Провадження №: 1-кс/755/2943/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого-криміналіста 3 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024 року за № 0000091, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочині, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 про арешт майна у межах цього кримінального провадження, у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що СУ ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса управління з 23 травня 2023 року, згідно даних ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, - м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 14-А) здійснюється досудове розслідування наведеного кримінального провадження у ході якого, громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Санкція цієї статті передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Згідно даних реєстрів громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), останнє відоме місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , належить:

- автомобіль, марки «DAEWOO LANOS», рік випуску 2002, номер та серія знака НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , код кольору-колір: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АР Крим.

Отже, наявні підстави, з числа регламентованих п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, для накладення арешту на це майно.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Згідно ч. 1, 2 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Прокурор групи прокурорів - прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 клопотання підтримав з наведених у нього передумов.

Відповідно, на підставі положень ст. ч. 2 ст. 172 КПК слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без повідомлення власника майна, бо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно […] підлягає […] можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. […]

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 3) конфіскації майна як виду покарання […];

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного […] за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна […].

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, […].

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна з метою можливої його конфіскації, слідчий суддя повинен встановити такі обставини:

1) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні;

2) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення;

3) наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Отже, відповідаючи на питання, котрі постали перед судом в цій справі, слідчий суддя зауважує таке:

(і) щодо набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Згідно з ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Велика Палата Верховного Суду у поставі від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к зазначила, що викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42, ст. 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1, 2, 4 - 7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру, на виконання вимог ст. 42 КПК, опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Отже, слідчий суддя вважає, що у провадженні доведено вжиття можливих заходів для доведення до відома підозрюваної особи фактів складання повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин у порядку, передбаченому КПК України.

(іі) щодо наявності "обґрунтованої підозри" у вчиненні кримінального правопорушення

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 п.1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення «O'Hara v. United Kingdom», заява № 37555/97, від 16 жовтня 2001 року, п. 34, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-59721).

Слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

У цій ситуації йдеться про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на ТОТ України, а саме Кримському півострові, 12.11.2014, зареєстрував відповідно до законодавства РФ юридичну особу ТОВ «Фенікс» (рос.- ООО «Феникс»), юридична адреса: 295051, Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Елеваторна, 79, ОДРН 357, ІПП , ЗКПО 00731608.

В точно невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 12.11.2014 та не пізніше 06.06.2023, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб», здійснив реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фенікс» відповідно до законодавства РФ на «Офіційному сайті єдиної інформаційної системи в сфері закупівель в інформаційно-телекомунікаційній мережі інтернет» http://zakupki.gov.ru.

Зазначений сайт, відповідно до інформації, розміщеної на ньому, призначений для забезпечення вільного доступу до повної та достовірної інформації про контрактну систему закупівель та закупівлі товарів, робіт, послуг окремими видами юридичних осіб, а також формування, обробки та зберігання такої інформації.

Також на вказаному сайті відзначено, що порядок розміщення інформації на Офіційному ЕІС та її утримання регламентується Федеральним законом від 05.04.2013 № 44-Ф3 «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» та Федеральним законом РФ від 18.07.2011 № 223-Ф3 «Про закупівлі товарів, робіт, послуг окремими видами юридичних осіб», а також існуючими підзаконними актами (http://zakupki.gov.ru).

У подальшому, ОСОБА_6 , здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації юридичної особи (вул. Елеваторна, буд. 79, м. Сімферополь, АР Крим) у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт тимчасової окупації АР Крим та міста Севастополя, а також заборону здійснення будь-якої господарської діяльності, будучи генеральним директором ТОВ «Фенікс», діючи з прямим умислом, з використанням офіційного сайту єдиної інформаційної системи в сфері закупівель в інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет «http://zakupki.gov.ru» уклав контракт № 00000/ 423000018 від 06.06.2023 з т.зв. «Управлінням міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по місту Сімферополь», (рос.- «Управление министерства внутренних дел Российской Федерации по городу Симферополю»), юридична адреса: 295034, Республіка Крим, м. Сімферополь, бульвар І. Франка, буд. 44, ІПП , ОДРН 929, щодо надання послуг по технічному і сервісному обслуговуванню та ремонту засобів друку та копіювання, на загальну суму 360 000 російських рублів.

Зокрема, укладений генеральним директором ТОВ «Фенікс» ОСОБА_6 , контракт з службовими особами т.зв. «Управління міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по місту Сімферополь», передбачав надання послуг по технічному і сервісному обслуговуванню та ремонту засобів друку та копіювання, відповідно до Федерального закону від 05.04.2013 № 44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб».

Згідно рахунків на оплату № 17 від 31.08.2023, № 20 від 02.10.2023, № 22 від 01.11.2023, № 29 від 04.12.2023, № 30 від 22.12.2023, директор ТОВ «Фенікс» ОСОБА_6 , забезпечив виконання умов контракту укладеного із т.зв. «Управлінням міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по місту Сімферополь» в повному обсязі у визначений контрактом строк, за що отримав оплату у розмірі 360 000 російських рублів.

Своїми умисними діями, громадянин України ОСОБА_6 сприяв забезпеченню діяльності та реалізації політики незаконними органами влади РФ на тимчасово окупованій території АР Крим.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Отже, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні інкримінованого злочину є доведеною, тобто зазначені у клопотанні обставини і надані до клопотання докази у своїй сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо можливої причетності підозрюваної особи до вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

(iіі) щодо підстав вважати, що є дійсною мета застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

Згідно з ч. 2 ст. 59 КК конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 111-1 КК із змінами, внесеними згідно Законом № 2108-IX від 03.03.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність» діяння за цієї статтею караються позбавленням волі та з конфіскацією майна.

Тому, наявності достатні підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

V. ВИСНОВОК

Отже, є дійсними обставини регламентовані п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вказане у клопотанні майно відповідає критеріям вказаним в ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Щодо пропозиції до вжиття заходів у формі заборон на вчинення дій державним реєстраторам, органам ОДВ та іншим, то Суд враховує, що ці заборони не слідують з положень абз. 1 ч. 1, ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, а додаткових аргументів на користь потреби їх застосування, у порядку ч. 1 ст. 534 КПК, звернення не містить.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - автомобіль, марки «DAEWOO LANOS», рік випуску 2002, номер та серія знака НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , код кольору-колір: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АР Крим, шляхом заборони розпорядження та відчуження.

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого-криміналіста 3 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15.40 год. 17 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1