печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника цивільного позивача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001522 та № 0000141, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні 05.11.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. В обґрунтування цього клопотання вказав, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, сплив.

В судовому засіданні 17.06.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав вищевказане клопотання.

Обвинувачений підтримав позицію захисника та надав згоду на закриття даного об`єднаного кримінального провадження в частині його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на вищевказаній підставі.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття кримінального провадження із заявленої підстави, наголошено, що він має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_8 вказав, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, здійснення судового розгляду в загальному порядку він не бажає, така позиція є добровільною.

Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , вважали можливим закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Представник цивільного позивача КП електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» - ОСОБА_9 проти задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи у передбаченому законом порядку.

Судом, з урахуванням думки учасників провадження, того, що потерпілий про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, а в судовому засіданні його представник висловив позицію щодо розглядуваного клопотання, визнано можливим розглянути заявлене клопотання за такої явки учасників.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту обвинувальних актів, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні 16.05.2014 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, станом на час події інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України), передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, станом на час події інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України України (в редакції, станом на час події інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, станом на час постановлення ухвали), передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК (в редакції, станом на час постановлення ухвали), нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України України (в редакції, станом на час постановлення ухвали) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, як і в разі застосування норм Кримінального кодексу України в редакції, що діяли на час події інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, так і в разі застосування Кримінального кодексу України в редакції станом на день постановлення ухвали, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, становив та становить 3 роки.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 14.09.2020 в справі № 493/1843/16-к, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

ОСОБА_8 в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності нового злочину не вчинив, що вбачається з довідки № .

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, однієї з подій кримінального правопорушення, з приводу якої ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, мала місце 14.04.2020, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд надходить висновку, що об`єднане кримінальне провадження № 0001522 та № 0000141, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, підлягає закриттю в частині його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Питання речових доказів, зібраних під час здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0001522, слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа №531/2332/14-к) також зазначив: «Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду».

Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільний позов представника Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права вирішення такого позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Об`єднане кримінальне провадження 0001522, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020, та № 0000141, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2020, в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки «Lexus», моделі «LX460», державний номерний знак « НОМЕР_1 », повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Цивільний позов представника Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3