УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Володимир

Слідча суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000916 від 31.12.2025 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 31.12.2025, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 30.12.2025 року о 09 год 41 хв за адресою Волинська область, м. Володимир, по вул. Луцька на автодорозі Н-22 нарядом Вояж-12 було зупинено як водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем марки «Рено Меган», р.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами.

31.12.2025 року слідчим відділенням Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено у ЄРДР під № 0000916 за ознаками, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України.

30.12.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою Волинська область, м. Володимир по вул. Луцька на автодорозі Н-22, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником вказаного автомобіля являється ОСОБА_4 .

Вищевказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасово вилученого майна ГУНП у Волинській області, за адресою: Волинська область, Володимирський район, сел. Іваничі, вул. Перемоги, кадастровий номер земельної ділянки :00:016:0200.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучений автомобіль вважається тимчасово вилученим майном.

На думку слідчої СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучений під час огляду місця події транспортний засіб марки «Рено Меган», р.н.з. НОМЕР_1 , є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучений автомобіль підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки має значення речового доказу для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідча просила суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , заборонивши користування, розпоряджання та відчуження, з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідча не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просила клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник автомобіля ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання до суду не зявився, хоча про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000916 від 31.12.2025 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 30.12.2025 року о 09 год 41 хв за адресою Волинська область, м. Володимир, по вул. Луцька на автодорозі Н-22 нарядом Вояж-12 було зупинено як водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем марки «Рено Меган», р.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами.

30.12.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою Волинська область, м. Володимир по вул. Луцька на автодорозі Н-22, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником вказаного автомобіля є ОСОБА_4 .

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 382 КК України, є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником автомобіля марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні транспортний засіб марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.1 ст. 382 КК України.

У поданому клопотанні прокурором жодним чином обґрунтовано, яке доказове значення для кримінального провадження, передбаченого частиною 1 ст. 382 КК України може мати вилучений автомобіль марки «Рено Меган» р.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 . Жодних доказів того, що вказаний транспортний засіб відповідає вимогам ст. 98 КПК України, слідчим суду не надано.

У клопотанні жодним чином не обґрунтовано необхідність позбавлення фактичного власника права володіти, користування та розпорядження вказаним автомобілем, яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літтоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрог проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

З урахуванням вищевикладеного, в даному конкретному випадку, застосування арешту на автомобіль, може завдати суттєвих збитків та свідчити про порушення вимог статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з захисту прав людини, що є неприпустимим.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту на нього, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Рено Меган», р.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_5