Справа № 131/1478/25
Провадження № 1-кп/131/90/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 12.07.2025

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці, Іллінецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 у вечірню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись на території домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , помітив, що гаражні ворота приміщення гаража незамкнені на замок та відчинивши їх всередині приміщення побачив скутер марки «Honda Takt AF24», без державного номерного знаку, темно-зеленого кольору, власником якого являється ОСОБА_8 . Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним скутером з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь. В подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, зайшовши у приміщення гаража через відкриті гаражні ворота проник у дане приміщення, підійшов до скутера марки «Honda Takt AF24» темно-зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , в замку запалювання якого знаходилися ключі від нього, взяв його руками за кермо, за допомогою фізичної сили викотив із приміщення гаража та в подальшому за межі зазначеного домогосподарства і заштовхав вказаний транспортний засіб до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , таким чином незаконно заволодів скутером марки «Honda Takt AF24» та розпорядився ним на власний розсуд. Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 1616/25-21 від 15.07.2025 ринкова вартість скутера марки «Honda Takt AF24», станом на 08.07.2025 складала 9385,56 грн. (дев`ять тисяч триста вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят шість копійок). Крім цього, ОСОБА_4 08.07.2025 у вечірню пору доби, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, після незаконного заволодіння вищевказаним мопедом, продовжуючи свої протиправні дії, через металеву не замкнуту хвіртку зайшов на території домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства, що в АДРЕСА_2 підійшов до приміщення гаража, де відчинені вхідні двері з метою таємного викрадення чужого майна. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє на підставі Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 на 90 діб 09.05.2025 (затверджений Законом № 4356-ІХ від 16.04.2025), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно через незамкнені вхідні двері, гаража проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав, бензокосу марки «Агромаш» моделі «АМ-630М» та повітродувку марки «STIHL» моделі «BG 50», власником яких являється ОСОБА_8 , після чого залишив територію домогосподарства, попрямувавши до свого місця проживання, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 6139 грн. 94 коп., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи № 1613/25-21 від 15.07.2025, ринкова вартість садової повітродувки марки «STIHL» моделі «BG 50», станом на 08.07.2025 складала 4809 грн. 94 коп., та ринкова вартість бензокоси марки «Агромаш» моделі «АМ-630М», станом на 08.07.2025 складала 1330 грн. 00 коп.

Потерпілий ОСОБА_8 надав суду показання, що його сестра, ОСОБА_7 , надала йому довіреність на представництво її інтересів та доручила йому наглядати за її будинком та майном за адресою: АДРЕСА_2 . Власники майна виїхали до Польщі. Потерпілий знав про наявність майна (бензокоса, бетономішалка, шуруповерт, дриль та інша техніка й обладнання, мопед), оскільки відвідував сестру перед війною та наглядав за господарством. Він повідомив, що було виявлено, що у будинку, який був замкнений та мав огорожу, незаконно перебували сторонні особи, які вчинили там безлад, курили та позривали замки. Потерпілий звернувся до поліції з приводу вчиненої крадіжки вищезазначеного майна, яке знаходилося у гаражі. Потерпілий зазначив, що два місяці до виявлення крадіжки він не відвідував будинок, оскільки перебував на лікуванні. Працівники поліції проводили розшукові заходи, внаслідок яких було знайдено частину викраденого майна, а також встановлено обвинуваченого ОСОБА_4 та інших осіб, які брали участь у вчиненні кримінального правопорушення, але відповідно до закону не можуть бути притягнені до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду показання, що він дійсно вчинив крадіжку майна, зазначеного в обвинувальному акті, у будинку в селі Неменка, на вулиці Ніщинського (на якій також проживає сам обвинувачений). Він пояснив, що прийшов нарвати вишень на компот і побачив вирвані замки та привідкриті двері в гаражі. Він помітив, що там стоїть скутер «Хонда». Обвинувачений зазначив, що не знає, чому так вчинив, але взяв скутер, хотів подивитися, що там ще є. Після цього він забрав скутер додому та забрав ще інше майно (вказане в обвинувальному акті). Наступного дня його товариш захотів купити цей скутер, забрав його, але так і не купив. Саме у цього товариша поліція згодом виявила викрадений скутер. Обвинувачений додав, що з потерпілим примирився, щиро кається у скоєному, вчиняти крадіжку він не хотів і жалкує про вчинене. Також він повідомив, що сам хворіє.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний повністю визнав свою вину, надав правдиві показання, що відповідають обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, та щиро покаявся у скоєному. Обґрунтовуючи позицію щодо міри покарання, захисник просив суд врахувати відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого ОСОБА_8 , оскільки обвинувачений у повному обсязі відшкодував завдану шкоду. ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше. За місцем проживання характеризується позитивно (або принаймні посередньо), оскільки жодних компрометуючих даних щодо нього не надходило. Також стороною захисту надано документи, що підтверджують наявність у обвинуваченого захворювань. Адвокат наголосив, що у справі наявні кілька обставин, які істотно пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування матеріальної шкоди. З огляду на це, захисник просив за ч. 2 ст. 289 КК України застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, а саме 4 роки позбавлення волі. За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, захисник просив визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, стан здоров`я обвинуваченого та його позитивну поведінку після вчинення злочину, адвокат просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Тривалість іспитового строку захисник залишив на розсуд суду, запропонувавши термін 1 рік. Додатково захисник звернув увагу суду на те, що викрадений скутер був у несправному стані, а тому реальне позбавлення волі за таких обставин було б надмірною мірою покарання. Також адвокат додав, що наразі ОСОБА_4 проходить військово-лікарську комісію, оскільки має бажання проходити військову службу та захищати Батьківщину.

