Дата документу 21.01.2026
Справа № 334/6980/25
Провадження № 1-кп/334/332/26
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Запоріжжя, матеріали кримінального провадження, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. Вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник ОСОБА_5 , заперечила проти призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, мотивуючи свої вимоги наступним: в проваджені Дніпровського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні під №000472 від 02 серпня 2024, який надійшов з Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, Запорізької області, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбачених ст.291 КПК України.

Не погоджуючись з такою позицією прокурора та вважає обвинувальний акт невідповідним даній статті з наступних причин, щодо необґрунтованості обвинувального акта та неповноти досудового розслідування (ст.291, ч.3 ст.314 КПК України)

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Відсутність чіткого доведення умислу: обвинувальний акт лише зазначає, що ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, мотивуючи свої дії небажанням проходити військову службу, відмовився від отримання повістки на відправку. Однак, у формулюванні обвинувачення не наведено достатніх доказів, що підтверджують саме прямий умисел на ухилення, який є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.336 КК України.

Відповідно до пп.4, 5 ст.91 КПК України підлягають доказуванню:

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з пп.5, 6 ст.91 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

Всупереч даним положенням в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме не зазначено ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні та з яких саме мотивів він діяв, не зазначена мета вчинення злочину та не доведено суб`єктивну сторону злочину.

Обвинувальний акт стверджує, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, не встановлено. Однак, у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наявність на утриманні неповнолітньої дитини є обставиною, яка може бути визнана судом як така, що пом`якшує покарання навіть якщо вона прямо не зазначена в ч.1 ст.66 КК України, суд може визнати пом`якшуючою будь-яку обставину, не передбачену цією частиною. Необхідно вимагати від суду врахувати цю обставину при ухваленні вироку.

Розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та належно викладених обставин злочину порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого на захист та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.

Згідно зі ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.336 КК України ухилення від призову за мобілізацією), проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій. Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці або наказі військового комісара, зокрема до військового комісаріату для відправлення до військової частини. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто коли військовозобов`язаний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння дії чи бездіяльності, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Злочин, передбачений статтею 336 КК України, має формальний склад та не є триваючим за своєю суттю. Факт вчинення суспільно небезпечного діяння яке складає об`єктивну сторону злочину утворює закінчений злочин. Об`єктивна сторона злочину в диспозиції ст.336 КК визначена із застосуванням терміну «ухилення». Ухилятися - означає намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось. Таким чином зміст ухилення як діяння дія чи бездіяльність визначається змістом того, від чого ухиляється особа, в даному випадку - змістом понять «мобілізація» і «призов за мобілізацією». У статті 336 КК ці поняття не розкриваються, що свідчить про те, що її диспозиція є бланкетною.

Також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.223 КПК України у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Звертає увагу шановного суду, що в ст.223 ідеться не про доказ невинуватості особи, а про докази, які навіть ймовірно можуть указувати на невинуватість особи. А в інших наведених статтях немає уточнення про те, що обставини, які пом`якшують покарання, мають наводитись лише за їх наявності. Тобто наведення таких обставин є обов`язковим і законодавець не передбачає випадків, коли таких обставин не існує.

Крім того, звернути увагу, що у даному обвинувальному акті відсутній об`єктивний виклад обставин справи, а саме фактичними обставинами кримінального правопорушення та формулюванням обвинувачення не враховані глибокі релігійні переконання обвинуваченого ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор заперечив, щодо задоволення заявленого клопотання, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, оскільки в його обґрунтування не наведено жодної законної підстави.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заявлене клопотання приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, єдиною підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини обвинувачення, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту видно, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого, наявність встановлених доказів та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст.291 КПК України.

Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_5 для повернення даного обвинувального акту прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

З огляду на викладені вимоги Закону, суд вважає, що викладення прокурором в обвинувальному акті саме тих фактичних обставин, які він вважає встановленими, ґрунтується на законі. Крім того, враховуючи зміст ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до якого судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд позбавлений права вийти за межі вже складеного обвинувального акта, а тим більше фактично надати вказівку прокурору щодо формулювання нового обвинувачення.

Отже, враховуючи викладене, суд позбавлений правових підстав для оцінки правильності встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого на стадії підготовчого судового розгляду, а тому не знаходить підстав для задоволення заявленого захисником ОСОБА_5 клопотання та повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

При відсутності інших клопотань у учасників підготовчого провадження, суд за правилами ст.316 КПК України завершує підготовчі дії та вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.314-317, 372 КПК України

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань на 30 січня 2026 року о 10.00 годині.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати, прокурора, захисника, обвинуваченого, свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1