ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5/26
Номер провадження: 11-сс/819/18/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000006 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 січня 2026 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід - домашній арешт, із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 02.03.2026 року, зобов`язано його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 02.03.2026 року наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 03.01.2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02.03.2025 року.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим зазначено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та не можуть бути попередженні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою .

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не надав належної оцінки сукупності досліджених обставини.

Підозрюваний, усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя в момент заподіяння, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що він наділений потенційною можливістю самостійно, у тому числі й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, впливати на свідків, щодо яких він обізнаний, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Вказує, що з показів свідків, інших доказів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність щодо потерпілого, з огляду на наявність між ними неприязних стосунків, конфлікту, внаслідок якого було вчинене інкриміноване кримінальне правопорушення. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у даному випадку не зможе запобігти незаконному впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, або ж скоєння ним нового кримінального правопорушення. ОСОБА_7 хоча і є особою, раніше не судимою, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства.

Зазначає, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені факти вказують на те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників .

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду .

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення .

З матеріалів провадження вбачається, що 01.01.2026 року до ЄРДР за №00000006 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

02.01.2026 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Із матеріалів провадження, повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 01.01.2026 близько 17:30 годин, перебуваючи в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, під час раптового конфлікту, що виник між ним і потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останньому один удар ножем в область живота в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 відповідно до довідки КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського» від 01.01.2026, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину з пораненням правої долі печінки.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді, в якому просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування ,а саме до 02.03.2026 року , згідно вимог ст.183 КПК розмір застави не визначати. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду у визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 та свідком Тяпкою .

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, і що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та навів мотиви прийняття такого рішення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав доведеним існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику незаконного впливу на свідків, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення і дійшов висновку, що запобігти існуючим ризикам зможе більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки слідчого судді у цьому кримінальному провадженні не спростовують.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як видно із ухвали, слідчий суддя врахував поряд із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільну небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, сукупність відомостей про його особу, те що підозрюваний раніше не судимий, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, визнає повідомлену йому підозру та має постійне місце проживання, тому слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики передбачені п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК, які мають порівняно невисокий ступінь і, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт із покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме встановленим слідчим суддею ризикам, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, враховуючи характер інкримінованого йому кримінального правопорушення та сукупність відомостей про особу підозрюваного на думку колегії суддів на даній стадії кримінального провадження в змозі забезпечити запобіганню встановленим ризикам та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Прокурором в апеляційній скарзі не наведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про доведеність існування ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК , проте доводи апеляційної скарги не переконують у тому , що запобігти цим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження апелянта про те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував фактичні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного не є переконливими.

Будь-які відомості про те, що після повідомлення про підозру ОСОБА_7 порушував покладені на нього обов`язки, допускав неявку за викликом слідчого чи прокурора , або ж не виконував інші покладені на нього обов`язки матеріали не містять. Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів, враховуючи положення ч. 1 ст. 404 КПК за наведеного вище, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді з підстав та доводів апеляційної скарги скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення.

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 січня 2026 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4