (а.к.п.73 том №2);

-даними, що містяться на оптичному носії DVD-R з відеозаписом з нагрудних камер працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_27 (а.к.п.77 том №2);

-висновком судово-медичної експертизи № 72 від 09.04.2025 (за медичними документами), відповідно до якого у ОСОБА_6 мав місце закритий травматичний перелом тіла лівої ключиці. Вищевказана травма отримана від дії тупого твердого предмету або удару до такого, може відповідати терміну утворення вказаному в даній постанові. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» закритий травматичний перелом тіла лівої ключиці відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я (а.к.п.78-79 том №2);

-лікарським свідоцтвом про смерть № 23 від 03.03.2025, виданого судмедекспертом ОСОБА_28 , відповідно до якого місце смерті: м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, на автодорозі, дата травми 01.03.2025, причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата, розрив печінки, закрита травма живота (а.к.п.80 том №2);

-висновком судово-медичної експертизи Надвірнянського міжрайонного відділення судмедекспертизи « ІНФОРМАЦІЯ_16 » № 23 від 28.03.2025 з Додатком та Контурним малюнком, яка розпочата 03.03.2025 та закінчена 28.03.2025, відповідно до якого:

1. Експертизою трупа ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: закрита травма живота з розривом печінки та гострою крововтратою, закрита травма правої половини грудної клітки у вигляді перелому ребер, садно та забійна рана обличчя, садна правої кисті, садна лівої гомілки. Вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів або удару до таких, незадовго до настання смерті, на що вказує їх характер. закрита травма живота з розривом печінки та гострою крововтратою та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; закрита травма правої половини грудної клітки у вигляді перелому ребер має ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, решта виявлених тілесних ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

2. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої травми живота у вигляді розриву печінки, яка ускладнилася гострою крововтратою, що і було безпосередньою причиною смерті. 3 моменту смерті на момент експертизи трупа ОСОБА_7 пройшло в межах двох діб, на що вказують ранні трупні зміни.

3. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_7 , виявлено: етиловий спирт в концентрації відповідно кров-0,67 г/л (проміле); сеча-1,44 г/л (проміле), не виявлено: метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів. (Висновок Експерта № 368 від 24.03.2025). Вказане свідчить, що на момент смерті ОСОБА_7 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Така концентрація етилового алкоголю в крові стосовно живих осіб могла відповідати легкому ступеню алкогольного

сп`яніння та перебував у фазі виведення алкоголю з організму (а.к.п.81-85, 89-90 том №2);

-висновком експерта ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 217 від 11.03.2025, згідно з яким в крові із трупа ОСОБА_7 виявлені антигени А і В за ізосерологічної системи АВО (а.к.п.86 том №2);

-висновком експерта ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 368 від 25.03.2025, відповідно до якого: при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виявлено етиловий спирт в концентрації: кров - 0,67 г/л (проміле), сеча - 1,44 г/л (проміле); не виявлено в крові та сечі метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів (а.к.п.87- 88 том №2);

-лікарським свідоцтвом про смерть № 22 від 03.03.2025, виданого судмедекспертом ОСОБА_28 , згідно з яким смерть настала по дорозі в лікарню в м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області 01.03.2025, причиною смерті ОСОБА_8 є набряк та набухання головного мозку, перелом основи черепа, закрита черепно-мозкова травма (а.к.п.91 том №2);

-висновком судово-медичної експертизи Надвірнянського міжрайонного відділення судмедекспертизи « ІНФОРМАЦІЯ_16 » № 22 від 28.03.2025 з Додатками та Контурним малюнком, яка була розпочата 03.03.2025 та закінчена 28.03.2025, відповідно до якого:

1. Експертизою трупа ОСОБА_8 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, садна та забійні рани обличчя, забійна рана потиличної ділянки, садна правої кисті, садно ділянки правого колінного суглобу. Вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів або удару до таких, незадовго до настання смерті, на що вказує їх характер. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку та забійної рани потиличної ділянки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; решта виявлених тілесних ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

