Справа № 344/126/26
Провадження № 1-кс/344/283/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ОСОБА_4 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження №0000451 від 02.09.2025 року

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою якій просить суд продовжити термін оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 24.11.2025 року, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.307 КПК України постанову старшого дізнавача Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000451 скасувати, як незаконну.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 29.07.2025 року АТ КБ «ПриватБанк», керуючись ст.214 КПК України звернувся із заявою без номера від 30.06.2025 року до Івано-Франківського РУП ГУНП в Іван-Франківській області про крадіжку банківських коштів з кредитної картки № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , у день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть №343758 серія І-НМ.

ОСОБА_5 була клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», користувалася продуктами та послугами банку. Відповідно до виписки про рух коштів кредитної картки № НОМЕР_1 , виявлено, що з картки померлого клієнта зняття готівкових коштів здійснювалося у банкоматах в день смерті 28.11.2021 року на суму 4100 грн.

З метою вирішення питання з погашення заборгованості проводилась робота по встановленню особи, причетної до зняття коштів з картки померлої за допомогою банкомату, однак позитивного результату не досягнуто, особу не встановлено.

Таким чином, у вказаний термін невстановлена особа маючи доступ до кредитної картки померлої незаконно заволоділа грошовими коштами за рахунок кредитного ліміту в розмірі 4100 грн., чим завдала шкоду банку.

24.11.2025 року представником АТ КБ «ПриватБанк» отримана постанова про закриття кримінального провадження №0000451 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 подав заяву відповідно до якої у разі неявки представника заявника просить справу слухати без його участі.

Дізнавач подала заяву про розгляд скарги без її участі, у задоволенні скарги просить відмовити. Зазначає, що частина коштів, а саме дві з трьох транзакцій знімались при житті померлої. Опитана донька померлої ОСОБА_6 пояснила, що кошти витратила на ліки, а після смерті матері банківську картку задала до відділення АТ КБ «ПриватБанк». Крім того після смерті боржника його кредитні зобов`язання за загальним правилом переходять у спадок. Якщо спадкоємці відмовляються повернути заборгованість кредитор може звернутись до суду у порядку цивільного законодавства. Таким чином, спір АТ КБ «ПриватБанк» щодо кредитної заборгованості повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства, у зв`язку з тим, що орган дізнання надав оцінку діям ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважаю наступне.

У відповідності до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження дізнавач повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; ) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, вказані вимоги процесуального закону дотримані не в повній мірі.

Так, в провадженні СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження №0000451 від 02.09.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відомості до ЄРДР внесені за ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.08.2025 (а.к.п.1, 10-11).

Згідно заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про вчинення кримінального правопорушення від 30.06.2025, в період 28.11.2021 року було здійснено крадіжку коштів АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 4100 грн. з кредитної картки № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_5 у день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п.17).

При цьому, органом досудового розслідування під час розслідування цього провадження проведені відповідні слідчі дії на встановлення всіх обставин вище зазначеного провадження, та встановлено, що картка № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» емітована на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу огляду предмету від 23.09.2025 року в ході огляду руху коштів зафіксовано наступні транзакції 28.11.2021 о 09:57:04 год зняття грошових коштів у сумі 1000 грн у банкоматі по вул. Галицька, 100 у м. Івано-Франківську, 28.11.2021 о 12:55:53 год зняття грошових коштів у сумі 1200 грн у банкоматі по вул. Галицька, 100 у м.Івано-Франківську, 28.11.2021 о 23:48:23 год зняття грошових коштів у сумі 1900 грн у банкоматі по вул. Галицька, 100 у м. Івано-Франківську (а.к.п.30-37).

Згідно відомостей з реєстру встановлено, що 28.11.2021 о 21 год 18 хв надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виїздом дільничного офіцера поліції на місце події, слідів насильницької смерті не виявлено (а.с.41).

З Державного реєстру актів цивільного стану відомо, що 29.11.2021 зареєстровано актовий запис про смерть ОСОБА_5 , причина смерті рак лівої молочної залози, клінічна група 4, заявник про подію ОСОБА_6 (а.с.47-48).

Згідно пояснень ОСОБА_6 від 08.12.2025 року, померла ОСОБА_5 є її матір`ю. 28.11.2021 вони обидві перебували за адресою проживання матері по АДРЕСА_1 . Так, як матір хворіла на онкологію, їй стало погано, тому остання передала дочці банківську картку АТ КБ «Приватбанк», повідомила пін-код та попросила купити ліки.

Так, ОСОБА_6 , знявши грошові кошти, придбала необхідні препарати та повернулась за адресою проживання до матері. Ввечері матір померла, після чого було повідомлено сімейного лікаря та поліцію. Також ОСОБА_6 зазначає, що після смерті матері зверталась у відділення АТ КБ «Приватбанк», де здала її пенсійну та кредитну картки, а щодо повернення знятих коштів її ніхто не повідомляв (а.с.60-61).

Таким чином, в ході досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти з картки ОСОБА_5 знімалися її донькою ОСОБА_6 та на момент зняття грошових коштів, картка ОСОБА_5 знаходилась в її доньки ОСОБА_6 , тому що вона віддала банківську картку та повідомила пін-код для покупки ліків.

Разом з тим, дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтовано мотиви закриття кримінального провадження в частині зняття готівкових коштів після смерті ОСОБА_5 28.11.2021 о 23:48:23 год., про що також стверджує представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 .

Крім того, дізнавач у своїй заяві посилається на те, що після смерті боржника його кредитні зобов`язання переходять у спадок, при цьому не встановлено коло спадкоємців, і чи належить до них безпосередньо ОСОБА_5 , яка здійснювала зняття коштів.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження.

На думку слідчого судді, у постанові від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження не обґрунтовано всіх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізначачем не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185, та які спростовують посилання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою в повній мірі.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 строк на звернення до суду за захистом порушеного права.

Скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ОСОБА_4 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження №0000451 від 02.09.2025 року задоволити.

Постанову дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000451 від 02.09.2025 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1