Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6323/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/796/25
Категорія ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000417 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомир, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, неодружений, не працюючий, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 15.11.2019 вироком Богунського районного суду м. Житомира до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати в частині процесуальних витрат, а саме висновок експерта № СЕ-19/106-24/13751/-ФП. Вважає, що йому нараховано збільшену суму процесуальних витрат.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн 80 коп за проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 11.05.2025 о 09 год 03 хв ОСОБА_7 перебував в приміщенні магазину «Sinsay», що розташований в ТЦ «Житній», що за адресою: м. Житомир, площа Житній Ринок, 1, де в нього виник умисел спрямовий на викрадення майна належного магазину «Sinsay» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна у період воєнного стану, а саме одягу з магазину «Sinsay».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у період дії воєнного стану, діючи повторно ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, попередньо знявши рюкзак зі спини, наблизившись до полиці взяв з неї жіночі блузки чорного кольору, з артикулом «918CG-99X» в кількості 19 одиниць та помістив їх до власного рюкзака.

В подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_7 , приміщення магазину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину «Sinsay» ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» майнової шкоди на загальну суму 3914 грн. 00 коп.

Таким чино, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений свою вину повністю визнав, щиро покаявся, тому за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України судом кваліфіковано вірно.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого в частині вирішення питання про процесуальні витрати колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, зміст якого має відповідати положенням ст. 374 КПК України. Зокрема, одним із питань, яке вирішується судом в нарадчій кімнаті і є питання процесуальних витрат.

З огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 ( провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно матеріалів кримінального провадження, у ньому були проведені судово-портретна експертиза № СЕ- 19/106-25/10185-ФП від 06.06.2025 року, вартість якої складає 3565 гривень 60 копійок (а.п.36), та судово товарознавча експертиза № СЕ-19/106-25/9132-ТВ від 20.05.2025, вартість якої складає 1782 гривень 80 копійок.

Як слідує із мотивувальної частини вироку, саме з урахуванням положень ч.2 ст. 124 КПК України судом першої інстанції і було вирішено питання процесуальних витрат.

Доводи апелянта, суд, вважає, необґрунтованими оскільки перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що в рамках даного кримінального провадження експертиза № СЕ-19/106-24/13751/-ФП, на яку посилається апелянт, не проводилась.

Натомість, у матеріалах судового провадження наявні висновки судово-портретної експертизи № СЕ- 19/106-25/10185-ФП від 06.06.2025 року, вартість якої складає 3565 гривень 60 копійок (а.п.36), та судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-25/9132-ТВ від 20.05.2025, вартість якої складає 1782 гривень 80 копійок, на які послався суд першої інстанції у вироку. Вказана вартість визначена відповідно до Постанови КМУ від 01.07.1996 №710 з наступними змінами « Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення експертиз в сумі 4 240,80 грн., які документально підтверджені ( а.п. 36, 37).

В іншій частині вирок суду першої інстанції не оскаржується, а тому підстав для його перевірки судом апеляційної інстанції не має.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни вироку суду першої інстанції в оскаржуваній частині, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді: