ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

11 лютого 2026 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000098 від 27.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду поштовим зв`язком 06.02.2026 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2026, о 21.15 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (тверезий), керуючи автобусом «І-VAN A07A1-23», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі вул. Білогородська у межах м. Боярка Фастівського р-ну Київської обл., в правій смузі для руху в напрямку вул. Садова, де біля будинку 36, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав дорогу у невстановленому для цього місці з права на ліво відносно напрямку руху даного транспортного засобу.

Внаслідок ДТП, пішохід ОСОБА_5 отримав т/у у вигляді перелом основи черепа, скальпована рана голови, перелому тіла нижньої щелепи, ЗЧМТ, СГМ, у зв?язку з чим був доставлений до КНП ЛІЛ БМР.

У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке визнано речовими доказами, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав, просив накласти арешт на вилучене майно.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату судового розгляду, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 27.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27.01.2026 ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автобус марки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Автобусмарки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 » поміщено на майданчик, розташований за адресою: вул.Білогородська, буд. 61, м. Боярка, Фастівський район, Київська область.

Автобус марки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 », згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,та перебував фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Фастівського РУП ОСОБА_7 від 27.01.2026, автобус марки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 », визнано речовим доказом у кримінальному провадженні в порядку ст. 98 КПК україни, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктами, які зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження».

При цьому, незастосування заборони розпорядження та користування вилученим може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що вищезазначені речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000098 від 27.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, користування та розпорядження в межах кримінального провадження № 0000098 від 27.01.2026, вилучене 27.01.2026 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на:

Автобус марки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 », згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012, визначити місцем зберігання транспортних засобів, на які накладено арешт, а саме: автобус марки «I-VAN» моделі «A07A1-23», державний номерний знак « НОМЕР_2 » на території майданчика, розташованого за адресоювул. Білогородська, буд. 61, м. Боярка, Фастівський район, Київська область.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8