В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 22 вересня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001198 від 03.09.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.07.2012 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим терміном строком на 1 рік;

- 28.01.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч.186 ч.2, 190 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.07.2014 року остаточно до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 25.07.2014 року звільнений від покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію».

- 16.02.2016 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст.15, ч.2 185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим терміном строком на 3 роки;

- 20.01.2017 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 263, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.02.2016 року у виді 3 років позбавлення волі та остаточно до відбуття визначити 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 24.12.2020 з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,-

встановив:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діяв на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно, вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 01.09.2025 року, приблизно о 06.00 годині, проходив повз магазин «АТБ маркет» розташований за адресою 4-ий мікрорайон Зарічний 21 а в Покровському районі м. Кривого Рогу, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , в ході спілкування останній запропонував ОСОБА_3 випити спиртних напоїв, на що він погодився.

Після чого, ОСОБА_6 придбав горілку в магазині «АТБ маркет», розташований за адресою 4-ий мікрорайон Зарічний буд. 21 а в Покровському районі м. Кривого Рогу та разом з ОСОБА_3 направилися до буд. 30 Г на 4-му мікрорайоні Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, де вони на лавці разом почали розпивати спиртні напої та спілкуватися. В ході спілкування ОСОБА_6 заснув і коли ОСОБА_3 намагався його розбудити, він побачив у відкритому рюкзаку, який належить ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Red me 13C Navy blue» 4 Гб/128 Гб ROM, темно-синього кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 1200 гривень належні потерпілому ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, цього ж дня приблизно о 06.30 год. ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння заснув, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з рюкзаку належного потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Red me 13C Navy blue» 4 Гб/128 Гб ROM, темно-синього кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта № 2243 від 11.09.2025 складає 3946,01 грн. та грошові кошти в сумі 1200 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на суму 5146,01 гривень.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 22 вересня 2025 року, укладеної між прокурором, якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та якому потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч.4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання, зазначив, що ним частково відшкодовано потерпілому заподіяну майнову шкоду шляхом повернення телефону.

Захисник в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Враховуючи те, що сторонами угоди про визнання винуватості на підставі ч.2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд зважуючи на особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря-психіатра не перебуває; до лікаря-нарколога звертався за медичною допомогою з 04.06.2025 до 07.06.2025 з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності»; офіційно не працевлаштований; за місцем мешкання характеризується посередньо; інвалідності не має, враховуючи визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, часткове відшкодування потерпілому заподіяної майнової шкоди шляхом повернення майна, неодноразові судимості за кримінальні правопорушення проти власності, обставини, вважає за можливе, встановити останньому іспитовий строк тривалістю в два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2025 року, укладену між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні №0001198 від 03.09.2025 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 вересня 2025 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Red me 13C Navy blue» 4 Гб/128 Гб ROM, темно-синього кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1