Справа №:755/4753/25
Провадження №: 1-кс/755/4530/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002830 від 29 серпня 2025 року, про арешт майна,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва звернувся до суду з указаним клопотанням у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002830 від 29 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Як убачається з клопотання прокурора, до органу досудового розслідування надійшла заява директора ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_5 про те, що 08.02.2025 року особа, якій було ввірено майно ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», а саме автомобіль «Ауді Q5», д.н.з НОМЕР_1 , 2023 року випуску, використовуючи підроблені документи нібито за підписом ОСОБА_5 , а саме наказ від 06.02.2025 року про зняття з реєстраційного обліку автомобіля «Ауді Q5», д.н.з НОМЕР_1 , та внутрішню довіреність від нього, як директора ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», на невідому особу ОСОБА_6 , 08.08.1996 року провела перереєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_7 . Таким чином, невстановлена особа вчинила привласнення майна, що належить ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», чим завдала матеріальної шкоди у великому розмірі.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що 12.02.2025 року, через застосунок «ДІЯ», транспортний засіб Ауді Q5», д.н.з НОМЕР_1 , 2023 року випуску, був проданий ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перереєстрація вказаного транспортного засобу відбулась Головним сервісним центром МВС та ТСЦ № 8048 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві 08.02.2025 року на нового власника ОСОБА_7 на підставі укладеного в суб`єкта господарювання ТОВ «ДК КАР ТРЕЙД» (код ЕДРПОУ 45219146) договору купівлі-продажу транспортного засобу №8783/25/1/000067 від 08.02.2025 року.

Невстановленою особою на підставі нібито виданого ОСОБА_5 , як директором ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», доручення від імені ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» (в особі представника ОСОБА_9 ), укладено Договір комісії 8783/25/1/000067 від 07.02.2025 року, виходячи зі змісту якого ОСОБА_9 уповноважує ТОВ «ДК КАР ТРЕЙД» (код ЕДРПОУ 45219146) в особі ОСОБА_10 , від імені ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», вчинити правочин щодо відчуження транспортного засобу.

12.02.2025 року ОСОБА_7 продала вказаний транспортний засіб через застосунок «ДІЯ» ОСОБА_8 .

Однак, директор ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_5 не надавав доручення про відчуження транспортного засобу, з чого слідує, що відчуження транспортного засобу відбулось з використанням підроблених документів на право розпорядження автомобілем.

Враховуючи викладене, 12 лютого 2025 року постановою слідчого Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та оголошено його в розшук.

Крім того, здійснено запит у порядку ст. 93 КПК України до ТОВ «ДК КАР ТРЕЙД» щодо отримання оригіналу договору комісії №8783/25/1/000067, укладеного між ТОВ «ДК КАР ТРЕЙД» та ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» щодо продажу зазначеного транспортного засобу, оригіналу наказу ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» №02-06 щодо продажу зазначеного транспортного засобу, оригінал довіреності ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» щодо продажу зазначеного транспортного засобу.

19.09.2025 року винесено постанову про призначення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів та отримано висновок експерта, з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_11 у наказі директора ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» №02.06 від 06 лютого 2025, у графі «Директор» виконаний не ОСОБА_12 , Підпис від імені ОСОБА_11 у довіреності виданій директором ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» від 06 лютого 2025, у графі «Директор» виконаний не ОСОБА_12 , Відбиток печатки ТОВ « ТУТ ЕНЕРГІЯ», що у нижній частині наказу директора ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» №02-06 від 06 лютого 2025 року, праворуч від напису «Директор» ліворуч від напису « ОСОБА_13 » нанесено не печаткою ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», Відбиток печатки ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», що розташований у нижній частині довіреності, виданої директором ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ» від 06 лютого 2025 року, праворуч від напису «Директор» ліворуч від напису « ОСОБА_13 » нанесено не печаткою ТОВ «ТУТ ЕНЕРГІЯ», у зв`язку з чим можна вважати, що перехід права власності відбувся з підробленими документами.

Враховуючи викладене, згідно клопотання, автомобіль марки «AUDI» моделі «Q5», номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , має бути арештованим та поміщений на майданчик тимчасового тримання для подальшого проведення слідчих (розшукових) дій. При цьому, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане майно, з метою збереження речового доказу.

Представник власника майна ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_8 , в інтересах якої вона дії, є законним набувачем указаного транспортного засобу, який вона придбала у законний спосіб, крім того ОСОБА_8 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження та їй не повідомлено про підозру, водночас, ознайомившись з матеріалами вказаного кримінального провадження, вона ( ОСОБА_4 ) встановила, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні фактично не здійснюється, жодних слідчих дій протягом тривалого часу не проводилося, жодна особа, крім заявника, не була допитана слідчим, у той же час прокурор повторно звернувся до суду з клопотання про накладення арешту на вказане майно, не зважаючи на те, що у задоволенні попереднього клопотання про арешт майна йому було відмовлено, разом із цим, згідно ухвали слідчого судді, указаний автомобіль негайно має бути повернений власнику майна ОСОБА_8 , однак на даний час автомобіль перебуває на майданчику тимчасового тримання, а слідчий відмовляється його передати власниці, у зв`язку з чим ОСОБА_8 звернулася до ДБР із заявою про вчинення слідчим кримінального правопорушення, а саме не виконання слідчим судового рішення.

Вислухавши думку прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Зокрема, відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частина 1 ст. 173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна, доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, а саме необхідність збереження речових доказів саме шляхом накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Разом із цим, як убачається із системи електронного документообігу «Д-3», ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва про арешт автомобіля марки «AUDI» моделі «Q5», 2023 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві повернути ОСОБА_8 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Audi» моделі «Q5» з номером кузова НОМЕР_2 , 2023 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

У той же час, як зазначила у судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 вказаний автомобіль перебуває на майданчику тимчасового тримання та не був повернутий власнику майна згідно судового рішення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт указаного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002830 від 29 серпня 2025 року, про арешт майна, а саме автомобіля марки «AUDI» моделі «Q5», 2023 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: