Справа № 577/516/26
Провадження № 1-кс/577/105/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2026 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 30.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 3 батальйону територіальної оборони територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2026 року молодший сержант ОСОБА_5 призначений на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 3 батальйону територіальної оборони територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 .

29 січня 2026 року, ОСОБА_5 заступив на чергування по здійсненню охорони мосту між с. Чумакове та с. Червона Слобода Буринської ОТГ, Конотопського району, яке ніс в тимчасовому приміщенні для обігріву, розташованому неподалік мосту.

Близько 17 години в цей же день до ОСОБА_5 до вказаного приміщення для обігріву прийшла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою ОСОБА_5 був знайомий близько року та систематично мав статеві відносини з нею.

Під час спілкування та розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 близько 21 години 29.01.2026 року у тимчасовому приміщенні для обігріву виникла сварка, на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 схопив закріплену за ним вогнепальну зброю - АК 74, номер НОМЕР_2 , 1982 року випуску, який висів на стіні всередині тимчасового приміщення для обігріву, привів її у бойову готовність та здійснив постріл в область живота ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді множинних травм органів тазу, від яких та померла на місці скоєння злочину.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №6 від 30.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла внаслідок множинних травм органів тазу в результаті нападу з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Здійснюючи постріл в область живота потерпілої з вогнепальної зброї, тобто у місце розташування життєво важливих органів людини, ОСОБА_5 передбачав наслідки у виді настання смерті ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За вказаним фактом слідчим відділом Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 30.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

30.01.2026 року о 16:40 ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

31.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри доводиться рядом доказів, зібраних під час досудового розслідування, зокрема: частково показами самого підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив факт здійснення одного пострілу із закріпленої за ним стрілецької зброї в сторону ОСОБА_7 , зазначивши, що не знав, що у патроннику знаходиться патрон і просто хотів налякати останню, протоколом огляду від 30.01.2026 року, в ході якого було вилучено закріплену за ОСОБА_5 автоматичну стрілецьку зброю та патрони, протоколом огляду місця події від 30.01.2026 року, яким зафіксовано обстановку на місці скоєння злочину; протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.01.2026 року за підозрою у вчиненні злочину, під час якого в ході особистого обшуку у нього вилучено його одяг із нашарування речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров, а також вилучено інші предмети, що можуть мати доказове значення у провадженні, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який згідно санкції ч.1 ст.115 КК України йому загрожує суворе покарання у випадку доведеності його вини у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Тяжкість вчиненого злочину свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_5 , а усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення цього злочину виключно у вигляді позбавлення волі дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та підвищує ризик того, що він, перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 сталих соціальних зв`язків не має, хоча і одружений, дружина перебуває за кордоном, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має віддалене територіально від місця здійснення досудового розслідування зареєстроване місце проживання.

Про існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини: у підозрюваного наявні відповідні можливості, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином - шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності, приховати інші докази злочину, які на даний час ще не встановлені слідством.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_5 , хоча і має погашену судимість, однак раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, про що сам не заперечує. Тобто є особою, схильною до скоєння злочинів.

За таких обставини жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку із їх недієвістю, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник послався на необґрунтованість ризиків, зазначив, що ризики мають характер припущення, просив застосувати інший більш м`якій запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання і дослідивши представлені докази суд приходить до переконання, що клопотання є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що під час розгляду доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, а також - ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. А тому є всі підстави вважати, що перебування підозрюваного на свободі може становити небезпеку для суспільства.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризики того, що ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини)і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п.п. 1,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницького злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Керуючись ст. ст. 176-178,182,183, 193,197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 березня 2026 року до 24 год. 00 хв. без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1