2.Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку та забійної рани потиличної ділянки, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що і було безпосередньою причиною смерті. З моменту смерті на момент експертизи трупа ОСОБА_8 пройшло в межах двох діб, на що вказують ранні трупні зміни. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 виявлено: етиловий спирт в концентрації відповідно кров-0,92 г/л (проміле); сеча-1,86 г/л (проміле), не виявлено: метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів. (Висновок Експерта N?367 від 24.03.2025). Вказане свідчить, що на момент смерті ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.92-96, 100-102 том №2);

-висновком експерта ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 216 від 07.03.2025, відповідно до якого: в крові з трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , виявлені антигени А і В за ізосерологічною системою ABO (а.к.п.97 том №2);

-висновком експерта ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 367 від 25.03.2025, відповідно до якого: при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , виявлено етиловий спирт в концентрації: кров - 0,92 г/л (проміле), сеча - 1,86 г/л (проміле); не виявлено в крові та сечі метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів (а.к.п.98-99 том №2);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_18 № 308/25-28 від 27.03.2025, з якої вбачається, що на момент проведення дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки «FORD Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_7 знаходилася в непрацездатному та функціонально непридатному стані, та не могла виконувати функцію загальмовування та

зменшення швидкості автомобіля. Непрацездатність робочої гальмівної системи (РГС) автомобіля виникла через руйнування гальмівного диску ГМ лівого переднього колеса автомобіля. На момент проведення дослідження система рульового керування автомобіля марки «FORD Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_8 знаходилася в непрацездатному та функціонально непридатному стані та не могла безпечно виконувати функцію зміни напрямку руху автомобіля. Непрацездатність системи рульового керування автомобіля виникла через деформацію лівої рульової тяги лівого переднього колеса автомобіля та порушення геометрії рульового керування в результаті роз`єднання кінематичного зв`язку нижньої кульової опори ступиці лівого переднього колеса автомобіля зі ступицею. На момент проведення дослідження ходова частина автомобіля марки «FORD Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_9 знаходилася в непрацездатному та функціонально непридатному стані, та не могла виконувати функцію передбачену конструкцією. Вказаний стан ходової частини виник через пошкодження коліс з лівої сторони з втратою герметичності шин, роз`єднання кінематичного зв`язку нижньої кульової опори ступиці лівого переднього колеса автомобіля зі ступицею та деформацію нижнього ричага ступиці лівого переднього колеса.

Характер та зовнішній вигляд пошкоджень (відмови) робочої гальмівної системи, системи рульового керування та ходової частини автомобіля «FORD Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_10 вказує на те, що вони могли виникнути лише в процесі розвитку ДТП при контактуванні лівого переднього колеса та ходової частини в цьому місці з твердою перешкодою, та прикладанні до цього колеса та ходової частини автомобіля значних ударних навантажень підчас розвитку ДТП.

Враховуючи результати проведеного дослідження технічного стану робочої гальмівної системи, системи рульового керування та ходової частини автомобіля марки «FORD Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_11 , відповіді на питання: «чи є відмова наслідком конструктивних недоліків рульового керування, ходової частини та гальмівної системи автомобіля марки «FORD Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_9 або ж порушенням правил їх експлуатації і чи мав водій можливість виявити їх несправність до настання ДТП?» позбавлені логічного змісту і відповідь на них не дається (а.к.п.103-111 том №2);

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-25/4661-ІТ від 27.03.2025, згідно якої зроблені наступні висновки:

1.В загальному випадку, в дорожньо-транспортній ситуації, яка розглядається, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_11 - повинен був керуватись вимогами пунктів 2.3 б), 12.4 та 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто повинен був, рухаючись даною ділянкою дороги, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, із такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, яка при цьому не повинна була перевищувати 50 км/год.

2.З причин вказаних у дослідницькій частині даного висновку, в діях водія автомобіля Ford Mondeo р.н. НОМЕР_9 , ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху, яка з технічної точки зору, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП.

