Провадження № 1-кп/742/616/25
Єдиний унікальний № 742/4404/25
ВИРОК

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000353 від 13.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійною технічно освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

-прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4

-обвинуваченого ОСОБА_3

-потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

1.Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у сімейних відносинах, вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, ОСОБА_6 систематично вчиняв стосовно ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного насильства, які полягали у словесних образах потерпілої, нецензурній лайці на її адресу, а також у застосуванні фізичного насильства.

2.Зокрема, 06.08.2024 щодо ОСОБА_3 складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою, а також вчинення цього правопорушення у присутності малолітньої ОСОБА_7 . Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2024 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КупАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн).

3.25.08.2024 щодо ОСОБА_3 складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою, а також про вчинення цього ж адміністративного правопорушення у присутності малолітньої ОСОБА_7 . Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2024 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

4.24.02.2025 щодо ОСОБА_3 складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою, а також вчинення цього правопорушення у присутності малолітньої ОСОБА_7 . Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.03.2025 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

5.В подальшому 03.04.2025 о 20.00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків стосовно ОСОБА_5 , з якою не перебуває у шлюбі, проте вони пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у криках, висловлюванні нецензурною лайкою, словесних образах, приниженні честі та гідності останньої. Окрім цього, ОСОБА_3 вчинив щодо ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного характеру, яке виразилось у завданні побоїв, що завдали потерпілій фізичного болю і не заподіяли тілесних ушкоджень.

6.Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 систематичні психологічні та фізичні страждання, що завдали шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 126-1 КК України.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

7.В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину сторона обвинувачення посилалася на визнання ОСОБА_3 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та визначений сторонами обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_3 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

8. ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. В судових дебатах просив суд призначити покарання у виді штрафу та зобов`язався в такому разі його сплатити.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження

9.Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що упродовж 2024-2025 років він систематично вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, що виражалось у криках, словесних образах, нецензурному висловлюванні, а також випадки фізичного насильства. Зазначені діяння він вчиняв під впливом вживання алкогольних напоїв. На даний час вони з потерпілою припинились, таких випадків він не допускає, про скоєне жалкує та щиро розкаюється.

10.Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

11.Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 систематично вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильницькі дії психологічного та фізичного характеру, які проявлялись у словесних образах потерпілої, нецензурній лайці на її адресу, застосуванні фізичного насильства.

ІV. Правова кваліфікація дій обвинуваченого.

12.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психічних страждань потерпілої, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

13.Кримінальнав ідповідальність за ст. 126-1 КК настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

14.Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

15.Невід`ємною ознакою домашнього насильства, передбаченого диспозицією статті 126-1 КК, є його систематичність, тобто вчинення ряду діянь, кожне з яких окремо може й не містити ознак цього злочину, але у сукупності призводить до наслідків, визначених диспозицією цієї статті КК.

16.Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

17.Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду (далі - ККС ВС), відображеної, зокрема, у постанові від 28 лютого 2023 року (справі № 725/4683/20, провадження № 51-6067 км 21), домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильств. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки. Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів. Правові наслідки, які настали чи не настали для кривдника за цими окремими епізодами, а також час, коли такі наслідки настали, не є обставинами, які можуть впливати на доведеність цих епізодів. Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

18.Відтак, факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується систематичним притягненням його до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства.

V. Мотиви призначення покарання та обставини, які суд враховує при призначенні покарання

19.Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого злочину

20.За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.. Відтак, в силу ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення належить до нетяжких злочинів.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого

21. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , за місцем проживання та за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на обліку Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області не перебуває.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

22.Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

23.Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, який у судовому засіданні різко негативно оцінив вчинене ним діяння та висловив щирий жаль з приводу цього та активне сприяння розкриттю злочину.

24.Крім того, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що наразі примирилась з обвинуваченим та просить його суворо не карати. .

25.При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує обставини, що вказані в п.п. 19-24 вироку.

26.У той же час, враховуючи показання ОСОБА_3 в судовому засіданні та його різко негативне відношення до скоєного, це, на думку суду, дає підстави для призначення йому кримінального покарання в межах санкції статті, передбаченої ст. 126-1 КК України, однак не пов`язаного з позбавленням волі.

27.Приймаючи до уваги обставини, наведені судом в розділі V вироку, суд дійшов висновку, що покарання у виді пробацінйого нагляду буде достатнім як для покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , так і для запобігання вчинення ним в подальшому нових злочинів.

VI. Процесуальні витрати

28.Процесуальні витрати у справі відсутні.

VII. Речові докази

29.Речові докази у справі відсутні.

VIII. Заходи забезпечення кримінального провадження.

30. Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, сторонами під час судового розгляду відповідні клопотання не заявлялись. Відтак, суд не вбачає підстав обирати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

ІХ. Обмежувальні заходи.

31. Відповідно до ст.. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

32. На підставі викладеного, суд вважає необхідним направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один рік).

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обмежувальні заходи що передбачені ст.91-1 КК України, строком на 1 (один) місяць: направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Копію вироку для виконання в частині виконання вимог чинного законодавства про облік кривдників та проходження Чернігівській області та до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області та до Ладанської селищної ради як органу місцевого самоврядування.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9