Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7381/25
Провадження № 1-кп/279/327/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.09.2025 за № 0000198 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.5 ст.407 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження № 0000198 від 19.09.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.5 ст.407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000198 ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 (з подальшими змінами та доповненнями) у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2024 № 350 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до рапорту головного командира запасної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 встановлено, що 12.12.2024 близько 10 год. 00 хв. під час чергової перевірки особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_4 , який самовільно залишив розташування військової частини. Після цього, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2024 № 4387 було призначено проведення службового розслідування за вказаним фактом, за результатами якого не встановлено поважних причин відсутності в розташуванні військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 . Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у порушенні вимог п.п. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Конституції України та законів України щодо дотримання військової присяги, відданого служіння Українському народові, сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 10 год. 00 хв. 12.12.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з дислокацією у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08 год 00 хв 13.01.2025, коли прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , чим закінчив вчинення кримінального правопорушення. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 12.03.2025 близько 09 год.00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з постійною дислокацією у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 07.11.2025, коли прибув до Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що за адресою: вул. М. Грушевського, буд. 5, м. Коростень, Житомирська область, чим закінчив вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому ОСОБА_4 у порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, для власного вживання 18.09.2025 зі свого мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «Телеграм» на чат-боті «Magazin» посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займається розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовин, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1 он), масою 0,3677 грам, яку невстановлена досудовим розслідуванням особа, повинна була залишити за координатами 50.9232868, 28.6663328 в лісовій місцевості на узбіччі автодороги сполученням м. Коростень та с. Іскоростень Коростенського району. 18.09.2025 приблизно о 18 години 20 хв. ОСОБА_4 , за отриманими на свій мобільний телефон у додатку «Телеграм» координатами 50.9232868, 28.6663328 в лісовій місцевості на узбіччі автодороги сполученням м. Коростень та с. Іскоростень Коростенського району знайшов, таким чином придбав, зіп-пакет, обмотаний ізолентою синього кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору PVP, яку помістив до правої зовнішньої кишені своїх штанів. Однак, 18.09.2025 ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та в період з 19 год. 04 хв. до 19 год. 32 хв, у ході проведення огляду місця події на узбіччі автодороги сполученням м.Коростень та с. Іскоростень Коростенського району за координатами 51.9232868, 28.6663328, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP(1-феніл-2 піролідин-1-іл-пентан-1он), масою у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,3677 г, та віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 25.11.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 5 ст. 407 КК України. 26.11.2025 ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026. У подальшому прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону затверджено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, який скеровано для розгляду до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

У зв`язку наявністю ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор стверджує, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не зможе запобігти настанню ризиків, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого та належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд обвинувального акта переданий судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області обвинувальний акт призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 14:00 годин 14.01.2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст.309, ч.5 ст.407 КК України, останнє з яких відноситься до тяжких злочинів, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися, не перестали існувати, вказав, що ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість та безальтернативність покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, може ухилятися від суду, а також може вчинити інше правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, зокрема, акцентував на повторності вчинення кримінальних правопорушень, тому клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений в судовому засідання свою причетністю до вчинення кримінального правопорушення визнав, однак вказав, що не становить суспільної небезпеки та загрози для суспільства, має проблеми зі здоров`ям, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки має бажання працювати та утримувати себе, сплачувати призначений судом штраф.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання вказавши, що клопотання не містить доказів наявності ризиків переховування від слідства, обвинувачений хоче повернутися до військової частини та продовжувати військову службу, зазначив, що саме з вини командування ВЧ, яке не дозволило приступити до несення служби було допущено правопорушення. Просив визначити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У питанні визначення наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя враховує рішення ЄСПЛ , зокрема "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) в якому зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних праповорушень за ч. 2 ст.309 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, та ч.5 ст.407 КК України, що полягає у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, останнє з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі, яке з огляду на ст.75 КК України не передбачає можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, суд враховує також тривалість та неодноразовість самовільного залишення місця служби військовослужбовцем (1 місяць та 8 місяців), усвідомлення обвинуваченим умов воєнного стану та наслідків вчинення таких дій, що свідчить про наявність підвищеного ризику в його поведінці.

Наведені прокурором аргументи та інформація, отримана судом з долучених до клопотання документів, обвинувального акта, а також пояснень учасників провадження свідчить, на переконання суду, про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , особливу небезпеку кримінальних правопорушень, вчинення їх в умовах воєнного стану, а також наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на положення п.4 ч.2 ст.183, ст.199 КПК України суд, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вагомість наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження обгрунтованості підозри у вчиненні особою двох кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, з огляду на об`єкт посягання, а саме суспільні відносини у сфері встановленого законом порядку обігу наркотичних речовин, а також несення військової служби, безальтернативність покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання особи винуватою у вчиненні злочину, суд дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченого на даному етапі розслідування не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не сприятимуть досягненню цілей та завдань кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого про те, що за станом здоров`я він не може триматися під вартою суд оцінює критично, оскільки матеріали клопотання не містять медичних застережень щодо неможливості утримання ОСОБА_4 під вартою. Крім того, суд зауважує, що запобіжний захід має строковий характер, однак з огляду за заявлене обвинуваченим клопотання суд вважає за доцільне визначити можливість внесення застави.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу слід задовольнити, а саме продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 14.03.2026року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, скарги останнього на стан здоров`я, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, з огляду на тривалість перебування під вартою, суд визначає заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на його думку, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.176-178, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000198 від 19.09.2025 року за ч.2 ст. 309, ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 на строк 60 днів по 14.03.2026 року включно.

Визначити заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Застава може бути внесена на депозитний рахунок суду :

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0000277 з призначенням платежу "застава ПІБ особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу".

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де проживає (м.Коростень, Житомирської області), без дозволу суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави по 14.03.2026 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Суддя ОСОБА_8