3.Питання щодо причини настання даної дорожньо-транспортної пригоди виходить за межі компетенції судового експерта. Вирішення питання потребує застосування знань у галузі права, всебічної оцінки всіх зібраних у справі доказів (у тому числі висновків судових експертиз), що є прерогативою слідчого (суду) (а.к.п.112-117 том №2).

Суд враховує витяг з ЄРДР №0000203 від 02.03.2025 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 286-1 КК України, як доказ законності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів (а.к.п.3 том №2).

Досліджені документи є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Висновки суду

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, допитавши останнього та свідків, дослідивши письмові докази, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило, потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть кількох осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.01.2024 у справі №283/2169/19, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину.

При встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку та готовий нести покарання.

Відтак обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно з вимогами ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Статтею 50 КК України, передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Частиною 2 статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 ), суди при призначенні покарання в

кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, та вимогами ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Разом з тим, злочин, передбачений ч.4 ст. 286-1 КК України, хоч і відноситься до злочинів вчинених з необережності, однак належить до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, полягає в тому, що вчинюється джерелом підвищеної небезпеки, а саме тра нспортним засобом і в даному випадку призвів до непоправних наслідків у виді смерті кількох осіб, що відноситься до охоронюваної державою найважливішої соціальної цінності - життя і здоров`я людини.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 286-1 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України відносить до категорії особливо тяжких злочинів.

Також суд, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує наступне:

-обставину, що пом`якшує покарання (щире каяття);

-особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, кримінальне правопорушення вчинено ним вперше, одружений (а.к.п 138 том №2), має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_29 , 2022 року народження (а.к.п.139 том №2), який потребує домашнього догляду (а.к.п. 149 том №2), має місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, здійснював догляд за бабусею ОСОБА_30 , 1940 року народження (а.к.п. 144, 145 том № 2), раніше не судимий (а.к.п.46 том № 1), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.38 том № 1), та його ставлення до вчиненого, а також його поведінку після вчинення злочину, який усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся, готовий нести відповідальність та має намір виправитися;

- суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з огляду на його перебування у стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, адже водій у стані алкогольного сп`яніння становить загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а також безпосередньо для себе особисто, та серед іншого, власності третіх осіб;

- наслідки, що настали в результаті даного кримінального правопорушення: загинуло двоє молодих людей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і травмована ОСОБА_6 , які добровільно сіли в автомобіль ОСОБА_31 та всі перебували в стані алкогольного сп`яніння;

-позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка в заяві від 26.02.2025 вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила суд обвинуваченого суворо не карати;

-позицію потерпілого ОСОБА_14 , який в заяві від 24.06.2025 стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 частково відшкодував йому моральну шкоду. Матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, має намір стягнути із страхової компанії, в якій застрахований транспортний засіб винуватця у позасудовому порядку.

Суд звертає увагу, що думка потерпілих при призначенні покарання враховується в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, проте вона не є вирішальною та обов`язковою для суду при визначенні остаточного покарання (постанова ВС від 28.01.2025 у справі №158/1422/23).

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_32 , батька загиблого ОСОБА_8 , від 23.06.2025 (а.к.п.107 том №1), в якій він зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_4 йому не було відшкодовано жодних коштів, відтак він має намір відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в позасудовому порядку за рахунок страхової компанії, в якій застрахований транспортний засіб ОСОБА_4 .

Однак таку заяву суд не бере до уваги, оскільки на досудовому слідстві 23.03.2025 ОСОБА_33 подав заяву, яка міститься в матеріалах даного кримінального провадження (а.к.п.37 том №1), відповідно до якої ні він, ні його дружина не мають жодних претензій до обвинуваченого і в майбутньому не будуть мати, а також не бажає вступати в якості потерпілої сторони в даному кримінальному провадженні. Оскільки під час судового розгляду ОСОБА_33 також не звертався про визнання його потерпілим, то він не набув в даному кримінальному провадженні процесуального статусу як потерпілого.