Крім показів потерпілого та обвинуваченого, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України подані наступні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що були досліджені в судовому засіданні:

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2025, згідно з яким ОСОБА_8 заявив про те, що невідомі особи в період часу з червня по 12.07.2025 року шляхом проникнення в гараж вчинили крадіжку;

Заява ОСОБА_8 про крадіжку від 12.07.2025;

Протокол огляду місця події від 12.07.2025;

Фототаблиця до протоколу огляду місця події;

Заява ОСОБА_9 про добровільну видачу працівникам поліції скутера Honda зеленого кольору;

Протокол огляду місця події стосовно заяви ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 ;

Диск з відеофактами огляду місця події від 12.07.2025, АДРЕСА_3 ;

Заява ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції мотокоси, вітродуйки;

Протокол огляду місця події від 12.07.2025 за участю користувача приміщення ОСОБА_4 ;

Диск до огляду місця події від 12.07.2025 за участю користувача приміщення ОСОБА_4 ;

Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.07.2025;

Квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №123;

Постанова про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 18.07.2025;

Постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи від 14.07.2025;

Висновок експерта від 15.07.2025 № 1613/25-21 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи;

Висновок експерта від 15.07.2025 № 1616/25-21 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи;

Протокол огляду предмета від 13.07.2025 (скутера марки Honda);

Фототаблиця до протоколу огляду предмета;

Ухвала слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.07.2025 про накладення арешту;

Постанова про призначення судово-дактилоскопічної експертизи від 19.07.2025;

Протокол проведення слідчого експерименту від 22.07.2025 року за участю ОСОБА_4 ;

Диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту;

Висновок експерта від 24.07.2025 № СЄ-19/102-25/16358-Д;

Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 09.09.2025;

Будівельний паспорт, реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також досліджено дані, що характеризують особу обвинуваченого:

Вимога, згідно з якою встановлено, що ОСОБА_4 судимості не має;

Копія паспорта ОСОБА_4 ;

Повідомлення з КНП "Іллінецька міська лікарня" Іллінецької міської ради від 15.07.2025 № 01-32: ОСОБА_4 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з 2015 року, діагноз F10.4; за амбулаторною психіатричною допомогою протягом останніх п`яти років не звертався;

Інформація з Іллінецької міської ради від 14.07.2025 № 03-16/1079: ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; за час проживання на території Іллінецької міської ради компрометуючі матеріали відносно нього до Іллінецької міської ради не надходили;

Висновки ультразвукового дослідження ОСОБА_4 від 22.07.2025;

Оцінюючи докази, здобуті під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони містять фактичні дані, що мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, передбачені КПК України як джерела доказування та зібрані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства. Фактичні дані, що містяться в доказах, збігаються з показаннями обвинуваченого та потерпілого, узгоджуються із зібраними та детально дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Отже, суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінюючи наведені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, враховуючи показання обвинуваченого та свідків, критично оцінивши аргументи сторони захисту, приходить «поза розумним сумнівом» до висновку про доведеність факту вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні цих кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у приміщення і за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення та вчинена в умовах воєнного стану.

Вказаний висновок суду узгоджується з п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України під час досудового розслідування не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, яке є тяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього не надходило, суд приходить до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішуючи питання про незастосування конфіскації майна за ч. 2 ст. 289 КК України, суд враховує факт повного відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суму завданої шкоди. Отже, призначення додаткового покарання у виді конфіскації було б надмірним тягарем, що не відповідає принципу пропорційності та індивідуалізації відповідальності.

Також, враховуючи вищевикладене, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього не надходило, суд приходить до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Визначаючи можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування завданих збитків, а також особу винного. Суд переконаний, що вказані обставини у своїй сукупності не лише формально пом`якшують відповідальність, а й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Так, суд вбачає у діях ОСОБА_4 не лише формальне визнання вини, а й психологічний стан самозасудження. Це підтверджується послідовною поведінкою обвинуваченого протягом усього провадження: він дав правдиві та вичерпні показання, не намагався перекласти відповідальність на інших осіб або виправдати свої дії обставинами, а навпаки висловив глибокий жаль перед потерпілим та судом. Така критична оцінка власної протиправної поведінки свідчить про внутрішні переживання обвинуваченого та щире бажання виправити ситуацію.

Активна роль обвинуваченого в процесі розкриття злочину виявилася у наданні органам досудового розслідування інформації, яка не була відома слідству на момент початку провадження. Зокрема, ОСОБА_4 добровільно вказав на місцезнаходження викраденого майна (мотокоси та повітродувки), яке він зберігав за місцем свого проживання, та детально розповів про обставини передачі скутера Honda Takt AF24 третій особі ( ОСОБА_9 ), що дало змогу працівникам поліції оперативно вилучити транспортний засіб. Крім того, обвинувачений взяв участь у слідчому експерименті, де детально відтворив механізм проникнення до приміщення та заволодіння майном, чим значно спростив та прискорив процес доказування.

Посткримінальна поведінка обвинуваченого була спрямована на повне усунення негативних наслідків. Ще до моменту ухвалення вироку ОСОБА_4 вжив заходів для повернення всього майна власнику, майнова шкода потерпілому відшкодована, що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_8 від 14.10.2025 про відсутність претензій до обвинуваченого.

Суд вважає, що призначення навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України (5 років позбавлення волі), було б явно несправедливим та невідповідним тяжкості вчиненого. За таких виключних обставин, суд вбачає підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення основного покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Остаточне покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за правилами ст. 70 КК України.

Вирішуючи питання про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства на підставі ст. 75 КК України, суд виходить з наступного. У справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 ЄСПЛ зазначив, що суд має оцінювати ймовірність утримання особи від вчинення нових злочинів без фактичного виконання покарання, враховуючи її особистість, обставини вчиненого, поведінку після злочину та наслідки відстрочки. Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 характеризується відсутністю компрометуючих матеріалів з боку органу місцевого самоврядування, кримінальні правопорушення вчинив вперше. Обвинувачений виявив критичне ставлення до вчинених правопорушень, що підтверджується його стабільною поведінкою щодо виконання процесуальних обов`язків та повним визнанням вини під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Крім того, в судових засіданнях обвинувачений неодноразово в своїх висловлюваннях шкодував про вчинене. Суд оцінює ризик вчинення повторного правопорушення як низький, оскільки соціально-виховний потенціал особи не є вичерпаним. Враховуючи зазначене, відсутність обтяжуючих вину обставин, також і позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та запобігання новим злочинам можливе в умовах контролю органу пробації без фактичного відбування покарання. У зв`язку з цим, суд ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням заподіяна на суму 15525,5 грн. Згідно заяви потерпілого ОСОБА_8 від 14.10.2025 вказана шкода відшкодована йому в повному обсязі, претензій з цього приводу не має. Цивільний позов не заявлявся.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів складають 5622,76 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, підстави для застовування запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 69, 70, 75, 76, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз, які становлять 5622 (п`ять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 76 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.07.2025, справа № 131/1099/25, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: - бензокосу, марки «АГРОМАШ АМ630М»; - повітродуйний пристрій марки «STIHL», моделі «BG 50»; - мопед, марки «HONDA», моделі «Tact», шасі НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: