Справа № 314/2600/25
Провадження № 1-кп/314/826/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 29.04.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, яка має середню-спеціальну освіту, пенсіонерку, раніше не судиму, одружену, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 приблизно о 19 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала автомобілем «Geely Emgrand 7» р.н. НОМЕР_1 , рухалася автодорогою від с. Вільнянка до с. Скелювате Запорізького району Запорізької області. В салоні її автомобілю у якості пасажира на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же час, у зустрічному їй напрямку рухався автомобіль «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху водій ОСОБА_3 , маючи технічну можливість уникнути ДТП надавши перевагу у русі зустрічному транспортному засобу перед початком виконання маневру обгону, не надала переваги в русі зустрічному автомобілю «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 , в результаті чого відбулося зіткнення автомобіля «Geely Emgrand 7» р.н. НОМЕР_1 з автомобілем «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП водій автомобілю «Geely» ОСОБА_3 та пасажирка вказаного автомобілю ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до медичного закладу.

Своїми діями водій ОСОБА_3 , порушила вимоги п.п. 10.1, 12.4, 12.9 (б) та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9 (б): Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил;

- розділ 34 (дорожня розмітка): «1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15»

Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно висновку судово інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №СЕ-19/108-25/10129-ІТ від 22.05.2025 року, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із висновком експерта №895п від 03.06.2025, у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом лівої променевої кістки сам за собою кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.в «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6). Тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмета (предметів). Давність утворення тілесного ушкодження не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

04.11.2025 від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява, за змістом якої потерпіла просить закрити кримінальне провадження на підставі с. 46 КК України у зв`язку з примиренням. Жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має. Всі збитки їй відшкодовано.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала своє клопотання, а також добровільність своєї позиції.

В судовому засіданні обвинувачена клопотання підтримала. Так, вона розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі зазначеної норми кримінального закону не є реабілітуючою обставиною, не свідчить про її невинуватість у скоєнні кримінального правопорушення, тобто, розуміє наслідки закриття кримінального провадження, як і необхідність відшкодування процесуальних витрат в разі задоволення клопотання потерпілого (у відповідності до ст.46 КК України).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілої, пояснив, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, у стані сп`яніння на час його скоєння не перебувала. Прокурор вважає, що усі умови для прийняття процесуального рішення відповідно до ст.46 КК України дотримані у даному кримінальному провадженні, підстав для сумнівів у добровільності позиції потерпілої також немає, тому можливо розглядати питання про закриття провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за даної явки.

Із врахуванням наведених обставин, вислухавши думку учасників провадження, суд враховує й норму ч.1,5 ст.28 КПК України щодо засади розумності строків у кримінальному провадженні. Так, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеній під час судового засідання частині, дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, а обвинувачену- звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.286 КК України, з таких підстав.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Ч.1 ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ч.2 ст.25 КК України необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Дії ОСОБА_3 , яка, як слідує із матеріалів справи, є раніше не судимою, під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, віднесені за змістом ст. 12, 25 КК України до необережних нетяжких злочинів, а саме, полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченій зрозумілі суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України. Про наявність таких заперечень суду обвинуваченою не повідомлено.

Як передбачено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що «звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування».

Під час судового засідання знайшло своє підтвердження, що кримінальне провадження підсудне Вільнянському районному суду Запорізької області.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради № 453 від 08.05.2025, 29.04.2025 о 21:20 на приймальному відділенні КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради здійснено забір крові на вміст алкоголю, результат: етанолу в крові не виявлено.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя.

З урахуванням наведених обставин, думки учасників кримінального провадження за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки наявні всі умови звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою (ст.46 КК України), а саме, - обвинуваченою вперше вчинено необережний нетяжкий злочин, у потерпілої відсутні жодні вимоги до неї. Крім того, суд впевнився в тому, що кримінальне правопорушення не пов`язане з корупцією та порушенням правил безпеки дорожнього руху особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На зазначених підставах кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачена - звільненню від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведені положення кримінального процесуального законодавства суд вважає, що подання та підтримання вказаного клопотання є виключним правом потерпілої, зміст цього права не підлягає звуженню, тому кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачена - звільненню від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.04.2025 у справі №314/1978/25, пр. 1-кс/314/531/2025, накладено арешт на автомобіль «Geely Emgrand 7» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та на автомобіль «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності військової частини НОМЕР_3 у вигляді позбавлення права на користування вказаним майном, розпорядженням, та відчуження.

За відсутності потреби його подальшого збереження, арешт майна, вжитий як захід забезпечення відповідно до вказаної ухвали слідчого судді, підлягає скасуванню, майно необхідно повернути власникам.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду справи не застосовувались.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За змістом ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як врегульовано ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічні висновки здійснені Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі №342/1560/20, пр.51-2331км21.

З огляду на надані стороною обвинувачення докази витрати на залучення експертів у даному провадженні у загальній сумі складають 21 393,60 гривень, а саме: судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження №СЕ-19/108-25/9716-ІТ від 04.06.2025, вартістю 7 131,20 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/108-25/9718-ІТ від 13.05.2025 - автомобілю «Geely Emgrand 7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 4 457 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/108-25/9717-ІТ від 09.05.2025 - автомобілю «Mitsubishi KN421» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 4 457 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП № СЕ-19/108-25/10129-ІТ від 21.05.2025 вартістю 5 348,40 гривень, та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 28, 100, 122, 124, 126, 174, 284-286, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 29.04.2025, відносно ОСОБА_3 закрити.

Скасувати арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.04.2025 у справі №314/1978/25, пр. 1-кс/314/531/2025, а саме на транспортний засіб «Geely Emgrand 7» р.н. НОМЕР_1 та на транспортний засіб «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 .

Транспортий засіб «Geely Emgrand 7» р.н. НОМЕР_1 , котрий знаходиться на території стоянки тимчасово вилученого автотранспорту ГУНП в Запорізькій області по вул. Привокзальна, 13 м. Запоріжжя, - повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Траспортний засіб «Mitsubishi KN421» р.н. НОМЕР_2 , котрий знаходиться на території стоянки тимчасово вилученого автотранспорту ГУНП в Запорізькій області по вул. Привокзальна, 13 м. Запоріжжя, - повернути військовій частині НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 21 393,60 гривень (двадцять одна тисяча триста дев`яносто три гривні 60 копійок).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

04.11.2025