З приводу позиції сторони захисту про застосування судом більш м`якого покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом, відповідно до статті 69 КК України, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 69 КК визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Водночас, Верховний Суд у своїх постановах (від 27.04.2021 у справі №712/4384/20, від 17.09.2024 у справі №445/731/23) неодноразово вказував на те, що частина 1 положення статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише "за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину". Ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим та недоцільним.

На переконання суду, враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності та дані про особу винного, відсутні правові підстави для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, а зазначені стороною захисту дані про особу обвинуваченого та посилання на обставини, що потерпілі не мають претензій до обвинуваченого, не дають підстав вважати, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим, не є самостійними підставами для застосування до нього ст. 69 КК України, а дають лише підстави для призначення покарання в мінімальних його межах, передбачених санкцією відповідної статті.

Твердження адвоката ОСОБА_5 про те, що обвинувачений є опікуном ОСОБА_30 , яка перебуває на його утриманні, не заслуговує на увагу, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин не надано, а Висновок № 7 від 28.02.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі, виданий ОСОБА_34 , дійсний до 28.02.2025 (а.к.п. 143 том №2); а довідка про отримання (неотримання) допомоги, яка видана ОСОБА_4 від 07.03.2024 свідчить про те, що він перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_19 та йому з 01.03.2024 по 28.02.2025 призначено компенсацію з догляду на непрофесійній основі (а.к.п.143-145 том №2), що на думку суду не є доказом утримання обвинуваченим такої особи, оскільки утримання особи це ситуація, коли людина перебуває на повному матеріальному забезпеченні іншої особи або одержує від неї допомогу, яка є основним і постійним джерелом її існування.

Із врахуванням всіх обставин справи, позиції прокурора, думки потерпілих, позиції сторони захисту, зважаючи на наявність тяжких невідворотних наслідків, що настали у вигляді загибелі двох осіб, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді основного покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям без застосування ст. 69 КК України, однак у мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Крім того, суд враховує, що зі змісту санкції частини четвертої статті 286-1 КК України вбачається, що при засудженні особи за ч. 4 ст. 286-1 КК України позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим покаранням.

З огляду на конкретні обставини, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, вчинених з необережності та без умислу, а також їх наслідків, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому додаткове покарання - позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Саме таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначене покарання також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним»; «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи». Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії").

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.03.2025, ОСОБА_4 було фактично затримано 02.03.2025 об 02 год. 30 хв. (а.к.п.118 том №2). Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду ухвалою від 03.03.2025 обрав щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 29 квітня 2025 року. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28.04.2025 було також застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а ухвалами від 13.06.2025 та від 22.09.2025 строк запобіжного заходу продовжувався.

Зважаючи, що судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне у строк відбування покарання зарахувати обвинуваченому строк перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 02.03.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 15 110,10 грн.

Також у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, ч. 4 ст. 286-1 КК України, ст. 124, 368-369, 371-374, 392, 395 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання з 02 березня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, з моменту затримання, тобто з 02.03.2025 по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередньо обраний - у виді тримання під вартою у Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_20 ».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз:

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 308/25-28 від 27.03.2025 в розмірі 12 722,40 грн (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві гривні сорок копійок),

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-25/4661-ІТ від

27.03.2025, в розмірі 2 387,70 грн (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок).

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-автомобіль марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 повернути власнику, скасувавши арешт, який накладено ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_21 від 03.03.2025 у справі № 344/3728/25;

-змиви з рульового колеса керма та важеля коробки перемикання передач автомобіль марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 - знищити;

-пошкоджену куртку синього з чорним кольору, в яку був одягнутий ОСОБА_4 , пошкоджені джинси синього кольору з ременем чорного кольору, один кед чорного кольору, в які був одягнутий ОСОБА_4 - повернути власнику;

-три DVD-R диски з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду привести до виконання з моменту набрання ним законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_35