Справа №751/9573/25
Провадження №1-кс/751/2437/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 у режимі відеоконференції,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ,

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від

03 березня 2025 року, на

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із середньою професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України, судимості не має,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених у кримінальному провадженні № 0000283 від 03 березня 2025 року на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 332 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000283 від 03 березня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 332 КК України.

Як зазначає прокурор у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року з

05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено і на теперішній час триває.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 вказаного вище Указу Президента визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України

від 24 лютого 2022 року, розміщеної на сайті Урядового порталу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Така норма діятиме на період правового режиму воєнного стану.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право у період дії воєнного стану перетинати державний кордон України.

Так, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, будучи обізнаними з вказаними положеннями чинного законодавства, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 квітня 2025 року, дізнався про намір ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період дії воєнного стану в Україні незаконно, тобто без наявності підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», виїхати за межі України та запропонував вказаним особам

за грошову винагороду організувати їх незаконне переправлення поза пунктами пропуску до Республіки Білорусь, на що останні погодились.

Крім того, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів та мотивів порушення суспільних відносин з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканності її кордонів, з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_8 та

ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Білорусь, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 квітня 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступила в злочинну змову з ОСОБА_3 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розробила план та маршрут руху, який довів до відома ОСОБА_3 .

Так, відповідно до розробленого особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, плану ОСОБА_3 10 квітня 2025 року мав сприяти організованому ними незаконному переправленню ОСОБА_8 та

ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Білорусь шляхом перевезення їх на автомобілі прокладеним ОСОБА_10 безпечним маршрутом в об`їзд блок-постів Національної поліції України, Державної прикордонної служби України, груп оповіщення ТЦК та СП, які можуть їх затримати та не допустити незаконний перетин державного кордону України, з м. Кременчук Полтавської області до прикордонного з Республікою Білорусь с. Киселівка Добрянської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

Також, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, проклала для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маршрут руху з орієнтирами та інструкціями від с. Киселівка до лінії державного кордону України з Республікою Білорусь.

Крім того, 09 квітня 2025 року ОСОБА_3 , будучи обізнаним про злочинну діяльність особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спрямовану на організацію незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, діючи умисно, сприяючи їх злочинній діяльності, придбав у невстановленому місці для ОСОБА_8 та

ОСОБА_9 засоби маскування людини з метою використання під час незаконного перетину державного кордону України, які поклав до автомобіля марки «CITROEN E-ELYSEE» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що перебуває у його користуванні.

У подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлені спосіб та час, але не пізніше 09 квітня 2025 року, надала вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибути об 11 годині

00 хвилин 10 квітня 2025 року на ділянці місцевості неподалік буд. № 25 по просп. Свободи в м. Кременчук Полтавської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, де їх повинен зустріти

ОСОБА_3 та відвезти на автомобілі марки «CITROEN E-ELYSEE безпечним маршрутом до місця перетинання державного кордону України до Республіки Білорусь.

Після чого, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у невстановленим досудовим розслідуванням місці, о 10 годині 03 хвилини 10 квітня 2025 року надала вказівку ОСОБА_3 прибути на зазначеному автомобілі до повідомленої йому раніше ділянки місцевості для подальшого перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до прикордонного з Республікою Білорусь с. Киселівка Добрянської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Того ж дня, приблизно об 11 годині 00 хвилин, виконуючи вказівки особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи з метою сприяння організованому ними незаконному переправленню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Республіки Білорусь, ОСОБА_3 прибув до обумовленої ділянки місцевості на автомобілі марки «CITROEN E-ELYSEE», де зустрівся з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та перевіз вказаних чоловіків безпечними об`їзними шляхами, уникаючи блок-постів та мобільних патрулів Національної поліції України, Державної прикордонної служби України, груп оповіщення ТЦК та СП, які можуть їх затримати та не допустити незаконний перетин кордону, до ділянки місцевості східніше с. Киселівка Добрянської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, на відстані близько 3 км до лінії державного кордону України з Республікою Білорусь, тим самим надавши засоби та усунувши перешкоди їхньому незаконному переправленню через державний кордон України.

Того ж дня, приблизно о 19 годині 45 хвилин на зазначеній ділянці місцевості, ОСОБА_3 зупинив керований ним автомобіль марки «CITROEN E-ELYSEE» та надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказівку вийти з нього, після чого останні забрали з даного транспортного засобу підготовлені ОСОБА_3 засоби призначені для маскування людини та пішли у вказаному особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, напрямку до лінії державного кордону України з Республікою Білорусь, а ОСОБА_3 повернувся до м. Кременчук Полтавської області.

У подальшому, 10 квітня 2025 року не пізніше 23 години 03 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, здійснили незаконний перетин державного кордону України та вийшли на територію Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь.

Прокурор зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і вона обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків закінчується

13 листопада 2025 року. 10 листопада 2025 року завершено досудове розслідування та в порядку ст. 290 КПК України матеріали досудового розслідування відкрито іншій стороні. Разом з тим, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження потрібен час, оскільки вони нараховують значну кількість томів, електронних та оптичних носіїв, а також у кримінальному провадженні чотирьом особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому виникла потреба у продовженні строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 вересня 2025 року на підозрюваного ОСОБА_3 .

Прокурор зазначає, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 , продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 висловили доводи на підтримання клопотання про продовження строку дії обов`язків з посиланням на матеріали, які були долучені до клопотання, просили його задовольнити. Указували на обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та вважають, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_3 , продовжують існувати.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків, останній зобов`язався далі належно їх виконувати.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження

№ 0000283 від 03 березня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 332 КК України.

10 вересня 2025 року ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 332 КК України.

Того ж дня, о 05 годині 25 хвилин ОСОБА_3 затримано в порядку

ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

10 листопада 2025 року ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в сприянні організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 вересня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до

13 жовтня 2025 року з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. 15 вересня 2025 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти, у зв`язку з внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 жовтня 2025 року продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного

ОСОБА_3 до 13 листопада 2025 року включно.

Згідно з повідомленнями від 10 листопада 2025 року підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_11 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, метою яких є досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з положеннями частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження дії обов`язків, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчий суддя приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії», де високий суд зазначив, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» та «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у зібраних органом досудового розслідування доказах, у тому числі у: - довідці-аналізі з`єднань та локації абонентських номерів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; - протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 травня 2025 року; - протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 травня 2025 року; - протоколі огляду речей та документів від 10 липня 2025 року; - копії листа Прикордонної Варти Республіки Польща від 28 липня 2025 року; - протоколі затримання ОСОБА_3 від 10 вересня

2025 року; - протоколі обшуку від 10 вересня 2025 року автомобіля марки «CITROEN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; - аналізі руху транспортного засобу марки «CITROEN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 10 квітня 2025 року; - речовими доказами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена

ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Михалкова та інші проти України» зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені

ч. 1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час застосування щодо

ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків й інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 вересня 2025 року.

При цьому, зважаючи на, те що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і сторонам надано доступ до ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, визначені ст. 219 КПК України, підстав обмежувати строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків строком досудового розслідування не вбачається, тому їх слід продовжити на строк 60 днів, а в разі здійснення прокурором в межах вказаного строку дій, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 11 січня 2026 року, що буде відповідати вимогам КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 03 березня 2025 року, на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 вересня 2025 року на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а в разі здійснення прокурором в межах вказаного строку дій, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 11 січня 2026 року, а саме:

-прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_3 проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , підозрюваними ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до Кременчуцького відділу Державної міграційної служби України в Полтавській області, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України, та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1