Справа № 405/4918/25
провадження № 1-кс/405/2912/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, маючому на утриманні двох дітей, перебуваючому на посаді командира 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з підстав вказаних в клопотанні.

Прокурори у судовому засіданні надали пояснення, згідно з якими клопотання підтримали та просили задовольнити.

Захисник та підозрюваний надали суду пояснення, відповідно до яких просили відмовити в задоволені клопотання слідчого, вказали на необґрунтованість висунутої підозри та недоведеність ризиків, на які посилалися слідчий у клопотанні та прокурор у судовій промові.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000463 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 виконав роль пособника у заволодінні грошовими коштами державного бюджету, що виділялись на виплату грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2024 №226 ОСОБА_5 з 13 серпня 2024 року приступив до виконання службових обов`язків командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ВОС-0420003 (підстава: Витяг з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 09.08.2024 №328).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.

Таким чином, з моменту видання Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» на території України почав діяти режим воєнного стану (особливий період), який триває і до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено що відповідно до бойового розпорядження № 4923/24/100 дск від 11.04.2024 року 644 озкб у складі 285 військовослужбовців, серед яких під номером 282 (водій-санітар) ОСОБА_8 приступили до виконання даного бойового розпорядження та зосередили основні зусилля на протиповітряне прикриття об`єктів критичної інфраструктури у населеному пункті: м. Долинська Кіровоградської області, Довга Пристань, Миколаївської області, Шостаківка Кіровоградської області, Кременчуцька ГЕС, м. Світловодськ Кіровоградської області та Кіровоградська ТЕЦ м. Кропивницький.

В подальшому 10.05.2024 року видано бойове розпорядження за № 4923/24/162 дск відповідно до якого, 3 зенітний кулеметний взвод 1 зенітної кулеметної роти 644 озкб вибув з постійної дислокації м. Олександрія, Кіровоградської області у позиційний район протиповітряного прикриття об`єкту критичної інфраструктури ТЕЦ «Кіровоградська» населений пункт м. Кропивницький, Кіровоградської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 233 від 20.08.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 переведено на посаду радіотелефоніста 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини з посади водія-санітара.

Перебуваючи на посаді радіотелефоніста 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , включають до бойового розпорядження № 4923/24/500 дск від 16.09.2024 року з метою доцільного використання особового складу для виконання поставлених завдань за призначенням. Відповідно до п. 3 вказаного бойового розпорядження «Бойове завдання підрозділу та способи їх виконання (де зосередити основні зусилля, позиційний район (позиція) порядок переміщення та маневру в ході бою», залишаються «Без змін». Враховуючи, що бойове розпорядження № 4923/24/500 дск від 16.09.2024 прийшло на зміну бойового розпорядження за № 4923/24/162 дск від 10.05.2024 місце виконання бойового завдання залишається: населений пункт м. Кропивницький Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді радіотелефоніста 3-ого зенітного кулеметного взводу 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , мав виконувати бойове завдання у населеному пункті м. Кропивницький Кіровоградської області з 16.09.2024 по 31.01.2025.

Встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебував в зоні виконання бойового розпорядження (м. Кропивницький Кіровоградської області з 16.09.2024 по 05.02.2025), а знаходився за місцем свого проживання у м. Олександрія.

Водночас, ОСОБА_8 за нібито виконання бойових завдань нараховувалась додаткова винагорода в розмірі 30000,0 грн., всього за період з 16.09.2024 по 31.01.2025 в сумі 135000,0 грн.

Встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_1 видавалися накази (з адміністративно-господарської діяльності) щодо надання додаткової винагороди ОСОБА_8 на підставі рапортів командира 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 , який достовірно знаючи про те, що військовослужбовець ОСОБА_8 фактично не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не виконує обов`язки військової служби, не виконує спеціальні (бойові) завдання, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_8 додаткової винагороди, а саме:

- наказ про виплату грошової винагороди за вересень 2024 року на підставі рапорта ОСОБА_5 від 01.10.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за жовтень 2024 на підставі рапорта ОСОБА_5 від 01.11.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за листопад 2024 на підставі рапорта ОСОБА_5 від 02.12.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за грудень 2024 на підставі рапорта ОСОБА_5 від 02.01.2025;

- наказ про виплату грошової винагороди за січень 2025 на підставі рапорта ОСОБА_5 від 03.02.2025.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_8 на підставі рапортів командира 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 отримав кошти державного бюджету за фіктивне проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 на свій картковий рахунок (№ НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк»), а саме: грошового забезпечення та додаткової винагороди за період нарахування з 16.09.2024 по 31.01.2025 та виплати з 16.09.2024 по 28.02.2025, в сумі 280146,93 грн., в тому числі: грошове забезпечення 229628,63 грн., ЄСВ 50518,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав роль пособника, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та не встановленою на даний час органом досудового розслідування службовою особою військової частини НОМЕР_1 , у заволодінні бюджетними коштами.

Так, в результаті злочинних дій, внаслідок незаконного нарахування та виплати грошового забезпечення (додаткової винагороди) ОСОБА_8 за період з 16.09.2024 по 28.02.2025, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) спричинено збитків на загальну суму 229628,63 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що він своїми умисними, протиправними діями, обіймаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами військової частини НОМЕР_1 , вчинив пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в період дії воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 виконуючи організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарських функцій та контрольні функції, у період часу з 16.09.2024 по 31.01.2025, більш точного часу та місця під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, на виконання раніше розробленого плану з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідування військовою службовою особою, діючи з метою досягнення єдиного прямого умислу незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів, що виділялись на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, достовірно знаючи про те, що військовослужбовець ОСОБА_8 фактично не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не виконує обов`язки військової служби, не виконує спеціальні (бойові) завдання, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, достовірно знаючи норми Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_8 додаткової винагороди та видав завідомо неправдиві офіційні документи - Рапорти про виплату військовослужбовцям першої зенітної кулеметної роти віськової частини НОМЕР_1 додаткової винагороди, незважаючи на те, що ОСОБА_8 , фактично не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був відсутній за місцем дислокації взвод, а перебував за місцем свого фактичного місця проживання в м. Олександрія Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_5 , займаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано в порушення вимог вказаного законодавства, перебуваючи за місцем несення служби у Кропивницькому районі, Кіровоградської області, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_8 додаткової винагороди та видав шляхом підписання завідомо неправдиві офіційні документи:

- рапорт від 01.10.2024 про виплату грошової винагороди за вересень 2024 року;

- рапорт від 01.11.2024 про виплату грошової винагороди за жовтень 2024;

- рапорт від 02.12.2024 про виплату грошової винагороди за листопад 2024;

- рапорт від 02.01.2025 про виплату грошової винагороди за грудень 2024;

- рапорт від 03.02.2025 про виплату грошової винагороди за січень 2025.

Тим самим ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, з метою досягнення єдиного прямого умислу незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів, що виділялись на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості і видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Щодо обґрунтованості підозри:

11.11.2025 року слідчим було вручене письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню доказами, а саме:

1) повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 20.02.2025;

2) висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №446/25-27 від 10.07.2025 року;

3) витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 16.02.2024;

4) висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №730/25-27 від 12.08.2025 року;

5) повідомленням про підозру.

Отже, зібрані в обґрунтування підозри докази у своїй сукупності вказують на обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

слідчим суддею, беручи до уваги наявність вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного було встановлено наявність такого ризику:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість підозрюваного ОСОБА_5 ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний має всі можливості та засоби ухилитися від явки до слідчого, прокурора або суду враховуючи те, що підозра вручена за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Інші ризики слідчим суддею не встановлені.

Відповідно до ч. та 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

У відповідності до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

Отже, слідчим суддею відзначається, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вказаних обставин справи, серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, характеризуючих даних на підозрюваного, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст. 183 КПК України).

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2025 року на одну особу працездатного віку в розрахунку на місяць 3028 грн.

Водночас згідно з положенням вказаної вище статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. А тому, беручи до уваги зазначене слідчим суддею відзначається, що відповідно до Указу Президента України 64/2022 ''Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та з 05:30 год. 05.11.2025 до 05:30 год. 03.02.2026 Указом Президента України знову продовжено дію воєнного стану та строк проведення загальної мобілізації. Відповідні рішення Верховна Рада прийняла 21.10.2025. 30.10.2025 року Президент України підписав закони: від 21.10.2025 №4643-ІX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» та від 21.10.2025 №4644-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Таким чином, слідчий суддя бере до уваги положення ст. ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до яких воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, висунуту ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України слідчий суддя вважає виключним випадком, оскільки він займаючи посаду командира 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , за обставинами кримінального провадження підозрюється у вчиненні корупційного злочину протиправного діяння, що полягає у незаконному використанні службовою особою свого становища для особистого збагачення, що створило в очах військовослужбовців та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва в лавах ЗСУ, наслідком чого є підрив авторитету Збройних сил України, та беручи до уваги суспільно-політичну ситуацію в державі, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн., що буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, характеризуючі дані на підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-197, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 54 дні, тобто з 10.10 год. 19.11.2025 до 10.10 год. 11.01.2026 року.

Визначити розмір застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України в Кіровоградській області; МФО 820172 , рахунок № UA 5002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000463 від 21.02.2025 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , в строк до 11.01.2026 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 11.01.2026 року год.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9