Справа № 342/1001/25
Провадження № 1-кп/342/187/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 06.02.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, раніше не судимий, проходив військову службу за призовом під час мобілізації,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Правопорушення були вчинені за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_3 28 липня 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 №170 (по строковій частині) солдат ОСОБА_3 призваний наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.06.2024 № 179-РС на посаду стрільцяснайпера 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_3 окремого штурмового батальйону сухопутних військ ЗСУ зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків та зараховано на всі види забезпечення. Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст..ст.9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обв`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації і доведено до населення країни, крім того останній призваний на військову службу саме за призовом під час мобілізації.

17 вересня 2024 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 267 від 17.09.2024 стрілець-снайпер 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти солдат ОСОБА_3 вибув на лікування до КНП «Міська клінічна лікарня №1» м.Івано-Франківськ. В подальшому, 24.09.2024 до вказаного лікувального закладу з військової частини НОМЕР_1 надіслано запит за вих.№ 3795 від 24.09.2024 з метою отримання інформації стосовно перебування солдата ОСОБА_3 на лікуванні у вказаному лікувальному закладі. Після надходження листа-відповіді з даного лікувального закладу, зареєстрованого у військовій частині НОМЕР_1 за вх.№ 4321 від 02.10.2024 встановлено, що солдат ОСОБА_3 до даного лікувального закладу не з`явився.

Обвинувачений незаконно, без поважних причин, перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 з 17.09.2024 по 22.11.2024, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем проживання у м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, не пов`язуючи його із проходженням військової служби.

22 листопада 2024 року солдат ОСОБА_3 прибув до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та продовжив проходити військову службу .

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 18.07.2025 № 204 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 призначений на посаду стрільця номера обслуги 1 десантно штурмової роти з десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 , з 18.07.2025 зарахований до списків особового складу військової частини, посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, зарахований на всі види забезпечення.

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 29.07.2025 № 98-РС (по стройовій частині) солдата призначено по мобілізації ОСОБА_3 , стрільця-номера обслуговування 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмовго взводу 10 десантно- штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 (по соєвому складу) від 29.07.2025 на посаду стрільця-снайпера 1 десантно штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 11 десантно-штурмової роти з десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 , посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків та зарахований на всі види забезпечення.

13 серпня 2025 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 231 солдат ОСОБА_3 вибув у відпустку до 24.08.2025.

Згідно доповіді за фактом не прибуття з відпустки до розташування підрозділу в районі виконання завдань, командиром військової частини НОМЕР_4 від 25.08.2025, зазначено про те, що 25.08.2025 солдат ОСОБА_3 не прибув з відпустки до розташування 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 поблизу населеного пункту АДРЕСА_4 де проведені розшукові заходи організовані командуванням військової частини позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідає, місце знаходження не відоме.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено що солдат ОСОБА_3 незаконно, без поважних причин, перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_4 з 25.08.2025 по 16.09.2025 моменту затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, проводячи службовий час на власний розсуд а місцем проживання у м. Городенка Коломийського район Івано-Франківської області, не пов`язуючи його із проходженням військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, захисника, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що в 2024 році він зробив не правильно і поїхав додому. Також в 2025 році його мама захворіла і він подавав рапорт на звільнення в чому йому було відмовлено. Він був у відпустці до 24.08.2025 однак після 24.08.2025 залишився дома бо мама була хвора. Мав намір через пару днів їхати у військову частину. Зазначив, що зробив неправильно, вину визнає, кається у скоєному і бажає в подальшому продовжити службу в армії.

Адвокат просив врахувати стан здоров`я обвинуваченого та його хворої мами. Просив призначити покарання найменше яке передбачено законодавством.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні дії, які виразились у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану - доведена повністю. Його дії за ч.5 ст. 407 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання згідно ст.67 КК України є вчинення правопорушення особою повторно.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який був призваний на військову службу під час мобілізації 28.07.2022, також враховується і те, що він не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах в медичному закладі за місцем проживання. За місцем реєстрації проживання ОСОБА_3 органом місцевого самоврядування характеризується добре, а за місцем проходження служби у військових частинах характеризується посередньо. Він не одружений, нікого на утриманні немає.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги вищенаведене, зокрема і позицію прокурора, який просить призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, враховуючи досудову доповідь Коломийського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що ризик повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства середній, також враховуючи негативне ставлення обвинуваченого до скоєних правопорушень та виявлене ним бажання проходити військову службу в подальшому, зважаючи на думку захисника про можливість призначення найлегшого покарання визначеного законодавством, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні обрано у вигляді тримання під вартою до 03 січня 2026 року включно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати із 16.09.2025, а саме з часу фактичного затримання .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 16 вересня 2025 року.

Зарахувати в час відбуття покарання, час перебування ОСОБА_3 під вартою з 16 вересня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1