печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002482 від 06.12.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002482 від 06.12.2024, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56274/25-к від 19.11.2025, а саме на:

- грошові кошти: 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, купюрами по 100 $, 210 штук, 1 000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро, 10 штук;

- мобільний телефон iPhone чорного кольору модель А1778 ВСG-Е309ІА; мобільний телефон NOKIA модель ТА-1569 з сім-картою, імеі: НОМЕР_1 ; планшет срібного кольору Alad Pro № FR4QHTF7H, в заблокованому стані та чохлі сірого кольору; MACBOOK PRO модель А 2991 № М36JDGVG21 в заблокованому стані;

- чорнові записи на листах А4 в друкованому та написаному стані на 97 аркушах, блокнот з чорновими записами;

- тримачі до сім-карт лайфселл: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , тримач з сім картою лайфселл: НОМЕР_4 , тримач ВФ Україна код: НОМЕР_5 , флеш накопичувач АРАТА 32 GB, сім-карта: НОМЕР_6 .

Мотивуючи подане клопотання, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, оскільки майно не має ніякого відношення до розслідуваного кримінального провадження, не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, володілець майна не має жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні, а відтак вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

У судове засідання заявник не з`явилася, про місце і час розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про розгляд клопотання у його відсутності, просив відмовити у задоволенні клопотання, однак письмові заперечення суду не подав.

У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про розгляд клопотання у його відсутності, просив відмовити у задоволенні клопотання, однак письмові заперечення суду не подав.

Згідно з частиною четвертої статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002482 від 06.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

19.11.2025 у справі 757/56274/25-к ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0002482 від 06.12.2024, яке вилучене 07.11.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти: 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, купюрами по 100 $, 210 штук, 1 000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро, 10 штук;

- мобільний телефон iPhone чорного кольору модель А1778 ВСG-Е309ІА; мобільний телефон NOKIA модель ТА-1569 з сім-картою, імеі: НОМЕР_1 ; планшет срібного кольору Alad Pro № FR4QHTF7H, в заблокованому стані та чохлі сірого кольору; MACBOOK PRO модель А 2991 № М36JDGVG21 в заблокованому стані;

- чорнові записи на листах А4 в друкованому та написаному стані на 97 аркушах, блокнот з чорновими записами;

- тримачі до сім-карт лайфселл: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , тримач з сім картою лайфселл: НОМЕР_4 , тримач ВФ Україна код: НОМЕР_5 , флеш накопичувач АРАТА 32 GB, сім-карта: НОМЕР_6 .

Відповідно до статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до постанови Європейського суду від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти рф», постанови Європейського суду від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти рф» судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2025 у справі 757/56274/25-к, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , про скасування якого її представник просить у клопотанні.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені частиною третьою статті 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, пункт 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пункти 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пункти 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно, яке перебуває у володінні заявника. Підозра ОСОБА_4 не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні статті 86 КПК України, доказів, що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок заявника з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності заявника за незаконні дії третіх осіб.

Версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначеним статтею 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0002482 від 06.12.2024, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими, в розумінні статті 86 КПК України, доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для подальшого позбавлення власника майна вільно користуватися ним.

Ураховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна ОСОБА_4 спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 26, 28, 86, 98, 107, 167, 170-174, 379 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 757/56274/25-к на майно, вилучене 07.11.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти: 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, купюрами по 100 $, 210 штук, 1 000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро, 10 штук;

- мобільний телефон iPhone чорного кольору модель А1778 ВСG-Е309ІА; мобільний телефон NOKIA модель ТА-1569 з сім-картою, імеі: НОМЕР_1 ; планшет срібного кольору Alad Pro № FR4QHTF7H, в заблокованому стані та чохлі сірого кольору; MACBOOK PRO модель А 2991 № М36JDGVG21 в заблокованому стані;

- чорнові записи на листах А4 в друкованому та написаному стані на 97 аркушах, блокнот з чорновими записами;

- тримачі до сім-карт лайфселл: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , тримач з сім картою лайфселл: НОМЕР_4 , тримач ВФ Україна код: НОМЕР_5 , флеш накопичувач АРАТА 32 GB, сім-карта: НОМЕР_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1