УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000559 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 30.10.2025 близько 01:20 год., працівниками УПП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 246, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем ЗСУ військової частини НОМЕР_1 у званні молодший сержант та перебуває на посаді робітника підсобного будівельних робіт та який запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів, повідомив, що він на поясі у чохлі зберігає ніж ззовні схожий на холодну зброю, який останній добровільно видав під час проведення огляду місця події.

За даним фактом 30.10.2025 слідчим відділенням відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000559, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

30.10.2025 під час огляду місця події розпочатого у місті Вінниця по вулиці Пирогова 246 у присутності понятих та інших осіб залучених до процесуальної дії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 повідомив те, що 30.10.2025 був зупинений працівниками УПП у Вінницькій області з метою перевірки документів та при поверхневому огляді у нього було виявлено ніж у чохлі який пристебнутий до пояса.

В подальшому ОСОБА_4 , за добровільною заявою зняв з поясу чохол із ножем та видав його працівникам поліції, після чого ніж разом із чохлом після його огляду було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 2142467, який потім було опечатано та скріплено підписами учасників процесуальної дії.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, тобто в даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Згідно ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з виявленням під час огляду вищевказаних речей та речовин, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та може бути використаний під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаних речей та речовин, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлена в ході огляду вище перерахована речовина є використаним як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (проступком) та (або) зберегла на собі його сліди, а також заборонена у обігу та має значення для досудового розслідування і може бути доказом під час судового розгляду.

На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 30.10.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 246, оскільки вони мають значення речових доказів та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на ніж разом із чохлом, який було вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході проведення огляду місця події від 30.10.2025 за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 246, та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 2142467, який було опечатано та скріплено підписами учасників процесуальної дії.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя