Справа №345/5262/25
Провадження № 1-кп/345/324/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000101 від 22.08.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуша Івано-Франківської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, без утриманців, який тимчасово не працює, раніше не судимого згідно з ст.89 КК України, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 скоїв підроблення іншого офіційного документа, який видається державною установою і надає права та звільняє від виконання обов`язків, з метою використання його підроблювачем, за таких обставин.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїм батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії, або рішенням команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісти відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду. Згідно з п. 56,58 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі Порядок №560) військовозобов`язаним з підстав, визначених ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», надається відстрочка від призову під час мобілізації, на особливий період; за наявності підстав для одержання відстрочки від призову під час мобілізації військовозобов`язані (крім заброньованих та осіб, які вказані у підпунктах 16-23 п.1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені у встановленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком.

Відповідно до п.61 Порядку № 560 військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначені у пунктах 9 і 14 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання наданням їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою зареєстрованого/задекларованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені відомості про військовозобов`язаного, який здійснює догляд: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомивши про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті), відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомивши про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). До заяви військовозобов`язаного додаються документи, визначені пунктами 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8). Для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаними постійного догляду за вказаними вище особами районні, міські державні адміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду. Відповідна комісія розглядає заяви про встановлення факту здійснення постійного догляду протягом десяти календарних днів з дати їх подання. Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного стороннього догляду: відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною у заяві, зокрема інформацію щодо наявності прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання. За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного стороннього догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду згідно з додатком 8 до Порядку №560.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на виготовлення підробленого документа, в липні 2025 року (більш точної дати і часу не встановлено), перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду згідно з вимогами законодавства України видається за результатами роботи комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч установленому порядку, за допомогою підручних засобів оперативної поліграфії виготовив бланк акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за своїм батьком, в якому ручкою заповнив частину бланку та проставив надписи і підписи навпроти прізвищ членів комісії електрофотографічним способом друку, присвоїв акту номер 44 від 26.07.2025 таким чином скоївши підроблення офіційного документа.

Отже, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який видається державною установою і надає права та звільняє від виконання обов`язків, з метою використання його підроблювачем

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 44 від 26.07.2025 є підробленим, а вказана у ньому інформація є недостовірною, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч установленому порядку, на початку серпня 2025 року (точна дата і час є невідомими) використав завідомо підроблені офіційні документи, направивши їх поштою до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Відтак, ОСОБА_4 також скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто використання особою завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, надавши суду показання щодо суті пред`явленого обвинувачення, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. Повідомив, що за допомогою комп`ютерної техніки підробив акт про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком, вигадавши порядковий номер акта. При цьому, надписи і підписи членів комісії також виконав друкарським способом, підробивши відповідний акт. Щиро розкаявся, просив це врахувати та суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і в суду відсутні сумніви щодо добровільності цієї позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні ним кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України суд враховує у цій справі ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та наявність обставин, які пом`якшують покарання.

При обранні ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема, обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. Тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому міру покарання в межах, встановлених в санкціях відповідних частин статті КК України у виді штрафу, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень (проступків) згідно з вимогами ч.1 ст. 70 КК України необхідно призначити із застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Питання про речові докази вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні та документально підтверджені витрати на проведення технічної експертизи документів у цьому кримінальному провадженні на суму 6 239,80 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили не обираються.

Керуючись ст.368, 370 КПК України,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Речові докази, визнані такими постановою дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 15.09.2025 у вказаному вище кримінальному провадженні, а саме матеріали особової справи про відстрочку військовозобов`язаного ОСОБА_4 - залишити при цих матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6 239,80 грн. понесених витрат на проведення технічної експертизи документів в кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя