Провадження №1-кс/751/2737/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000781 від 25 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000781 від 25 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000781 від 25 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначено, що 25 грудня 2025 року о 07 годині 21 хвилина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по вул. Козацькій м. Чернігова та біля буд. № 1 по

вул. Інструментальній допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

25 грудня 2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди виявлено та вилучено, у тому числі, автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з наявними механічними пошкодженням, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Після вилучення зазначений автомобіль поміщено на охоронювану стоянку по вул. Шосейна, 3, в с. Кошівка Чернігівського району Чернігівської області.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 25 грудня

2025 року автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор указує на те, що з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування обставин кримінального правопорушення з автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 необхідно провести відповідні експертизи та дослідження, для проведення яких судовим експертам необхідно надати можливість дослідження транспортного засобу, а тому з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив клопотання про арешт майна розглядати без його участі та участі слідчого.

Представник власника майна ТОВ «КАРБОГОЛД» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений у передбаченому законом порядку.

Володілець (користувач) майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання про арешт мА на без його участі, проти накладення арешту на автомобіль, яким він керував, не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000781 від 25 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня

2025 року, в результаті якої пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 грудня 2025 року було оглянуто та вилучено, у тому числі, автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Постановою слідчого 25 грудня 2025 року автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ТОВ «КАРБОГОЛД», яке розташоване за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Кошівка, вул. Шосейна, буд. 3.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000781 від 25 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ТОВ «КАРБОГОЛД» та знаходився у користуванні ОСОБА_4 , заборонивши будь-кому і в будь-який спосіб відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1