Провадження № 1-кс/646/2950/2025
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції клопотання ст. слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002731 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, з середньою спеціальною освітою, громадянина України, військовослужбовця Збройних сил України військової служби за мобілізацією, стрільця 4 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання ст. слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002731 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що 03 грудня 2025 року, близько 18:00 год, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець Збройних сил України за мобілізацією, перебував за місцем несення служби у взводному опроному пункті поблизу с. Петрівка Куп`янського району Харківської області, за координатами 49,73910° Пн, 37,23733° Сх, в порушення статуту Збройних сил України, розпивав спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 відбувся конфлікт через особисті неприязні стосунки з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого у ОСОБА_4 , на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, солдат, стрілець 4 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем несення служби у взводному опроному пункті поблизу с. Петрівка Куп`янського району Харківської області, за координатами 49,73910° Пн, 37,23733° Сх, використовуючи закріплену за ним (згідно відомості закріплення зброї) автоматичну вогнепальну зброю марки АК-74 № НОМЕР_2 , (1981 р.в.) здійснив один одиночний постріл у бік неозброєного солдата ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження , згідно медичної карти стаціонарного хворого №12000, у вигляді ізольованого вогнепального кульового проникаючого наскрізного поранення живота з пошкодженням прямої кишки, дірчастого перелому крижової кістки на рівні S2-S3.

Отже, солдат ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме закінченого замаху на вбивство ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

03.12.2025 о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України 04.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вищевикладене, для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, а також для запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки вважає, що відсутня обґрунтованість підозри на даний момент, ризики прокурором недоведені, оскільки підзахисний не переховувався від правоохоронних органів, надав допомогу потерпілому та чекав поліцію.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення підозрюваного, та його захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

03.12.2025 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України 03.12.2025 (час фактичного затримання 03.12.2025 о 23 год. 30 хв.), та 04.12.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 03.12.2025 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с.Петрівка, за координатами 49,73910° Пн, 37,23733° Сх, в ході якого виявлено та вилучено: змив з речовини бурого кольору з поверхні бетонної підлоги; бакелітовий магазин до АК, з набоями калібру 5,45, в кількості 30 шт; бакелітовий магазин, коричневого кольору, до автомату АК, з набоями в кількості 30 шт; АК74, з номером НОМЕР_3 1981 року виготовлення без магазину; відрізок тканини з ковдри коричневого кольору, на якому наявні сліди речовини бурого кольору; АК74, з номером 5 року виготовлення, без магазину; бакелітовий магазин, коричневого кольору, до АК, з набоями у кількості 30 шт.; марлева тканина з речовиною бурого кольору; бакелітовий магазин, коричневого кольору, до АК з набоями у кількості 29 шт; тканевий браслет з застібкою типу фастекс; гільза з серією 270 1988 року виготовлення; 4 змиви з АК74, з номером 5 р.в.; 4 змиви з АК 74, з номером НОМЕР_3 1981 р.в.;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_7 про те, що, що 03.12.2025 під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_4 між ними виникали сварки, проте вони врегульовувалися, згодом у вечірній час коли ОСОБА_7 лежав на ліжку, ОСОБА_4 знову почав виказувати своє незадовільне відношення до нього, після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 тримаючи в руках автомат та здійснив один постріл в область живота;

- відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №12000, згідно якої у ОСОБА_8 встановлений наступний діагноз: ізольоване вогнепальне кульове проникаюче наскрізне поранення живота з пошкодженням прямої кишки, дірчастого перелому крижової кістки на рівні S2-S3;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який надав свідчення про те, що о 17:30 год 03.12.2025 йому повідомив ОСОБА_10 , що близько 17:28 год. цього ж дня він здійснив постріл зі своєї вогнепальної автоматичної зброї у ОСОБА_7 , після чого свідок разом з командиром виїхали на ВОП до їхнього місця несення служби. По прибуттю на місце події та в ході огляду ОСОБА_7 було виявлено вогнепальне поранення в області живота з вихідним отвором зі спини, стан його був середній, у подальшому останнього було доставлено до Шевченківської лікарні, до лікарів військової частини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення про те, що від чергового КСП йому стало відомо про подію, а саме про те, що ОСОБА_4 здійснив постріл з власної вогнепальної зброї у ОСОБА_7 , після чого він разом з іншими військовослужбовцями поїхали до місця несення служби останніх, де по прибуттю виявили ОСОБА_10 з ознаками алкогольного сп`яніння, і у збудженому стані, без зброї та ОСОБА_7 , який лежав на ліжку, маючи поранення черевної порожнини. Після чого був евакуйований до медичного закладу;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які надали свідчення про те, що 03.12.2025 близько 17:30 год. від командира ОСОБА_11 отримали наказ про необхідність виїзду до ВОП, який розташований поблизу с. Петрівка Куп`янського району Харківської області, де несли службу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , так як ОСОБА_4 здійснив постріл у ОСОБА_7 .. По приїзду на місце події, вони побачили, що у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді поранення живота, також вони додали, що ОСОБА_4 у цей момент повідомив їм, що здійснив постріл із своєї автоматичної зброї у ОСОБА_7 .. У подальшому ОСОБА_7 було евакуйовано до медичної установи;

- висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,54%;

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у останнього було вилучено: штани камуфльовані зі слідами РБК та флісову кофту темно-зеленого кольору та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді стрільця 4 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7-ти до 15-ти років. Крім того, вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на потерпілого, свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Досліджені у судовому засіданні матеріали, якими обгрунтовується клопотання у своїй сукупності слідчий суддя вважає достатніми для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Жодного доказу на спростування обґрунтованості підозри сторона захисту не надала ( ч. 1 ст. 194 КПК України).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки цей ризик є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

При встановленні наявності існування ризику впливу на потерпілого, свідків слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження прокурора, що існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Наявності інших ризиків прокурором не доведено.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні підозрюваному строку тримання під вартою.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У той же час при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати розмір застави з огляду на вчинення особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст. слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002731 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03.12.2025 23:30 год.

Строк дії ухвали до 31 січня 2026 року 23:30 год. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений та підписаний 08 грудня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1