УХВАЛА

06.10.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №00000120 від 04.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що в ході перевірки матеріалів кримінального провадження №0000283 від 20.06.2025 внесеного ДО ЄРДР СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст. 309 КК України встановлено, що у достовірно невстановлений день, час та місці, невстановленою особою збуто ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наркотичну речовину.

За даним фактом 04.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000120, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

12.09 2025 на адресу СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про те, що під час проведення першочергових заходів направлених на розкриття даного кримінального правопорушення було встановлено той факт, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 , за наявною оперативною інформацією від негласних джерел вчиняє кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин. Під час спілкування з сусідами останнього, мешканці вказують, що ОСОБА_5 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 . В ході спілкування сусіди, які проживають по АДРЕСА_2 , повідомили, що неодноразово помічали як ОСОБА_5 відвідують особи зовні схожі на наркозалежних, чим насторожують останніх.

Також, в ході проведення оперативно-розшукових заходів за допомогою негласного джерела було отримано інформацію оперативного характеру про те, що за даною адресою ОСОБА_5 займається зберіганням, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, прекурсорів, для подальшого їх зберігання та збуту.

Зокрема, злочинна діяльність ОСОБА_5 підтверджується: показаннями свідка ОСОБА_6 від 01.09.2025 яка повідомила, що гр. ОСОБА_7 , дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 , інколи поводить себе неадекватно, перебуває під впливом наркотичних речовин, також останнього неодноразово відвідують особи схожі на наркозалежних; показаннями свідка ОСОБА_8 від 01.09.2025 яка повідомила, що гр. ОСОБА_5 , дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 , має судимості за зберігання наркотичних речовин, інколи поводить себе неадекватно, перебуває під впливом наркотичних речовин, також останнього неодноразово відвідують особи схожі на наркозалежних;

02.10.2025 під час проведення обшуку у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: Предмет зовні схожий на пристрій для куріння з нашаруванням, який поміщено до спец-пакету №Р8Р3236715; Паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, який поміщено до спецпакету №Р5Р1168188; що було визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2025 у справі № 295/12914/25 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення з метою виявлення та вилучення з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукування та вилучення речей, а саме: психотропних речовин, наркотичних засобів та прекурсорів, приладдя та компонентів для виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин, мобільних телефони, сім-карток операторів мобільного зв`язку, записи з приводу придбання, зберігання та реалізації наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що можуть міститися в зошитах, записниках, блокнотах, окремих аркушах паперу, а так само на комп`ютерах, ноутбуках, планшетах та оптичних дисках, квитанцій про отримання та переказ грошових коштів, банківських карток.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.10.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2025 у справі № 295/12914/25 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:предмет зовні схожий на пристрій для куріння з нашаруванням, який поміщено до спец-пакету №PSP3236715; паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, який поміщено до спецпакету №PSP1168188.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити ОСОБА_5 можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1