ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000954 від 17.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковськ Тульської області, громадянин РФ, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, без зареєстрованого місця проживання, який відбуває покарання в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2-А, раніше неодноразово судимий, в останнє:

-09.10.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , засуджений Суворовського районного суду м. Одеси за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Для відбуття покарання, згідно вищевказаного вироку суду 15.12.2023 ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» (далі - ДУ «ОВК (№ 14)»), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2-А, де черговим помічником начальника установи ОСОБА_6 був ознайомлений з правами та обов`язками засуджених, режимом утримання, порядком та умовами виконання покарання у виді позбавлення волі.

За час перебування у Державній установі «ОВК (№ 14)» засуджений ОСОБА_5 , неодноразово допускав порушення режиму утримання, незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку, а саме: за порушення режиму тримання у Державній установі «ОВК (№14)» на засудженого ОСОБА_5 накладено 9 (дев`ять) стягнень, з них 3 (три) рази був поміщений до дисциплінарного ізолятору ДУ «ОВК № 14» установи та 1 (один) раз за систематичне порушення режиму утримання був переведений до приміщення камерного типу на 1 місяць.

Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_5 за час відбуття покарання в ДУ «ОВК (№ 14)» не застосовувалися.

Так, засудженого ОСОБА_5 , на підставі постанови начальника ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_7 , винесеної 10.02.2025 у відповідності до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 23.01.2025, переведено до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Однак, незважаючи на застосовування заходів дисциплінарного впливу ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та 17.06.2025 перебуваючи у прогулянковому дворику ДІЗО (дисциплінарного ізолятору), який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_5 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №10 ДІЗО на червень 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 17.06.2025 приблизно о 09 годині 05 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 прогулянкових двориків ДІЗО, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ДІЗО ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 17.06.2025 року о 09 годин 08 хвилин згідно ч. 3 ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_8 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 , проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

Крім того, 18.06.2025 перебуваючи у прогулянковому дворику ДІЗО, який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_8 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №10 ДІЗО на червень 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 19.06.2025 приблизно о 08 годині 52 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 прогулянкових двориків ДІЗО, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ДІЗО ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 19.06.2025 року о 08 годин 52 хвилин згідно ч. 3 ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 , проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

В подальшому, 19.06.2025 перебуваючи у прогулянковому дворику ДІЗО, який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2А, засуджений ОСОБА_8 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, після закінчення прогулянки повинен був здійснити прибирання дворику для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері №10 ДІЗО на червень 2025 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 19.06.2025 приблизно о 09 годині 00 хвилин, під час обходу начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 прогулянкових двориків ДІЗО, з метою перевірки санітарного стану та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_5 потребує прибирання, згідно до розпорядку та обов`язків засудженого.

Після чого, в прогулянковому дворику ДІЗО ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 19.06.2025 року о 09 годин 01 хвилин згідно ч. 3 ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5 начальником ДУ «ОВК (№ 14)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, демонстративно і відкрито, з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації, безпідставно, неодноразово, в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК (№ 14)» начальника державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , при цьому не маючи протипоказань за станом здоров`я, крім того ОСОБА_5 фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, начальником державної установи ДУ «ОВК (№ 14)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_5 проігнорував зроблені йому роз`яснення та повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

Своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, де зазначено що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 3, 4, розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Факт неодноразової відмови засудженого ОСОБА_5 від прибирання прогулянкового дворику, свідчить про злісну непокору адміністрації установи виконання покарань.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, тобто у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Відповідно до ст.472 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_5 прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, раніше судимий, під час досудового розслідування у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 , та прокурор ОСОБА_3 пояснили, що вони дійсно 26.09.2025 року добровільно уклали угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням №0000954 від 17.06.2025 року, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України - у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Сторонами враховано, що згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2023 року ОСОБА_5 має невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 8 місяців 13 днів, тому покарання у вказаному кримінальному провадженні сторони узгодили визначити відповідно до ст. 71 КК України.

У відповідності до ч.1,4 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно до відбування ОСОБА_5 , за дійсним вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 дні.

Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 26.09.2025 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за кримінальним провадженням №0000954 від 17.06.2025 року, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстав вважати, що укладення угоди не були добровільними відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого, з наступних підстав.

У санкції ст. 391 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років, та являється нетяжким злочином. Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди, від 26.09.2025 року про визнання винуватості.

Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, те що він провину визнав повністю, щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

При викладених обставинах приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 щиро розкаявся та визнав свою провину, приймаючи до уваги умови угоди від 26.09.2025 року про визнання винуватості, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді передбаченого санкцією ст.391 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік., згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2023 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 8 місяців 13 днів, тому покарання у вказаному кримінальному провадженні визначити відповідно до ст. 71 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно до відбування ОСОБА_5 , за дійсним вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 дні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26.09.2025 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 за кримінальним провадженням №0000954 від 17.06.2025 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частково приєднати покарання не відбуте ним за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2023 року та остаточно призначити покарання у вигляді 1 /одного/ року 2 /два/ дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту оголошення вироку суду, тобто з 01.12.2025 року.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1